ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 березня 2014 року Справа № 5011-64/15096-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Данилової Т.Б.,суддів:Козир
Т.П., Малетича М.М., Могил С.К., Панової
І.Ю.,розглянувши заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду
України від 24.12.2013у справі№5011-64/15096-2012за
позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6

до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Собі"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Приватного
підприємства "Корх-25"

про стягнення 150357,63
грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.04.2013 у справі №5011-64/15096-2012
позов задоволено частково; стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Собі" на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 112644,00
грн. вартості зіпсованого товару та
14080,50 грн. вартості зіпсованої тари,
судовий збір в сумі 4484,30 грн.; в решті
позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2013 у справі
№ 5011-64/15096-2012 рішення Господарського
суду міста Києва від 10.04.2013 в частині
задоволення позовних вимог скасовано
та прийнято в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог щодо
стягнення 112644,00 грн. вартості
зіпсованого товару та 14 080,50 грн.
вартості зіпсованої тари відмовлено; в
решті рішення Господарського суду
міста Києва від 10.04.2013 залишено без
змін; стягнуто з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Собі" 2660,30 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.12.2013 постанову
апеляційного господарського суду
залишено без змін.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
24.12.2013 у справі №5011-64/15096-2012, у якій
просить скасувати зазначену постанову
та справу направити на новий розгляд до
суду касаційної інстанції, мотивуючи
свої вимоги неоднаковим застосуванням
судами норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанови Вищого
господарського суду України від 12.07.2011
у справі №43/315-10, від 13.05.2009 у справі
№3/196, від 17.05.2007 у справі №4/1643-21/211
(4/325-9/48, 4/3426-12/378), від 27.03.2008 у справі
№2-7/8903-2007.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
не вбачає підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета і підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень. При вирішенні питання
допуску справи до провадження
Верховного Суду України враховується
сукупність всіх наявних складових
ознак неоднакового застосування одних
і тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

У постанові від 24.12.2013 у справі
№5011-64/15096-2012 Вищий господарський суд
України визнав обґрунтованими
висновки суду апеляційної інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову щодо стягнення
вартості зіпсованого товару та
вартості зіпсованої тари, оскільки
судом апеляційної інстанції
встановлені обставини, які засвідчують
належне виконання відповідачем
зобов'язання за договором перевезення
з моменту прийняття вантажу до
перевезення та до видачі одержувачеві
у придатному стані.

Водночас у постановах від 12.07.2011 у
справі №43/315-10, від 13.05.2009 у справі №3/196,
від 17.05.2007 у справі №4/1643-21/211 (4/325-9/48,
4/3426-12/378), від 27.03.2008 у справі №2-7/8903-2007, на
які посилається заявник, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
щодо наявності підстав для стягнення з
відповідача збитків, завданих в
наслідок втраченого, зіпсованого
вантажу, з огляду на встановлені
фактичні обставини справи, а саме:

- відповідач в порушення умов договору
не доставив в обумовлене місце
розвантаження та самовільно
переадресував вантаж в інше місце, не
забезпечивши схоронності вантажу,
допустивши його втрату (справа №43/315-10);

- відповідачем як перевізником не вжито
всіх заходів щодо збереження вантажу
під час транспортування та не виконано
зобов'язання щодо доставки багажу у
пункт призначення та видачі його
вантажоодержувачу (справа № 3/196);

- наданими до матеріалів справи
доказами доведено причинний зв'язок
між поломкою автомашини та наслідками,
що настали (загибель частини товару);
доказів відсутності вини перевізник не
надав (справа №4/1643-21/211 (4/325-9/48, 4/3426-12/378).

- на виконання договору відповідачем
було доставлено вантаж, проте після
вивантаження товару з автомашини було
встановлено, що частина вантажу
знаходилась в розмороженому стані,
тобто перевізник (відповідач) не
забезпечив належний температурний
режим для транспортування товару,
допустивши його псування (справа
№2-7/8903-2007).

Тобто, відповідні правові висновки,
покладені в основу згаданих постанов
суду касаційної інстанції, не можна
розцінювати як ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, оскільки при їх
прийнятті суд касаційної інстанції
виходив з різних встановлених обставин
справи .

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_6 у допуску справи №5011-64/15096-2012 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяТ.Данилова Судді:
Т.Козир М.Малетич М.Могил І.Панова