РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

про відмову у поновленні пропущеного
строку

"22" квітня 2014 р.
Справа № 1/44-НМ

Суддя Сініцина Л.М., розглянувши
апеляційну скаргу позивача
Багатопрофільного малого приватного
підприємства "Сприяння" від 04.04.2014 р. на
рішення господарського суду
Житомирської від "13" лютого 2014 р. у
справі № 1/44-НМ

за позовом Багатопрофільного малого
приватного підприємства "Сприяння"

до відповідачів: Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Житомирській області

Міністерства
аграрної політики України

Державного
підприємства "Житомирська пересувна
механізована колона"

Фонду державного
майна України

за участю прокуратури Житомирської
області

про визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 13.02.2014 р. у
справі № 1/44-НМ (суддя Шніт А.В.)
відмовлено в задоволенні позову
Багатопрофільного малого приватного
підприємства "Сприяння" до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області, Міністерства
аграрної політики, Державного
підприємства "Житомирська пересувна
механізована колона", Фонду державного
майна України про визнання права
власності на майно та зобов'язання
вчинити певні дії.

Скаржник - Багатопрофільне мале
приватне підприємство "Сприяння" в
апеляційній скарзі від 04.04.2014 р. просить
прийняти додаткові докази по справі;
рішення господарського суду
Житомирської області від 13.02.2014 р. у
справі № 1/44-НМ за позовом
Багатопрофільного малого приватного
підприємства "Сприяння" до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області, Державного
підприємства "Житомирська пересувна
механізована колона", Міністерства
аграрної політики та продовольства
України про визнання права власності
на майно, виключення майна з переліку
продажу скасувати, постановити у
справі нове рішення, яким визнати за
Багатопрофільним малим приватним
підприємством "Сприяння" право на 34/100
часток у справі спільної часткової
власності на об'єкт нерухомого майна -
цех по переробці природного каменю, що
знаходиться за адресою:м. Житомир, вул.
Маршала Рибалка, 29. До апеляційної
скарги скаржником додано заяву
(клопотання) про відновлення строку
апеляційного оскарження рішення
господарського суду Житомирської
області від 13.02.2014 р.

Згідно частин 1, 2 статті 93
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України) апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів, а на ухвалу місцевого
господарського суду - протягом п'яти
днів з дня їх оголошення місцевим
господарським судом; у разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу;
апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - у разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після
спливу одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення;
розгляд заяви особи про поновлення
строку на подання апеляційної скарги
здійснюється одним із суддів колегії
суддів апеляційного господарського
суду, склад якої визначений при
реєстрації справи відповідно до
положень частини четвертої статті 91
цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 ГПК України
відновлення пропущеного строку
подання апеляційної скарги можливе у
разі визнання судом причини пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною.

При цьому, поважними визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальних
дій.

Виходячи зі змісту вказаної норми, у
заяві повинно міститися обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку.

Разом з цим, відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку та
наявності обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання скарги протягом
законодавчо встановленого терміну.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 р.
апеляційну скаргу від 19.02.2014 р. було
повернуто скаржнику Багатопрофільному
малому приватному підприємству
"Сприяння" на підставі пункту 3 статті 97
ГПК України, у зв'язку з несплатою
судового збору у повному обсязі.

Згідно платіжного доручення № 012 від
14.03.2014 р. апелянтом доплачено судовий
збір за подання даної апеляційної
скарги - 14.03.2014 р.

Але, повторно апеляційну скаргу на
рішення суду від 13.02.2014 р., позивачем
Багатопрофільним малим приватним
підприємством "Сприяння" подано до суду
нарочно тільки 04.04.2013 р., тобто через 22
дні після усунення обставин, які
зумовили повернення апеляційної
скарги від 19.02.2014 р.

Скаржник в заяві (клопотанні) про
відновлення строку апеляційного
оскарження зазначає, що при першому
поданні апеляційної скарги на рішення
господарського суду Житомирської
області від 13.02.2014 р. не свідомо
помилився в розрахунку розміру
судового збору. Втім скаргу було
повернуто. Інший представник - ОСОБА_2,
який має необхідний обсяг відповідних
знань та є адвокатом у цій справі, не
брала участі в останньому судовому
засіданні, яке відбулося 13.02.2014 р.
Причина відсутності представника
полягала в тому, що ОСОБА_2, раптово
важко захворіла з 16.01.2014 р., про що
свідчить виписка з історії хвороби.
Перший продуктивний контакт з нею
відбувся лише 27.02.2014 р. У ОСОБА_2,
знаходились всі матеріали по справі, в
тому числі, документи в оригіналі ті,
які не були приєднані до матеріалів
справи.

