донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

01.04.2014 справа №908/3813/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Марченко О.А.суддівПопкова
Д.О., Татенко В.М. за участю
представників сторін:
від позивача: Лавринець І.П. - за
довіреністю № 01 від 08.01.2014р.;від
відповідача: Галушка Д.С. - за
довіреністю № 2 від 08.10.2013р.; Куликов С.Л.
- за довіреністю № 5 від
31.03.2014р.розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну
скаргуКомунального підприємства
"Водоканал", м.Запоріжжя на рішення
господарського судуЗапорізької
області від30.01.2014р. (повний текст
підписано 30.01.2014р.) у справі№908/3813/13
(суддя Носівець В.В.)за первісним
позовом:Комунального підприємства
"Водоканал", м. Запоріжжя до
Приватного акціонерного товариства
"Запорізький інструментальний завод
імені Войкова", м.
Запоріжжя простягнення 337144,96 грн. В С Т
А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 30.01.2014р. у
справі №908/3813/13 у позові Комунального
підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
до Приватного акціонерного товариства
"Запорізький інструментальний завод
імені Войкова", м. Запоріжжя про
стягнення 337144,96 грн. - відмовлено у
повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Комунальне підприємство "Водоканал", м.
Запоріжжя звернулось з апеляційною
скаргою, в якій йдеться про скасування
судового рішення у зв'язку з тим, що
рішення є незаконним та винесене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
скаржник вважає, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи; висновки, викладенні у
рішенні суду, не відповідають
обставинам справи.

Позивач наполягає на задоволенні
апеляційної скарги та просить рішення
суду скасувати, позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач проти скарги заперечує та
просить рішення суду залишити без змін,
у задоволенні скарги відмовити, про що
зазначив у наданому відзиві на
апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України. Апеляційний господарський
суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і переглядає законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду,
переглянувши в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи №908/3813/13; розглянувши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї; заслухавши пояснення
представників сторін; перевіривши
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги Комунального підприємства
"Водоканал", м. Запоріжжя та скасування
рішення господарського суду
Запорізької області від 30.01.2014р. у
справі №908/3813/13 з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 Закону
України "Про питну воду та питне
водопостачання" послуги з питного
водопостачання надаються споживачам
підприємством питного водопостачання
на підставі договору, зокрема, з
підприємствами, установами,
організаціями, що безпосередньо
користуються централізованим питним
водопостачанням.

Договір про надання послуг з питного
водопостачання укладається
безпосередньо між підприємством
питного водопостачання або
уповноваженою ним юридичною чи
фізичною особою і споживачем,
визначеним у частині першій статті 19
цього Закону (частина друга статті 19
Закону про питну воду).

Як встановлено господарським судом,
04.01.2011 р. між позивачем та відповідачем
(Абонент) укладено договір №159/2 про
надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації (надалі
Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору "Водоканал"
забезпечує "Абоненту" подачу питної
води на господарсько - питні, побутові
та технічні потреби, а також приймає
стічні води по майданчику вул. Леніна,
92, м. Запоріжжя, промислове
підприємство. При цьому сторони
керуються Законом України "Про питну
воду та питне водопостачання" від
10.01.2002р. №2918-ІІІ, Законом України "Про
житлово - комунальні послуги" від
24.06.2004р. №1875-ІV, Правилами користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України", затвердженими наказом
Мінжитлокомунгоспу України від
27.06.2008р., "Правилами приймання стічних
вод підприємств в комунальні та
відомчі системи каналізації населених
пунктів України", затверджених наказом
Держбуду України від 19.02.2002р. №37,
Інструкцією про встановлення та
стягнення плати за скид промислових та
інших вод в системи каналізації
населених пунктів, зареєстрованою
Мінюстом України 26.04.2002р. за №402/6690,
Правилами приймання стічних вод
підприємств у систему каналізування м.
Запоріжжя, затвердженими рішенням
виконавчого комітету міської ради №167
від 29.05.2003р., "Правилами експлуатації та
технічними вимогами до приладів обліку
питної, технічної води, промислових та
госпфекальних стоків" від 20.12.1993р., ДОСТ
2874-82, ДБН 360-92, СНіП 2.04.02-84, Правилами
технічної експлуатації систем
комунального водопостачання і
каналізації населених пунктів України"
КДП 204-12 Укр. 242-95.

Згідно з розділом 2 Договору договір
укладається з 04.01.2011р. по 31.12.2011р.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення терміну його дії, про його
припинення не було письмово заявлено
однією з сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що
у зв'язку з відсутністю нового договору
та відповідних заяв про припинення дії
договору, даний Договір є діючим.

