ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Справа № 910/13142/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи В.І.

суддів Бондар С.В., Палія В.В.
(доповідач)

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія

"КИЇВВОДОКАНАЛ"

на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
11.02.2014

у справі № 910/13142/13

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія

"КИЇВВОДОКАНАЛ"

до Комунального
підприємства "БАТИЇВСЬКЕ"
Солом'янської

районної в місті
Києві державної адміністрації

про стягнення 3 138 117, 98 грн.

за участю представників:

позивача: Герасименко І.В.- предст.
(дов. від 17.03.2014)

відповідача: Мотренко В.В.- предст.
(дов. від 03.01.2014)

Гнезділова М.І.- предст.
(дов. від 03.01.2014)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Комунального
підприємства "БАТИЇВСЬКЕ"
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації про стягнення
3 138 117, 98 грн. заборгованості (з них: 2 826
282,91грн. - основного боргу, 2 682,91грн. -
інфляційних втрат, 83 171,54грн. -3% річних, 84
666,47грн. -пені, 141 314,15грн. -штрафу), у
зв'язку із порушенням відповідачем
зобов'язання з оплати за надані послуги
з водопостачання та водовідведення в
період з 01.05.2011 по 31.03.2013 за договором
від 01.04.2008 № 08207-А/2-09 на постачання
питної води та приймання стічних вод
через приєднані мережі.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 05.11.2013 (суддя Шкурдова Л.М.) у
справі № 910/13142/13 позов задоволено
частково, стягнуто з відповідача на
користь позивача 2 826 282,91грн.
заборгованості, 2 682,91грн. інфляційних
втрат, 83 171,54грн. 3% річних, 69 216,63грн. пені,
141 314,15грн. штрафу, 62 453,36грн. витрат по
сплаті судового збору. В іншій частині
позову -відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014 (судді
Андрієнко В.В., Буравльов С.І., Шапран
В.В.) рішення господарського суду міста
Києва від 05.11.2013 у справі № 910/13142/13
змінено та викладено резолютивну
частину у наступній редакції: позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 1 419
582,68грн. заборгованості, 1 503,06грн.
інфляційних втрат, 52 810,61грн. 3% річних, 31
097,24грн. пені, 34 370,71грн. витрат по сплаті
судового збору. В іншій частині позову
відмовлено.

Позивач, посилаючись на порушення
попередньою судовою інстанцією норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду апеляційної
інстанції скасувати в частині відмови
у стягненні з відповідача 1 406
700,23грн. основного боргу, 1 179,85грн.
інфляційних втрат, 30 360,94грн. 3% річних, 53
569,23грн. пені, 141 314,15грн. штрафу та
прийняти у цій частині нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач у відзиві проти позовних
вимог заперечив, просив постанову суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, а касаційну скаргу без
задоволення.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, юридичну оцінку її
обставин та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.

Як встановлено попередніми
судовими інстанціями, між Відкритим
акціонерним товариством "Акціонерна
компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Акціонерна
компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ", (далі -
позивач) та Комунальним підприємством
"БАТИЇВСЬКЕ" Солом'янської районної у м.
Києві ради, перейменованим на
Комунальне підприємство "БАТИЇВСЬКЕ"
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації, (далі -
відповідач) укладено договір від 01
квітня 2008 року №08207-А/2-09 на постачання
питної води та приймання стічних вод
через приєднані мережі (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору
Постачальник зобов'язується надавати
Абоненту послуги з постачання питної
води та на підставі пред'явленого
Абонентом дозволу на скид стічних вод у
систему каналізацій м. Києва приймати
від нього стічні води у систему
каналізацій м. Києва відповідно до
Правил приймання стічних вод
підприємств у систему каналізації м.
Києва (далі - місцеві Правила
приймання), а Абонент зобов'язується
здійснювати своєчасну оплату наданих
йому Постачальником послуг на умовах
цього договору, дотримуватися порядку
користування питною водою з
комунальних водопроводів і приймання
стічних вод, що встановлені Правилами
користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в
містах та селищах України,
затвердженим наказом
Держжитлокомунгоспу України 01.07.1994 №65,
які втратили чинність 18.10.2008 у зв'язку
із введенням в дію нових Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерством з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 №190
(далі - Правила користування), Правилами
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
затвердженими наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 19.02.2002 №37
(далі - Правила приймання).