Однак, вказані доводи позивача
(скаржника) щодо тривалого пропуску
строку для повторного звернення з
апеляційною скаргою, стосуються лише
подання необхідних додаткових
документів в оригіналі, які не були
приєднані до матеріалів справи, та
спростовуються ним же. Так, скаржник
зазначає про перший продуктивний
контакт з ОСОБА_2, де було обговорено
питання щодо оскаржуваного рішення
суду відбувся лише 27.02.2014 р., тобто,
після подання апеляційної скарги
вперше, і яка була повернута без
розгляду скаржнику апеляційним судом
11.03.2014 р., судовий збір доплачено 14.03.2014
р., а повторно з апеляційною скаргою
скаржник звернувся лише 04.04.2014 р., про що
скаржником взагалі не згадано в заяві
про відновлення строку на апеляційне
оскарження. Хоча клопотання про
долучення додаткових доказів по
справі, могло бути подано до суду
скаржником, після вирішення питання
щодо прийняття апеляційної скарги до
провадження.

Отже, об'єктивних, поважних причин, які
б перешкоджали своєчасно повторно
подати апеляційну скаргу одразу після
усунення недоліків, що зумовили
повернення скарги вперше, з моменту
доплати судового збору у повному
обсязі - 14.03.2014 р. апелянтом не наведено
і судом не знайдено. Апеляційну скаргу
подано 04.04.2014 р., тобто через 22 дні після
сплати судового збору в повному
розмірі.

Таким чином, можливість подання
повторно апеляційної скарги на рішення
господарського суду Житомирської
області від 13.02.2014 р. у встановлений
строк для апеляційного оскарження,
залежала виключно від волевиявлення
самого скаржника. Ніякої іншої
поважної причини не звернення з
апеляційною скаргою своєчасно,
апелянтом в апеляційній скарзі не
наведено.

Крім того, заява (клопотання) про
відновлення строку апеляційного
оскарження рішення господарського
суду Житомирської області від 13.02.2014 р.
та приєднання документів, апеляційна
скарга позивача Багатопрофільного
малого приватного підприємства
"Сприяння" підписані представником
позивача ОСОБА_3.

Згідно довіреності від 28.01.2014 р., яка
додана до апеляційної скарги і яка
видана власником Багатопрофільного
малого приватного підприємства
"Сприяння" ОСОБА_3 уповноважено
представляти інтереси підприємства,
вести справи, подавати документи та
підписувати їх від імені та в інтересах
БМП "Сприяння" самого себе - ОСОБА_3.

Відповідно до частини 3 статті 28 ГПК
України представниками юридичних осіб
можуть бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Як вбачається з матеріалів справи та
інформації з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб керівником
Багатопрофільного малого приватного
підприємства "Сприяння" є ОСОБА_4.

Докази щодо уповноваження керівником
(скаржника) БМП "Сприяння" ОСОБА_4
власника підприємства ОСОБА_3 вчиняти
певні дії від імені підприємства, а
саме на підписання та видання доручень
у матеріалах справи та апеляційної
скарги відсутні.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що в першій інстанції
долучалися довіреності на
представників, підписані саме
керівником - ОСОБА_4

За наведених обставин, суд вважає
клопотання скаржника про відновлення
пропущеного строку для подачі
апеляційної скарги необґрунтованим,
підписаним неуповноваженою особою і
таким, що не підлягає до задоволення.

В даному випадку не підтверджено
обставин поважності причин пропуску
строку апеляційного оскарження, які
об'єктивно перешкоджали б скаржнику
реалізувати своє право на подання
апеляційної скарги протягом строку,
передбаченого ГПК України, а не у строк,
що значно перевищує встановлений
законодавством.

Тобто, апеляційну скаргу подано із
пропуском строку на апеляційне
оскарження, передбаченого статтею 93
ГПК України, без поважних причин.

Наведені в заяві пояснення пропуску
процесуального строку не можуть
вважатися поважними в розумінні статті
53 ГПК України, оскільки можливість
вчасного подання належно оформленої
апеляційної скарги на оскаржуване
рішення залежала виключно від
волевиявлення самого скаржника, тобто
мала суб'єктивний характер, а дії
скаржника стали наслідком порушення
скаржником норм Господарського
процесуального кодексу України,
дотримання яких є обов'язковим для всіх
учасників господарського процесу і
залежить виключно від
законослухняності учасника процесу.

На підставі вищевикладеного, наведені
скаржником причини оскарження рішення
з пропуском строку, не можна визнати
поважними.

Керуючись статтями 53, 86, 93
Господарського процесуального кодексу
України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Багатопрофільному малому
приватному підприємству "Сприяння" у
відновленні строку для подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду Житомирської
області від 13.02.2014 р. у справі № 1/44-НМ.

Суддя
Сініцина Л.М.