м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комп Мюзік
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шоу Олімп";
про стягнення 85 260,00 грн.
Від позивача: Семенович С. В.,
представник, довіреність № б/н від
Від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до
господарського суду позовній заяві
просить стягнути з відповідача 85 260,00
грн. компенсації за порушення
авторських прав, а також 1 720,50 грн.
витрат по сплаті судового збору з
мотивів, вказаних у позовній заяві.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 08.01.2014 року порушено провадження у
призначено на 30.01.2014 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 року відкладено
розгляд справи до 20.02.2014 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.02.2014 року відкладено
розгляд справи до 03.04.2014 року.
У судовому засіданні 03.04.2014 року було
оголошено перерву у справі до 18.03.2014
У судовому засіданні 18.03.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити
Відповідач був належним чином
повідомлені про час, день та місце
розгляду справи, про що свідчить
відмітка відділу канцелярії на звороті
ухвал про порушення провадження у
справі та про відкладення, а також
поштові конверти, які повернулися на
адресу суду у зв'язку із закінчення
терміну його зберігання у поштовому
відділенні, які підтверджують факт
направлення ухвал на адресу
відповідача, зазначену у витязі з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комп Мюзік
Паблішинг" стверджує, що ним було
зафіксовано використання музичного
твору «Show must go on» (автори: Freddie Mercury, May,
Taylor, Deacon) (далі - твір) на концерті
«Гранд-шоу Михайла Поплавського «Я
люблю тебе, Україно!», що транслювався,
зокрема, телеканалом «Перший
національний» 01 січня 2013 року (початок
о 19 годині 40 хвилин).

Факт трансляції передачі з
використанням твору позивач
підтверджує наступними доказами:
записом фрагменту передачі на
матеріальному носії, зробленим
комісією з моніторингу ТОВ «Комп Мюзік
Паблішинг»; актом моніторингу № 1
комісії з моніторингу ТОВ «Комп Мюзік
Паблішинг» від 02.01.2013 року; скаргами
позивача, адресованими Національній
телекомпанії України № 448а від 10.01.2013
року та відповідачу № 457.

Позивач стверджує, що виключні майнові
авторські права на твір належать йому,
що підтверджується наданими позивачем
копіями договору між позивачем і EMI MUSIC
PUBLISHING LIMITED (та всіма її дочірніми
компаніями) від 01.05.2003 р., додатками до
наведеного договору від 30.06.2006 р. та від
22.06.2009 р. та додатковою угодою до
наведеного договору від 01.01.2009 р.

Зокрема, згідно договору між позивачем
і EMI MUSIC PUBLISHING LIMITED від 01.05.2003 р. (надалі -
договір), EMI MUSIC PUBLISHING LIMITED надала
позивачеві виключне право на
використання творів з каталогу, в тому
числі і шляхом надання ліцензій на
публічне сповіщення. Додатковою угодою
до договору від 01.01.2009 р. сторони
підтвердили, що позивач набув права на
твір Show must go on, авторами якого є Freddie
Mercury, May, Taylor, Deacon.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про авторське право і суміжні
правомайнові права автора (чи іншої
особи, яка має авторське право) можуть
бути передані (відчужені) іншій особі
згідно з положеннями Закону, після
чого ця особа стає суб'єктом
авторського права.

За таких обставин, позивач, отримавши
авторські права на Твір згідно
наведених договору від 01.05.2003 р. та
додатків і додаткової угоди до нього,
став суб'єктом авторського права, якому
належать майнові права
інтелектуальної власності на даний
твір.

Позивач вважає, що відповідач без
дозволу позивача, як суб'єкта
авторського права, та без виплати
винагороди здійснив публічне
сповіщення твору, тоді як відповідно до
ст. 50 Закону України "Про авторське
право і суміжні правовикористання
твору без згоди суб'єкта авторського
права та без виплати винагороди є
порушенням авторських прав позивача та
підставою для виплати компенсації (ст.
52 наведеного Закону України), що і стало
підставою для звернення до суду.

Щодо розміру компенсації в розмірі 85
260,00 грн. позивач зазначає, що
відповідачем без дозволу позивача та
без виплати винагороди було
використано твір 3 рази: шляхом
включення як складовою частиною до
телепередачі, публічного виконання та
переробки.

За надання права на подібні
використання творів з каталогу EMI MUSIC
PUBLISHING LIMITED позивач отримував
винагороду близько 80 000 грн. 68, 13%
авторських прав, що становить близько 70
мінімальних заробітних плат. Оскільки
за правомірне використання позивач
отримував винагороду близько 80 000 грн.,
то розмір компенсації, на думку
позивача, має бути не меншим.

Отже, позивач вважає, що з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
компенсація за порушення авторських
прав у розмірі 70 мінімальних зарплат,
що становить 85 260,00 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог та відмовляє у їх задоволенні, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
авторське право і суміжні права до
об'єктів авторського права віднесено,
зокрема, музичні твори з текстом і без
тексту.

Відповідно до ст. 443 Цивільного кодексу
України використання твору
здійснюється лише за згодою автора,
крім випадків правомірного
використання твору без такої згоди.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України
передбачено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чим відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно із пп. 4, 5 ст. 48 Закону України
"Про телебачення і радіомовлення" усі
передачі, які телерадіоорганізація
транслювала чи ретранслювала або
забезпечувала їх трансляцію чи
ретрансляцію у повній та незмінній
формі третьою особою (оператором
телекомунікацій), повинні бути
записані і зберігатися протягом 14 днів
від дати їх розповсюдження, якщо у цей
строк не надійшло скарги щодо їхнього
змісту.