Згідно п. 2.1.1. Договору облік
поставленої води здійснюється за
показниками лічильника,
зареєстрованого у Постачальника. У
випадку наявності у Абонента декількох
об'єктів водоспоживання, облік
спожитої ним води здійснюється з
урахуванням показань всіх лічильників,
зареєстрованих за Абонентом.

Відповідно до п. 2.1.4. Договору
кількість стічних вод, які надходять у
міську каналізаційну мережу,
визначається за показаннями
лічильників стічних вод, або за
кількістю води, що надходить із
комунального водопроводу та інших
джерел водопостачання згідно з
показаннями лічильників води та/або
іншими способами визначення об'ємів
стоків у відповідності до Правил
користування та місцевих Правил
приймання.

Зняття показань з лічильників
здійснюється, як правило, щомісячно
представником Постачальника у
присутності представника Абонента. У
разі, якщо Абонент не забезпечить
присутності свого представника для
зняття показань, дані, що зняті
Постачальником є підставою для
виставлення розрахункових документів
на оплату наданих послуг (п. 2.1.2.
Договору).

Згідно п. 2.2.1. договору Постачальник
щомісячно направляє до банківської
установи Абонента розрахункові
документи (в електронному вигляді -
дебітові повідомлення або у паперовому
вигляді вимоги - доручення тощо) для
оплати за поставлену воду та прийняті
стічні води відповідно до встановлених
тарифів.

Згідно п. 2.2.2 оплата вартості
послуг здійснюється Абонентом
щомісячно у безготівковій формі у
10-тиденний термін з дня направлення
Постачальником розрахункового
документу до банківської установи
Абонента.

У разі незгоди щодо кількості або
вартості отриманих послуг, зазначених
у розрахунковому документі, Абонент
зобов'язаний у десятиденний термін з
дня направлення Постачальником
розрахункового документа до
банківської установи Абонента,
письмово повідомити про це
Постачальника та у цей же термін
направити представника з
обґрунтованими документами для
проведення звіряння та підписання
акту. В іншому випадку відмова Абонента
оплатити розрахунковий документ
Постачальника вважатиметься
безпідставною (п. 2.2.4 Договору).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, згідно відомостей зняття
показань водолічильників і актів про
зняття показань з приладу обліку,
підтверджується надання позивачем та
споживання відповідачем послуг з
постачання питної води та приймання
стічних вод через приєднані мережі,
наданих на підставі цього Договору за
період 01.05.2011 року по 31.03.2013 року.

Неналежне виконання відповідачем
умов договору щодо оплати наданих
послуг за період з 01.05.2011 по 31.03.2013, стало
підставою для звернення позивача із
даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство відпускає електричну
енергію, пару, гарячу і перегріту воду
(далі - енергію) споживачеві, який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання.
Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається. Предметом договору
енергопостачання є окремі види енергії
з найменуванням, передбаченим у
державних стандартах або технічних
умовах.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Встановивши факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язання
щодо оплати наданих послуг з
постачання питної води (холодне
водопостачання) та приймання стічних
вод (яка обліковується за кодами 9-1568,
9-1649, 9-1650), відсутність доказів оплати,
суди попередніх інстанцій
обґрунтовано задовольнили позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 1 419 582,68грн.
заборгованості за надані послуги з
постачання питної води та приймання
стічних вод через приєднані мережі,
1503,06грн. -інфляційних втрат, 52 810,61грн. -3%
річних, 31 097,24грн. -пені.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, у суму заборгованості із
водопостачання та водовідведення
позивачем також включено вартість
води, яка використовується для
виготовлення гарячої води (підігріву)
та яка обліковується за кодом 9-51568.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004,
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

За ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил; виробник
- суб'єкт господарювання, який виробляє
або створює житлово-комунальні
послуги; комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством;
споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

У ст. 13 Закону встановлено перелік
комунальних послуг, який не є
вичерпним.

Пунктом 3.13 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України № 190 від 27.06.2008 року та
зареєстрованих Мінюстом 07.10.2008 року
(далі Правила користування №190)
визначено, що суб'єкти господарювання,
у яких теплові пункти (котельні)
перебувають на балансі або яким вони
передані в управління, повне
господарське відання, користування,
концесію, здійснюють розрахунки з
виробником на основі укладених
договорів за весь обсяг питної води,
яка відпущена з систем водопостачання
і використана на потреби гарячого
водопостачання та інші потреби, а також
розраховуються за власний обсяг
водовідведення.

