м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2201/14 14.04.14
За позовом Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна»
До Державної
організації «Автобаза державного
управління справами»
Про стягнення 6536,06 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача не з"явився
від відповідача не з"явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Універсальна»
(далі - позивач) подало на розгляд
господарського суду міста Києва позов
до Державної організації «Автобаза
державного управління справами» (далі -
відповідач) про стягнення 6536,06 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не було повідомлено
позивача про настання страхового
випадку, внаслідок чого до позивача
перейшло право вимоги в порядку
Ухвалою суду від 13.02.2014р. порушено
провадження у справі № 910/2201/14 та
призначено розгляд на 17.03.2014 р.
17.03.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі, надав
пояснення по справі, вимог ухвали суду
про порушення провадження у справі не
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд відклав розгляд справи на 14.04.2014р.,
у зв`язку з відсутністю представника
14.04.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.
14.04.2014р. представник позивача у судове
засідання не з`явився, про причини
своєї відсутності суд не повідомив.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд вирішив розглядати справу за
наявними в ній матеріалами, та дійшов
висновку про задоволення позовних
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.052.2008р. в м. Києві по вул. Михайлівська
2, сталася ДТП за участю транспортного
засобу «Тойота», державний номерний
знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та
транспортного засобу «Тойота Камрі»
д.н.з НОМЕР_2, ша належав ДО «Автобаза
державного управління справами», під
керуванням ОСОБА_2, відповідальність
якого на момент ДТП була застрахована у
ПАТ «СК «Універсальна», згідно полісу
№ ВВ/1433436.

Відповідно до постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва № 3-6723/08 від
12.02.2008р., встановлено вину гр. ОСОБА_2, у
здійсненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Відповідно до звіту № 08/064 від 25.02.2008р.
про визначення матеріальної шкоди та
калькуляції до нього, розмір
матеріальної шкоди завданої власнику
транспортного засобу «Тойота»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
внаслідок ДТП склав 6536,06 грн., які
позивачем було виплачено, згідно
платіжного доручення № 26432 від 03.01.2013р.,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач у своєму позові просив
суд стягнути з відповідача 6536,06 грн.
боргу, оскільки відповідач порушив
умови договору страхування та норми
чинного законодавства України та
вчасно не звернувся до позивача з
повідомленням про настання ДТП.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
визначено, що шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (права власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

За ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно із ст. 38 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон), зокрема
підпункту 38.1.1. пункту 38.1, страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2.
пункту 33.1 ст. 33 вказаного Закону.

Згідно з підпунктом 33.1.4. Закону,
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідач, в порушення умов договору
обов`язкового страхування № ВВ/1433436, не
повідомив позивач про настання ДТП, у
визначений чинним законодавством
України, термін, внаслідок чого позивач
дізнався про настання ДТП, лише під час
звернення ТдВ «СК «Укоопгарант» з
вимогою перерахувати суму вартості
страхового відшкодування виплачену
своєму страхувальнику.

Оскільки, ОСОБА_2 під час вчинення ДТП
знаходився в трудових відносинах з ДО
«Автобаза Державного управління
справами» та виконував свої трудові,
службові обов'язки, то в даному випадку
відповідно до вимог ст.1172 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Дана позиція, закріплена в п. 5
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 27 березня 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», «відповідальність юридичної
особи настає лише у випадках, коли
особа, з вини якої заподіяна шкода,
знаходиться за даною організацією в
трудових відносинах і шкода, заподіяна
нею у зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків. Незалежно від
того, постійними, сезонними, тимчасовим
за трудовим договором чи на інших
умовах вона була працівником цієї
організації».

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що рішення суду з цивільної
справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку про те, що позивач на підставі
ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України,
ст. 228 Господарського кодексу України
набув право регресу до відповідача
щодо відшкодування останнім понесених
позивачем витрат у вигляді суми
виплаченого страхового відшкодування,
а тому позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача у повному
обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державної
організації «Автобаза Державного
управління справами» (,
адреса: 04071, м. Київ, вул. Петрівська 12-28)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» (,
адреса: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького
48-А) суму заборгованості в розмірі 6536
(шість тисяч п`ятсот тридцять шість)
грн. 06 коп. - страхового відшкодування в
порядку регресу, 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. - судового
збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України.

(Повний текст рішення складено: 16.04.2014р.)

Суддя
Мельник В.І.