У разі подання скарги щодо змісту
передачі її записи зберігаються до
того часу, поки скаргу не буде
розглянуто і рішення стосовно неї не
буде прийнято у визначеному порядку.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернувся до Національної
телекомпанії України зі скаргою щодо
змісту телепередачі, яка транслювалася
на телеканалі «Перший Національний»
01.01.2013 року. Даний лист датований
10.01.2013р. та отриманий Національною
телекомпанією України лише 16.01.2013 р.
Оскільки лист було отримано
Національною телекомпанією України не
у межах встановленого строку - 14 днів
від дати розповсюдження передачі,
такий запис, як стверджує остання, не
збережено.

На підтвердження факту публічного
сповіщення Твору у передачі «Першого
національного» телеканалу позивачем
наданий компакт-диск із записом
фрагменту передачі за 01.01.2013р., який
зафіксований комісією з моніторингу
ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг».

Також, позивачем у якості доказу надано
суду Акт моніторингу №1 комісії з
моніторингу ТОВ « Комп Мюзік
Паблішинг». У даному акті встановлено,
що в межах трансляції передачі
«Гранд-шоу Михайла Поплавського «Я
люблю тебе, Україно» на телеканалі
«Перший Національний» 01.01.2013 р.
починаючи з 21:29 здійснювалось публічне
сповіщення музичного твору «Show must go on»
(автори Mercury, May, Taylor, Deacon). Записи ефіру
здійснювалась за допомогою пристрою
цифровий супутниковий PVR Ресивер на
жорсткий диск комп'ютера та
скопійовано на носій формату DVD.

Відповідно до ст. 34 Конституції України
кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про інформацію" всі громадяни України,
юридичні особи і державні органи мають
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення та зберігання
відомостей, необхідних їм для
реалізації ними своїх прав, свобод і
законних інтересів, здійснення завдань
і функцій. Таким чином, чинне
законодавство не забороняє здійснення
фіксування телепрограми, трансляція
якої мала місце, для надання суду у
якості доказу на підтвердження
заявлених позовних вимог.

Проте, за відсутності можливості
встановити наявність чи відсутність
ознак монтажу наданих позивачем
відеозаписів, у якості доказів, які є
невід'ємною частиною Акту Моніторингу
№1 від 01.01.2013р., суд приходить до
висновку, що надані позивачем
відеозаписи, які зафіксовані на
компакт-диску, не є належними та
допустимими доказами у справі. Суд не
володіє спеціальними знаннями, які
необхідні для здійснення дослідження
матеріалів відеозвукозапису.
Безпосередньо Акт моніторингу №1 та
зафіксовані виконаня музичних творів в
межах програми телеканалу «Перший
Національний» від 01.01.2013 р. без запису
фіксації моніторингу, який було б
визнано судом належним та допустимим
доказом, не визнається судом належним
доказом у справі.

При цьому, суд звертає увагу на
наступне.

Належним доказом публічного
сповіщення музичного твору "Show must go on" в
ефірі телеканалу «Перший
Національний» може бути ефірна копія,
яка, за відсутності скарги позивача у
визначений Законом України "Про
телебачення і радіомовлення" строк,
телеканалом не збереглась.

Рішення суду не може ґрунтуватись на
припущеннях, у тому числі на припущенні
того, що відповідачем було допущено
порушення виключних майнових
авторських прав позивача, шляхом
публічного сповіщення музичного твору.
Беззаперечних доказів того, що 01.01.2013р.
відповідачем було здійснено публічне
сповіщення музичного твору "Show must go on",
матеріали справи не містять.

За відсутності належних та допустимих
доказів публічного сповіщення
відповідачем музичного твору "Show must go on"
під час публічного концерту в ефірі на
телеканалі "Перший Національний",
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача компенсації за порушення
авторських прав позивача (факт якого не
доведений) у розмірі 85 260,00грн.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 50 Закону
України "Про авторське і суміжні права"
передбачено, що порушенням авторського
права і (або) суміжних прав, що дає
підстави для судового захисту, є
вчинення будь-якою особою дій, які
порушують особисті немайнові права
суб'єктів авторського права і (або)
суміжних прав, визначені статтями 14 і 38
цього Закону, та їх майнові права,
визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього
Закону, з урахуванням передбачених
статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону
обмежень майнових прав.

Перераховані в статті 16 ЦК України
загальні способи захисту цивільних
прав та інтересів поширюються на
захист авторського права і (або)
суміжних прав, зазначений перелік не є
вичерпним. Спеціальні способи захисту
авторського права і (або) суміжних прав
передбачені статтею 432 ЦК України та
статтею 52 Закону України, зокрема,
стягнення компенсації як окремий
спосіб такого захисту.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 04.06.2010 р. № 5 "Про
застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав"
зазначено, що при вирішенні
відповідних спорів, судам слід мати на
увазі, що компенсація підлягає виплаті
у разі доведення факту порушення
майнових прав суб'єкта авторського
права і (або) суміжних прав.

На необхідність доведення факту
порушення майнових прав суб'єкта
авторського права вказано і у п. 51.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності".

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, враховуючи наведені правові
норми, оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, при
відмові в позові судові витрати
покладається на позивача.

Керуючись ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 18.04.2014 р.