ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 квітня 2014 року Справа № 32/558-57/241-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Прокопанич Г.К.

суддів
Алєєвої І.В.

Євсікова О.О.,

розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Фірма "Львів-Петроль" на рішення
господарського суду міста Києва від
29.10.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
09.01.2014 року

у справі № 32/558-57/241-2012 господарського
суду міста Києва

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Геосистеми"

до державної акціонерної компанії
"Хліб України"

дочірнього підприємства державної
акціонерної компанії "Хліб України"
Львівський комбінат хлібопродуктів"

Львівської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача -3 - публічного
акціонерного товариства "Фірма
"Львів-Петроль"

товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптіма Трейд"

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - товариства з
обмеженою відповідальністю
"Земельно-консалтинговий центр"

Головного управління Держземагенства
у Львівській області

про скасування рішення та визнання
права,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 29.10.2013 року, залишеним без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
09.01.2014 року (т. 9, а.с. 109-125) у справі №
32/558-57/241-2012 позов задоволено частково,
визнано протиправною та скасовано
ухвалу сесії Львівської міської ради
"Про вилучення з користування
Львівського комбінату хлібопродуктів
Млинзаводу №2 земельної ділянки на вул.
Лемківській, 9 в м. Львові" № 300 від 01.07.1999
року; визнано протиправною та
скасовано ухвалу сесії Львівської
міської ради "Про погодження
Львівському комунальному підприємству
"Ратуша-сервіс" місця розташування
земельної ділянки та надання дозволу
на збір матеріалів попереднього
погодження для складання проекту
відведення земельної ділянки в
постійне користування на вул.
Лемківській, 9 в м. Львові" №719 від 20.07.2000
року; визнано протиправною та
скасовано ухвалу сесії Львівської
міської ради "Про погодження закритого
акціонерного товариства "Фірма
"Львів-Петроль" місця розташування
земельних ділянок та надання дозволу
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок на
вул. Лемківській, 9 у м. Львові" №1860 від
29.05.2008 року; визнано протиправною та
скасовано ухвалу сесії Львівської
міської ради "Про затвердження
закритого акціонерного товариства
"Фірма "Львів-Петроль" проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок та надання земельних ділянок
на вул. Лемківській, 9" №2815 від 09.07.2009
року; визнано право користування
(оренди) товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Геосистеми" земельною ділянкою
загальною площею 1,4804 га, що розташована
у м. Львові по вул. Лемківській, 9, в
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленими
судовими актами, публічне акціонерне
товариство "Фірма "Львів-Петроль"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
29.10.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
09.01.2014 року.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 05.03.2014 року у справі
№32/558-57/241-2012 касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Фірма "Львів-Петроль" повернуто на
підставі п. 3, 4 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Публічне акціонерне товариство "Фірма
"Львів-Петроль" повторно звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою на рішення
господарського суду міста Києва від
29.10.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
09.01.2014 року у справі №32/558-57/241-2012.

Перевіривши матеріали касаційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

В силу ст. 110 Господарського
процесуального кодексу України,
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Оскільки оскаржена постанова
Київського апеляційного
господарського суду набрала законної
сили 09.01.2014 року, то, з урахуванням
наведених приписів закону строк
касаційного оскарження зазначеного
судового акта відповідно до частини
другої статті 51 Господарського
процесуального кодексу України
закінчився 29.01.2014 року, а вказана
касаційна скарга подана до суду 13.03.2014
року, про що свідчить штамп поштового
відділення на конверті адресованому
Київському апеляційному
господарському суду. Таким чином,
зазначена касаційна скарга подана
після закінчення строку, встановленого
для її подання.

У касаційній скарзі заявлено
клопотання про відновлення строку на
касаційне оскарження.

За приписами частини першої ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що у клопотанні про
відновлення пропущеного строку
повинно міститися обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку. Якщо
відновлення процесуального строку
здійснюється за клопотанням сторони чи
прокурора, заявник повинен
обґрунтувати поважність причини
(причин) пропуску строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V
Господарського процесуального кодексу
України.

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи неповажності причин пропуску
строку.

Касаційна інстанція зазначає, що
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Обґрунтовуючи клопотання про
відновлення строку на подання
касаційної скарги, заявник касаційної
скарги зазначає, що обставиною, яка
зумовила подання касаційної скарги з
пропуском встановленого строку є
усунення недоліків, зазначених в
ухвалі Вищого господарського суду
України від 05.03.2014 року.

Розглянувши вказане клопотання,
колегія суддів не знайшла підстав для
його задоволення.

Зокрема, з матеріалів справи
вбачається, що ухвала Вищого
господарського суду України від 05.03.2014
року надіслана сторонам у справі 05.03.2014
року, про що свідчить штамп Вищого
господарського суду України на
зворотній стороні ухвали.

Отже, своєчасне оскарження судового
акту є суто організаційною проблемою
скаржника.

З урахуванням викладеного колегія
суддів не знайшла підстав для
задоволення клопотання про
відновлення пропущеного строку на
касаційне оскарження.

Касаційна інстанція зазначає, що
основними засадами судочинства,
закріпленими у ст. 129 Конституції
України є, зокрема, законність,
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Принцип законності визначається тим,
що суд у своїй діяльності при вирішенні
справ повинен додержуватись норм
процесуального права.

За змістом положень ст. 107
Господарського процесуального кодексу
України сторона наділена правом
оскарження судового рішення, що є
однією з необхідних умов реалізації,
встановленого законом права на судовий
захист.

Однак, наявність права на оскарження не
є безумовною підставою для здійснення
судового захисту шляхом прийняття
касаційної скарги, поданої з
порушенням встановленого
процесуальним законом порядку.

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і
повертається, зокрема, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

За таких обставин касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню.

Статтею 7 Закону України "Про судовий
збір" передбачено, що сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7
Закону України "Про судовий збір", ст. 53,
86, 110, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити публічному акціонерному
товариству "Фірма "Львів-Петроль" у
задоволенні клопотання про
відновлення строку на подання
касаційної скарги.

2. Повернути касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Фірма "Львів-Петроль" на рішення
господарського суду міста Києва від
29.10.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
09.01.2014 року у справі № 32/558-57/241-2012 (з
доданими до неї документами).

3. Повернути публічному акціонерному
товариству "Фірма "Львів-Петроль"
(місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул.
Листопадового Чину,8, ) з
Державного бюджету України 4 014
(чотири тисячі чотирнадцять) грн. 50 коп.
судового збору, сплаченого платіжним
дорученням № 652 від 29.01.2014 року та 248
(двісті сорок вісім) грн. 50 коп. судового
збору, сплаченого квитанцією №11059.214.1
від 12.03.2014 року.

4. Справу № 32/558-57/241-2012 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді
І.В. Алєєва

О.О. Євсіков