За п. 2.1 Правил користування №190
договірні відносини щодо користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно
на договірних засадах відповідно до
Законів України "Про питну воду та
питне водопостачання" та "Про
житлово-комунальні послуги".

Обсяг питної води, поданої до теплових
пунктів (котелень), фіксується засобами
обліку, які встановлені на межі
балансової належності.

Обсяг гарячого водопостачання,
переданий споживачам виконавцем
послуг з постачання гарячої води,
ураховується в загальному обсязі
стічних вод споживачів і оплачується
ним за договором з виробником на
підставі показів засобів обліку або в
порядку, обумовленому договором.

Отже, чинне законодавство України не
розділяє послугу з постачання
споживачам гарячої води (гарячого
водопостачання) на окремі частини з
постачання окремо теплової енергії та
окремо холодної води, а встановлює, що
енерговиробник та/або
енергопостачальник виробляє та
постачає гарячу воду. Тобто, саме
гаряча вода є товаром, продуктом
енерговиробника та/або
енергопостачальника, яку отримує
споживач. При цьому, саме
енерговиробник та/або
енергопостачальник споживає холодну
воду для вироблення гарячої води, а
споживач оплачує холодну воду, яка йде
на підігрів, лише у тому випадку, якщо
він отримує від водопостачальника
холодну воду та самостійно підігріває
її до стану гарячої води.

Встановивши, що між сторонами спору
договірні відносини щодо постачання
води, яка використовується для
виготовлення гарячої води, відсутні;
укладений сторонами договір на
постачання питної води та приймання
стічних вод через приєднані мережі від
01.04.2008 № 08207-А/2-09 не регулює відносин
сторін з приводу постачання холодної
води, яка іде на підігрів; на балансі
відповідача теплові пункти (котельні),
з яких йому здійснюється постачання
гарячої води, не перебувають; між ПАТ АК
"Київенерго", який є енерговиробником,
та Комунальним підприємством
"БАТИЇВСЬКЕ" 01.10.2008 було укладено
договір від року №310066 на постачання
теплової енергії у гарячій воді, в тому
числі на отримання послуг з гарячого
водопостачання, суд апеляційної
інстанції, на відміну від суду першої
інстанції, дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача вартості холодної
води, яка іде на підігрів.

У той же час, висновок суду попередньої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
вартості послуг із приймання стічних
вод гарячого водопостачання (стоки),
яка є однією із складових за кодом 9-51568,
колегія суддів касаційної інстанції
вважає передчасним та таким, що не
ґрунтується на повному дослідженні
обставин справи і доказів у ній, з
огляду на наступне.

Як було встановлено попередніми
судовими інстанціями, згідно умов
укладеного сторонами договору
постачальник (позивач) зобов'язується
надавати абоненту (відповідачу)
послуги з постачання питної води та
приймання від нього стічних вод у
міську каналізаційну мережу, а абонент
зобов'язується здійснювати своєчасну
оплату наданих йому постачальником
послуг.

Пунктом 1.4 Правил користування №190,
приймання стічних вод від підприємств,
установ, організацій до системи
централізованого водовідведення
здійснюється відповідно до Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
затверджених наказом Держбуду від
19.02.2002 N 37, зареєстрованих у Мін'юсті
26.04.2002 за N 403/6691 (далі -Правила приймання
№37), а також місцевих правил приймання
стічних вод підприємств у систему
каналізації населеного пункту.

Згідно п. 1.2 Правил приймання №37,
останні поширюються на комунальні
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства міст і селищ України та
інші підприємства, що мають на балансі
системи місцевого водопроводу та
каналізації (далі - Водоканали), та на
всі підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності й відомчої належності, які
скидають свої стічні води в системи
каналізації населених пунктів (далі -
Підприємства).

Як унормовано п. 1.4 Правил
приймання №37, абонент Водоканалу - це
юридична особа, яка уклала договір з
Водоканалом на надання послуг
водопостачання та (або) каналізації.

