ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.04.14 Справа № 904/640/14

За позовом Комунального підприємства
"Нікопольське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради, м. Нікополь

до Комунального закладу "Нікопольська
центральна районна лікарня"
Дніпропетровської обласної ради, смт.
Червоногригорівка, Нікопольський
район, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору на стороні
відповідача Департамент охорони
здоров'я Дніпропетровської обласної
державної адміністрації

про стягнення 88 209,00 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Макаренко О.П. -
довіреність від 01.03.2014

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Нікопольське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради звернулося до господарського суду
з позовною заявою до Комунального
закладу "Нікопольська центральна
районна лікарня" Дніпропетровської
обласної ради про стягнення 88 209,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором на послуги
водопостачання та водовідведення № 2373
від 22.03.13.

У судовому засіданні 25.02.14, 27.03.14 розгляд
справи відкладено до 27.03.14, 16.04.14.

Представник позивача з'явився в судове
засідання, позовні вимоги підтримав,
надав витребувані ухвалами суду
документи та пояснення.

Представник відповідача не з'явився в
судове засідання, проти позову
заперечує, зазначаючи, що він є
бюджетною установою, фінансується з
обласного бюджету.

Представник від третьої особи не
з'явився, вимоги ухали суду від 27.03.14 не
виконав.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні 16.04.14 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника сторони, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем (постачальник) та
відповідачем (абонент) укладений
договір на послуги водопостачання та
водовідведення № 2373 від 22.03.13 (Договір).

Відповідно до умов Договору, позивач
зобов'язався надавати відповідачу
послуги з постачання питної води та
водовідведення (приймання,
транспортування та очистка
каналізаційних стоків), а відповідач
зобов'язався розраховуватися за
вищезазначені послуги на умовах, які
визначені цим договором та іншими
нормативними актами, переліченими в п. 1
договору.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.13, а в
частині проведення розрахунків - до їх
повного здійснення. Сторони цього
договору домовилися, що відповідно до
ст. 631 ЦК України, умови цього договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли до його укладення і діють з
01.01.13 по 31.12.13.

Доказів розірвання цього договору суду
сторонами не надано.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору на надання
послуг, є господарськими
зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. ст. 4,
173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих
відносин мають застосовуватися
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 193 ГК України, визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором і надав Відповідачу послуги
з постачання води у період з червня 2013
по грудень 2013. Відповідачем було
спожито 13945м/куб та скинуто до
центральної каналізації м. Нікополь 13945
м/куб стічних вод, що підтверджується
актами (а.с. 15-20).

Абзацом 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про
питну воду та питне водопостачання"
встановлено, що споживачі питної води
зобов'язані своєчасно вносити плату за
використану питну воду відповідно до
встановлених тарифів на послуги
централізованою водопостачання і
водовідведення.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно п. 2.2.1 Договору, відповідач
зобов'язаний оплачувати послуги в
установлені договором строки.

Відповідач розраховується за надані
послуги у порядку, встановленому
чинним законодавством у триденний
термін з дня представлення позивачем
платіжних документів відповідачу (п.3.3
Договору). Так, в матеріалах справи
містяться докази отримання
відповідачем рахунків (а.с.21-28).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, Відповідач, під час дії договору,
несвоєчасно виконував зобов'язання по
оплаті отриманих послуг, періодично,
допускав прострочення чергових
платежів.

Внаслідок цього, станом на день
винесення рішення, у відповідача
утворилась заборгованість перед
позивачем в розмірі 84 997,80 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення суми основного боргу в
розмірі 84 997,810 грн. є обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню.

За загальним правилом, встановленим ст.
611 ЦК України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до п. 3.4 Договору, за
несвоєчасне внесення плати з абонента
стягується пеня у розмірі подвійної
ставки НБУ за кожний день
прострочення.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з Відповідача пені за період
з 15.07.13 по 13.08.13, з 13.08.13 по 20.12.13, з 17.08.13 по
20.12.13, з 16.09.13 по 20.12.13, з 17.10.13 по 20.12.13, з
16.11.13 по 20.12.13, з 13.12.13 по 27.12.13, з 13.12.13 по
31.12.13 у розмірі 2 537,17 грн., є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, у зв'язку із порушенням
умов договору, відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивача 3 % річних
та інфляційних втрат від простроченої
суми.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача про стягнення 3 % річних у
розмірі 583,28 грн. за період з 15.07.13 по
13.08.13, з 13.08.13 по 20.12.13, з 17.08.13 по 20.12.13, з
16.09.13 по 20.12.13, з 17.10.13 по 20.12.13, з 16.11.13 по
20.12.13, з 13.12.13 по 27.12.13, з 13.12.13 по 31.12.13 є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Позивач заявив вимоги про стягнення
інфляційних втрат у розмірі 90,76грн. за
період з 17.10.13 по 20.12.13, з 16.11.13 по 20.12.13.
Однак, з урахуванням листа ВСУ № 62-97Р
від 03.04.1997р. розрахунковим періодом, за
яким здійснюється нарахування
інфляційних втрат, є календарний
місяць. У випадках, якщо розрахунок
починається з 16 по 31 число, то
розрахунок здійснюється з наступного
місяця. Отже, інфляційні втрати за
заборгованістю за жовтень 2013 повинні
нараховуватись за листопад-грудень 2013,
а інфляційні втрати за заборгованістю
за листопад 2013, повинні нараховуватись
за грудень 2013. Всього інфляційні втрати
за ці періоди складають суму 182,75 грн.
Разом із тим, позивач заявив до
стягнення суму 90,76 грн., за межі якої суд
не має право виходити. Тому, з
відповідача слід стягнути на користь
позивача інфляційні втрати в розмірі
90,76 грн.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий
збір слід покласти на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 193 Господарського Кодексу України,
ст. ст. 11, 525, 526, 625, 901, 903 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу
"Нікопольська центральна районна
лікарня" Дніпропетровської обласної
ради (53283, Дніпропетровська область
Нікопольський район, смт.
Червоногригорівка, вул. Леніна,б.49, код
05494716) на користь Комунального
підприємства "Нікопольське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради (53219, м. Нікополь, вул.К .Маркса,180,
код 03341339) суму основного боргу у
розмірі 84 997,80 грн., 3 % річних в розмірі
583,28 грн., втрат від інфляції у розмірі
90,76грн. та 1827,00 грн. витрат по оплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення складено 22.04.14.

Суддя
М.О.Ніколенко