За визначенням п.3.1.2 Договору,
Водоканал зобов'язаний перевіряти
правильність зняття Абонентом показів
засобів обліку води; надання ним
відомостей про об'єм і показники якості
скинутих стічних вод.

Згідно з п.3.2.1 Договору, Абонент
зобов'язаний своєчасно оплачувати
надані йому послуги з водопостачання
та водовідведення, експлуатувати
водопровідні та каналізаційні мережі,
прилади і пристрої на них у
встановленому порядку у відповідності
з цим договором та нормативними
документами, вказаними в п.1.1 цього
договору.

Для обліку спожитої питної та
технічної води Абонент зобов'язаний
своїми силами та коштами у
відповідності з Правилами
користування обладнати водолічильний
вузол, а також встановити обліковий
прилад, пред'являти його за актом
представнику Водоканала для перевірки
технічного стану, пломбування та
реєстрації (п.3.2.2 Договору).

Відповідно до п.3.2.6 Договору, Абонент
зобов'язався забезпечувати
представнику Водоканалу можливість
проводити обстеження водопровідних і
каналізаційних систем, приладів та
пристроїв на них, контролювати
раціональне водоспоживання і т.д. та
складати акти за результатами цих
обстежень у будь-який час доби.

Пунктом 3.2.6а Договору передбачено, що
при виявленні представником
Водоканалу в процесі контрольних
перевірок порушень Правил
користування, за виключенням вказаних
в п.3.2.5 цього договору, Абонент на
протязі 5 календарних днів зобов'язаний
усунути всі порушення, зафіксовані у
відповідному акті, встановити
резервний, технічно придатний
держперевірений обліковий прилад, про
що повідомити Водоканал у письмовому
вигляді не пізніше однієї доби після
усунення зауважень або установки
водолічильника. При виявленні
представником Водоканалу, в процесі
повторної перевірки невиконаних
зауважень за попереднім актом, витрати
питної води і об'єм стічних вод
визначається розрахунковим шляхом у
відповідності з пунктами 3.3 та 3.4 Правил
користування, з дня складання акту, в
якому зафіксовані порушення.

07.08.2013 р. позивачем проведено технічне
обстеження водопроводу в результаті
якого встановлено, що за зовнішньою
стіною будівлі змонтований водомірний
вузол з приладом обліку питної води
МТК-UА діаметром 32 мм, № 42, зняті
покази приладу обліку. Пломби
держповірки та Водоканалу збережені,
водомір перебуває у робочому стані;
здійснено опломбування вентиля в
закритому стані на доводомірній
врізці; видано припис щодо розроблення
до 01 вересня 2013 року проектної
документації із встановленням
водомірного вузла, згідно з пункту 5.2.
Правил № 190 за результатами обстеження
складено акт, підписаний
представниками сторін.

08.08.2013 р. позивачем проведено технічне
обстеження водопроводу в результаті
якого встановлено, що відповідач
забезпечується питною водою з міської
системи водозабезпечення по вводу
діаметром 200 мм. Результати проведеного
обстеження оформлено актом, в якому
зафіксовано, що в камері (на балансі
абонента) абонентом частково здійснено
заміну металевого трубопроводу на
трубопровід ПХВ, на якому самовільно
змонтовано доводомірний спускний кран
діаметром 25 мм. Затверджена
проектно-технічна документація не
представлена. Вказаний акт підписано
представником позивача в
односторонньому порядку, представник
відповідача від підпису відмовився.

Відповідно до п.5.1 договору основним
документом на оплату є акт-рахунок.

Згідно пунктів 3.3 та 3.4 Правил №190 на
підставі Актів технічного обстеження
водопроводу від 07.08.2013р. та від 08.08.2013 р.
позивачем нараховано відповідачу за
пропускною спроможністю труби вводу
діаметром 200 мм суму в розмірі 337144,96грн.
та направлено Акт-рахунок №159/2.

Відповідач вказану суму не оплатив, що
стало підставою для звернення позивача
з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд дійшов висновку щодо
неспроможності наданих позивачем
доказів, необґрунтованості позовних
вимог та правомірною відмовою у їх
задоволенні у повному обсязі з огляду
на наступне:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Судовими доказами слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного розгляду
справи.

На підставі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Правовідносини сторін у даній справі
регулюються положеннями Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України, Законом України "Про
питну воду та питне водопостачання",
Правилами користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008р. №190.

Правила №190 є обов'язковими для всіх
юридичних осіб незалежно від форм
власності і підпорядкування та
фізичних осіб - підприємців, що мають у
власності, господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод.

Згідно з п.3.2 Правил, водокористування
вважається безобліковим, якщо споживач
самовільно приєднався до систем
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення або
самовільно користується ними.

Пунктами 3.3, 3.4 Правил №190 встановлено,
що у разі безоблікового
водокористування виробник виконує
розрахунок витрат води за пропускною
спроможністю труби вводу при швидкості
руху води в ній 2,0 м/сек та дією її
повним перерізом протягом 24 годин за
добу. Розрахунковий період при
безобліковому водокористуванні
встановлюється з дня початку такого
користування. Якщо термін початку
безоблікового водокористування
виявити неможливо, розрахунковий
період становить один місяць.

Таким чином, визначальним для
вирішення даного спору є встановлення
обставин порушення відповідачем вимог
Правил, а саме самовільного приєднання
відповідачем до системи
централізованого водопостачання та
водовідведення або самовільного
користування нею. При цьому, у
відповідності до статті 33 ГПК України,
обов'язок довести такі обставини
покладається на позивача.

Предметом спору у даній справі є не
виконання відповідачем майнових
зобов'язань за укладеним договором в
частині здійснення оплати
направленого йому акта-рахунку №159/2
від 08.08.2013р., яким відповідачу за період
з 01.08.2013р. по 06.08.2013р. нараховано суму в
розмірі 337144,96грн. у відповідності до
п.3.3 Правил №190.

При цьому, позовні вимоги про стягнення
337144,96грн. обґрунтовані тим, що
відповідачем, всупереч вимогам п.4.3
Правил №190, здійснено самовільне
приєднання до діючих систем
централізованого водопостачання та
водовідведення, про що свідчить Акти
технічного обстеження водопроводу від
07.08.2013р. та 08.08.2013р.

Відповідач, заперечуючи проти позову
та доводів апеляційної скарги,
посилається на недоведеність
нарахованої суми з огляду на
відсутність у нього на балансі
водопровідних мереж, де виявлена
врізка та встановлений засіб обліку.

Наразі, колегія суддів вважає, що
заявлена до стягнення позивачем сума
безоблікового споживання є
недоведеною, оскільки відповідний
розрахунок витрат води здійснений
позивачем за пропускною спроможністю
труби вводу виходячи з діаметру
перерізу труби 200 мм. При цьому, розмір
вказаного діаметру перерізу труби
зазначений самим КП «Водоканал» в
актах технічного обстеження
водопроводу, які складаються
представниками Водоканалу.

Згідно пунктів 1.3, 1.9, 1.10 Правил № 190
виробник (КП "Водоканал") обслуговує
вуличні, квартальні та дворові мережі
водопостачання та водовідведення,
споруди і обладнання, а також
технологічні прилади й пристрої на них,
які перебувають у нього на балансі або
на які є відповідний договір на
обслуговування із споживачем. Межею
вуличної мережі водовідведення, яку
обслуговує виробник, є контрольний
колодязь на ній включно, а межею
дворової мережі водовідведення -
перший від будинку колодязь включно. У
випадку відсутності контрольного
колодязю на випуску водовідведення
межею будинкової мережі є її
приєднання до вуличної мережі.

Пунктом 14.2 Правил № 190 встановлено, що
споживачі зобов'язані мати схеми або
виконавчі креслення своїх мереж
водопостачання та водовідведення,
розміщених як у землі, так і всередині
будинків із зазначенням діаметра труб,
місць розміщення арматури, санітарних
приладів, вузлів обліку та інших
приладів (пристроїв). Споживачі, що не
мають схем або виконавчих креслень
своїх мереж, повинні виконати
інвентаризаційні креслення в строк,
узгоджений з виробником. Виконавчими
можуть бути креслення затвердженого
проекту з нанесеними на них змінами,
узгоджені з виробником, один примірник
яких зберігається у виробника.

Відповідно до 5.2 Правил № 190 вузли
обліку повинні розташовуватись на
мережі споживача, як правило, на межі
балансової належності мереж виробника
та споживача, або за згодою виробника в
приміщеннях, розташованих
безпосередньо за зовнішньою стіною
будівлі в місці входу водопровідного
вводу.

На підтвердження межі балансовї
належності виробника та споживача
позивачем надано Схему розподілу меж
обслуговування та балансової
належності водопровідних і
каналізаційних мереж між ТОВ "ТД
"Запоріжінструмент" та КП "Водоканал"
2002-2010 рр.. За твердженням позивача, саме
цією схемою слід керуватися за
відсутності іншої узгодженої схеми, та
відповідно до якої спірна ділянка
водопровідної мережі знаходиться на
балансі відповідача. Інших
узгодженостей щодо балансової
належності спірної ділянки
водопроводу на час складення актів
07.08.2013 р. та 08.08.2013 р. та на час вирішення
спору суду не представлено.

У судовому засіданні 01.04.2014р.
представник КП «Водоканал» зазначив,
що схеми балансової належності,
підключення, паспорту водного
господарства, технічних умов, тощо до
Договору № 159/2 від 04.01.2011р. не
складалось, оскільки відповідач є
правонаступником ТОВ "ТД
"Запоріжінструмент", то слід керуватися
саме Схемою розподілу меж
обслуговування та балансової
належності водопровідних і
каналізаційних мереж підписаною між
ТОВ "ТД "Запоріжінструмент" та КП
"Водоканал".

Разом з тим, дана схема не приймається
судом як доказ, оскільки доказів її
погодження сторонами при укладенні
договору № 159/2 від 04.01.2011р. суду не
представлено, а відповідач заперечує
проти її погодження.

Водночас, жодними іншими належними
доказами позивач не може довести межу
балансової належності та фактичний
розмір діаметру труби, крім наданих до
матеріалів справи актів технічного
обстеження. В свою чергу, вказані акти
не можуть бути прийняті судом в якості
належного та допустимого доказу
вказаного в них діаметру труби,
оскільки складені зацікавленими
особами позивача та фіксують інші
відомості щодо проведених перевірок.

Крім того, з наданої позивачем Схеми
вбачається, що діаметр мережі
водопроводу від колодязю по вулиці
Грязнова (проїзна частина) до колодязю
по вулиці Грязнова (тротуарна частина,
оглядова камера) є 100 мм; від колодязю по
вулиці Грязнова (тротуарна частина,
оглядова камера) до водомірного вузла -
150 мм; після вузла обліку витрат води з
приладом обліку та зовнішньої стіни
будівлі - 200 мм.

Одночасно, в актах технічного
обстеження водопроводу від 07.08.2013 р. та
08.08.2013 р. вказано, що діаметр мережі
водопроводу від затопленого колодязю
по вулиці Грязнова (проїзна частина) до
колодязю по вулиці Грязнова (тротуарна
частина, оглядова камера) - 200 мм; від
колодязю по вулиці Грязнова (тротуарна
частина, оглядова камера) до
водомірного вузла - 150 мм та 80 мм; після
вузла обліку витрат води з приладом
обліку та зовнішньої стіни будівлі - 80
мм.

Тобто, данні Схеми та актів щодо
діаметру перерізу труби вводу є
суперечливими.

При цьому, позивачем не представлено
двостороннього акту щодо приєднання
(підключення) відповідача до труби
вводу КП «Водоканал» із зазначеним
позивачем діаметром 200 мм.

В матеріалах справи відсутні інші
документи, які б достовірно
підтверджували межу балансової
належності та діаметр перерізу труби
вводу КП «Водоканал».

Відсутність узгодженої сторонами
схеми балансової належності
водопровідних мереж до договору № 159/2
від 04 січня 2011 р., розбіжності у
діаметрах труби вводу від розподільчої
водопровідної мережі та в місці входу
водопровідного вводу за зовнішньою
стіною будівлі, свідчать про
недоведеність перебування на балансі
відповідача спірної частини
водопроводу діаметром 200 мм та
відсутність підстав застосування до
відповідача розрахунку витрат води у
спірний період за недотримання норм
Правил № 190 та умов договору.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ст.36 ГПК
України).

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що наданий позивачем
розрахунок вартості безлікового
споживання, здійснений на підставі п.3.3
Правил з параметрами вводу труби
діаметром 200 мм, є недоведеним, а
відповідно, і сума нарахування в
розмірі 337144,96грн. є необґрунтованою.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висноку щодо
відсутності достатніх правових
підстав для застосування п.4.3, п.3.3
Правил №190 при проведенні розрахунку
плати за водокористування внаслідок
витоки за пропускною спроможністю
труби.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
посилань позивача та недоведеності
позовних вимог, у зв'язку із чим судом
першої інстанції правомірно
відмовлено у задоволенні позову.

Таким чином, матеріали справи свідчать,
що місцевим господарським судом в
порядку ст.43 ГПК України всебічно,
повно і об'єктивно досліджено
матеріали справи в їх сукупності і
вірно застосовано норми
процесуального та матеріального права.

Твердження скаржника про порушення і
неправильне застосування судом першої
інстанції норм законодавства при
прийнятті рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія
суддів не вбачає.

Рішення господарського суду
Запорізької області відповідає
фактичним обставинам справи, чинному
законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі,
не впливають на правильність висновків
суду першої інстанції та спростовані
вищевикладеними висновками судової
колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Запорізької області від 30.01.2014р. у
справі №908/3813/13 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, що відповідає
приписам ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, тому
залишає зазначене рішення без змін за
наведеними в постанові мотивами, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання позовної заяви та апеляційної
скарги покладаються на позивача по
справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 30.01.2014р. у
справі №908/3813/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

У судовому засіданні 01.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови підписаний
04.04.2014р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: Д.О. Попков

В.М. Татенко