Стічні води підприємств - усі види
стічних вод, що утворилися внаслідок
їхньої діяльності після використання
води в усіх системах водопостачання
(господарсько-питного, технічного,
гарячого водопостачання тощо), а також
поверхневі та дощові води з території
Підприємства (з урахуванням
субабонентів);

Відповідно до п. 2.4 означених Правил
приймання, підприємства зобов'язані
виконувати в повному обсязі вимоги цих
Правил, місцевих Правил приймання та
договору на послуги водовідведення,
своєчасно оплачувати рахунки
Водоканалу за надані послуги.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
у задоволенні позовних вимог в частині
стягнення вартості холодної води, яка
іде на підігрів за кодом 9-51568, не
звернув уваги на те, що за даним кодом
обліковується також питна вода (вода +
стоки), а надання послуг із приймання
стічних вод (у тому числі, гарячого
водопостачання) регулюється умовами
укладеного сторонами договору,
вартість таких послуг підлягає оплаті
абонентом (яким є відповідач) на
користь Водоканалу (позивача).

За наведених обставин, з метою
правильного вирішення спору у
зазначеній частині, судам необхідно
було визначити складові
заборгованості, яка обліковуються за
кодом 9-51568, правову природу її
виникнення, та, з урахуванням
визначеної суми заборгованості за
послуги, які надані за Договором й
періоду прострочення зобов'язання, -
перевірити розрахунок заявлених до
стягнення штрафних санкцій, проте, як
суд першої інстанції, так і суд
апеляційної інстанції, зазначені
обставини з належною повнотою не
дослідили.

До стягнення позивачем також було
заявлено штраф у розмірі
141 314,15грн.

Суд першої інстанції зазначену вимогу
задовольнив як обґрунтовану.

Суд другої інстанції, відмовив у
задоволенні вказаної вимоги,
посилаючись на її недоведеність та
безпідставність.

Проте, для правильного вирішення спору
в частині стягнення штрафу у заявленій
сумі 141 314,15грн., який відповідно до п. 4.6
договору підлягає сплаті за
безпідставну відмову оплатити
направлений рахунок або вимогу щодо
оплати, судам необхідно було з'ясувати,
які саме рахунки або вимоги про оплату
безпідставно відмовився оплатити
відповідач; за які саме послуги був
виставлений кожний рахунок (вимога); на
яку суму;, чи передбачені такі послуги
Договором, відповідно, у залежності від
встановлених обставин, здійснити
перевірку обґрунтованості заявленої
до стягнення суми штрафу.

Проте, наведені обставини суди
попередніх інстанцій із належною
повнотою не дослідили, у зв'язку із чим
прийняті у зазначеній частині судові
акти визнати законними та
обґрунтованими не можна.

Касаційна ж інстанція згідно з
частиною другою статті 1117 ГПК України
не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази. Водночас згідно з пунктом 3
статті 1119 названого Кодексу касаційна
інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право скасувати
рішення першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції і передати
справу на новий розгляд, якщо суд
припустився порушень норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 11110 підставами для
скасування або зміни рішення місцевого
чи апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

У зв'язку з наведеним та з урахуванням
меж повноважень касаційної інстанції,
встановлених ст. 1117 ГПК України,
вказані судові акти попередніх судових
інстанцій підлягають скасуванню в
частині вирішення спору про стягнення 1
406 700,23грн. заборгованості, яка
обліковується за кодом 9-51568,
нарахованих на зазначену суму
заборгованості 1179,85грн. -інфляційних
втрат, 30 360,94грн. -3% річних, 53 569,23грн.
-пені, а також щодо стягнення
141 314,15грн.-штрафу, а справа у скасованій
частині - передачі на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи
господарському суду першої інстанції
слід взяти до уваги викладене у даній
постанові, вжити всі передбачені
чинним законодавством заходи для
всебічного, повного та об'єктивного
встановлення обставин справи, дати
належну юридичну оцінку зібраним у
справі доказам, доводам та
запереченням учасників судового
процесу і, в залежності від
встановленого та у відповідності з
вимогами закону, вирішити спір у
частині, переданій на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ" задовольнити
частково.

Рішення господарського суду міста
Києва від 05.11.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014 зі
справи № 910/13142/13 скасувати в
частині вирішення спору про стягнення
1 406 700,23грн.
заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення, яка
обліковується за кодом 9-51568,
нарахованих на зазначену суму
заборгованості 1179,85грн. -інфляційних
втрат, 30 360,94грн. -3% річних, 53
569,23грн. -пені, а також щодо стягнення 141
314,15грн.-штрафу, а справу у скасованій
частині передати на новий розгляд до
суду першої інстанції в іншому складі.

У решті - рішення господарського суду
міста Києва від 05.11.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014 зі
справи № 910/13142/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.І. Дерепа

Судді
С.В. Бондар

В.В. Палій