м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25249/13 12.03.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рейдер"

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Енергобанк"

про визнання договору припиненим

за участю представників сторін:

від позивача: Спіцин І.О. - директор

від відповідача: Середюк Б.Л. -
юрисконсульт

За клопотанням позивача, з метою
надання додаткових пояснень по справі,
витребування від учасників судового
процесу додаткових матеріалів, які
підлягають належної правової оцінки,
строк слухання спору по даній справі
було продовжено додатково на 15
(п'ятнадцять днів), що відповідає
вимогам частини 3 статті 69 ГПК України
і знайшло своє відображення у
процесуальних документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рейдер" звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами до Публічного
акціонерного товариства "Енергобанк"
про визнання договору іпотеки від
31.03.2009, припиненим з 30.08.2010.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач стверджує, що його права
порушені, а тому наполягає на заявлених
позовних вимогах. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Рейдер"
надало суду клопотання про призначення
судової економічної експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу. Суд відмовив у задоволенні
даного клопотання, у зв'язку з тим, що
вирішення даного спору не потребує
спеціальних знань.

Крім того, позивач надав висновок
експертного економічного дослідження
від 12.03.2014, наданий висновок
приймається судом поряд з іншими
поданими доказами у даній справі.
Згідно ч. 5 ст. 42 ГПК України висновок
судового експерта для господарського
суду не є обов'язковим і оцінюється
господарським судом за правилами,
встановленими ст. 43 цього Кодексу.

Відповідач надало суду відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечив та просив у задоволенні
позову відмовити.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи позивача та заперечення
відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 31.08.2007 між
Акціонерним банком "Енергобанк", далі
Банк, та Спіциним Ігорем Олеговичем,
далі Позичальник, було укладено
договір про відкриття мультивалютної
кредитної лінії № 20733, далі Договір,
відповідно до предмету якого (п.1.1
Договору) Банк відкриває Позичальнику
мультивалютну відновлювальну кредитну
лінію в сумі 4 625 500 грн. на строк з 31.08.2007
по 30.08.2010 на поточні потреби.
Позичальник попереджає Банк про
необхідність отримання кредитних
коштів, а також про наміри погасити
кредит, за 3 робочих дні шляхом надання
відповідної заяви з зазначенням суми
та дати отримання або погашення (п. 1.3
Договору).

Додатковою угодою від 27.03.2009 до
Договору було збільшено ліміт
кредитної лінії до 639 307,62 доларів США та
у п. 2.1 Договору сторони визначили, що
забезпечення виконання зобов'язань
Позичальника за цим Договором є
іпотека нерухомого майна, що належить
ТОВ "Рейдер", а саме: їдальня дитячого
оздоровчого табору"Коктебель", що
знаходиться за адресою АРК, м.
Феодосія, смт Курортне, вул. Курортна,
буд. 4.

Згідно п. 3.1 Договору Позичальник
сплачує Банку за користування
кредитними коштами 16% річних по гривні
та 13% річних по долару США. Пунктом 3.3
Договору передбачено, що Банк
нараховує проценти із розрахунку
встановленої у договорі процентної
ставки і фактичної суми наданого
Позичальникові кредиту щомісячно в
останній робочий день місяця за
календарний місяць, а також в день
повного погашення кредитної лінії.
Позичальник сплачує проценти за
користування кредитними коштами
щомісячно, не пізніше 05 числа місяця, що
слідує за поточним, шляхом внесення або
перерахування грошових коштів в валюті
договору на рахунок відкритий в
установі Банку, при цьому датою сплати
процентів вважається дата зарахування
сплаченої суми на вказаний рахунок.

Договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами, і діє до
повного виконання сторонами своїх
договірних зобов'язань в повному
обсязі (п. 6.1 Договору).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за Договором, 31.03.2009 між
Акціонерним банком "Енергобанк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рейдер" укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_4 за реєстровим
номером 229.

Позивач вважає, що Банк проводив
неправильні розрахунки залишків
заборгованості за кредитом та
відсотків за користування кредитною
лінією, нараховував відсотки та
спрямовував кошти Позичальника на їх
погашення й на суми, які були видані
поза межами Договору. Стверджує, що
його зобов'язання по погашенню кредиту
виконані в повному обсязі належним
чином, то просить суд визнати іпотечний
договір від 31.03.2009 р., припиненим з 30.08.2010
р.

Дослідивши правову норму, яка підлягає
застосуванню у спірних відносинах
сторін, суд дійшов висновку, що доводи
позивача є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню виходячи
із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Крім того, між позивачем та
відповідачем було укладені договорів
іпотеки. Частиною 1 ст. 1 Закону України
"Про іпотеку", далі Закон, передбачено,
що іпотека це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку.

Частиною 5 ст. 3 Закону встановлено, що
іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Згідно ст. 17 Закону іпотека
припиняється у разі, зокрема,
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).
Зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України).

В силу статті 526 ЦК України та частини
першої ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

За приписами статті 20 ГК України кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом:

- визнання наявності або відсутності
прав;

- визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало
до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в
натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування
оперативно-господарських санкцій;

- застосування
адміністративно-господарських
санкцій;

- установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими
законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач довів суду, що надаючи
кредитні кошти, останній виходив із
поданих позивачем заяв про отримання
кредиту, при нарахуванні відсотків
виходив із наданої суми кредиту.
Починаючи з грудня 2009 року позивач не
виконав зобов'язання по поверненню
кредиту та нарахованих процентів
належним чином, а тому у позивача перед
відповідачем виникла заборгованість,
яка стягується в судовому порядку. На
час укладення іпотечного договору
грошові кошти по кредитному договору
повернуті відповідачу не були, тому
основне зобов'язання залишається
невиконаним. Оскільки Договір діє до
повного виконання сторонами своїх
договірних зобов'язань в повному
обсязі, а договір про відкриття
мультивалютної кредитної лінії № 20733
не виконаний у повному обсязі, тому
іпотека триває, позивач не надав суду
належних доказів, які свідчили б повне
виконання кредитного договору. Крім
того, суд відзначає, що позивач обрав не
той спосіб захисту порушеного права,
встановлений приписами ст. 16 ЦК
України.

Тому у задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рейдер"
звернулося до Публічного акціонерного
товариства "Енергобанк" про визнання
договору іпотеки від 31.03.2009, припиненим
з 30.08.2010 слід відмовити, як
необґрунтованого заявленого.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю "Рейдер",
згідно ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
12.03.2014 року, згідно частини 2 статті 85
ГПК України було проголошено
скорочений текст рішення, а саме його
вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 3, 17 Закону України "Про іпотеку",
ст. ст. 16, 598, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.
ст. 20 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч.3 ст.
41, 42, 43, 44, 69, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рейдер"
звернулося до Публічного акціонерного
товариства "Енергобанк" відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 17.03.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко