ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.04.2014
Справа № 24/5005/14436/2011

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Виноградник О.М.
(доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М.

проаналізував матеріали справи та
долучені додатки до апеляційної скарги
громадянина ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області в зв'язку з
надходженням до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
апеляційної скарги на постанову
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.11.2012 року у справі №
24/5005/14436/2011

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Група компанія
«ДОБРОБУД», м.Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскон Україна»,
м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.11.2012
року у справі № 24/5005/14436/2011 (суддя
Калиниченко Л.М.) за заявою товариства
з обмеженою відповідальністю «Група
компаній «ДОБРОБУД» м.Київ до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскон Україна»
м.Дніпропетровськ про визнання
останньої банкрутом було припинено
процедуру розпорядження майном ТОВ
«Аскон Україна» м.Дніпропетровськ;
припинено повноваження арбітражного
керуючого Шевцова Є.В.; визнано ТОВ
«Аскон Україна» м.Дніпропетрвоськ () банкрутом; відкрито
ліквідаційну процедуру у справі
строком на 1 рік, до 20.11.2013р.;
ліквідатором ТОВ «Аскон Україна»
м.Дніпропетровськ призначено
арбітражного керуючого Тущенко Сергія
Васильовича; припинено повноваження
органів управління банкрута, покладено
виконання цих обов`язків на
ліквідатора; зобов`язано ліквідатора
вчинити певні дії; зобов`язано
керівника банкрута у п`ятнадцятиденний
строк передати бухгалтерську та іншу
документацію банкрута, печатки і
штампи, інші матеріальні цінності
(а.с.62-68, т.3). При цьому слід зазначити,
що дана постанова не містить дати
підписання.

04.04.2014р., не погодившись з
вищезазначеною постановою, її оскаржив
в апеляційному порядку громадянин
ОСОБА_1, посилається на те, що його
кредиторські вимоги до боржника на
суму 7001 грн. 65 коп. по заробітній платі
не були розглянуті господарським
судом. При цьому в додатку до
апеляційної скарги не надано жодного
доказу в розумінні ст.ст.32, 36 ГПК
України, підтверджуючого факт
надсилання даної заяви до
господарського суду (поштові описи,
заява з відмітками канцелярії
господарського суду про прийняття,
ухвали господарського суду про
прийняття заяви з кредиторськими
вимогами до розгляду відсутні), також
такі докази відсутні в оригіналах
матеріалів справи. Так, в якості
додатку до апеляційної скарги надано
заяву про визнання кредитором
громадянина ОСОБА_1 з кредиторськими
вимогами до боржника на суму 7001 грн. 65
коп. датована 23.12.2011р. з подальшим
виправлення дати заяви від руки на
23.11.2011р.

Одночасно, до апеляційної скарги
громадянина ОСОБА_1 подано клопотання
про відновлення строків на апеляційне
оскарження постанови господарського
суду від 20.11.2012р. Вказане клопотання
обґрунтовано тим, що скаржник -
громадянин ОСОБА_1 не отримував
постанову господарського суду від
20.11.2012р., на його адресу вона не
надсилалась, а про факт існування та
зміст оскаржуваної постанови
скаржнику стало відомо лише після
ознайомлення зі змістом останньої із
Єдиного державного реєстру судових
рішень. На думку скаржника, неотримання
та запізнє ознайомлення його зі
змістом постанови господарського суду
від 20.11.2012р. і є причиною об»активного
характеру, що свідчить про її
поважність.

Згідно частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу. Апеляційна скарга, яка
подана після закінчення строків,
встановлених цією статтею, залишається
без розгляду, якщо апеляційний
господарський суд за заявою особи, яка
її подала, не знайде підстав для
відновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Частиною 1 ст.99 ГПК України передбачено,
що в апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно з ч.1 ст.53 Господарського
процесуального кодексу України за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

За загальним правилом поважними
причинами пропуску процесуальних
строків вважаються обставини
об'єктивного характеру, які не залежать
від волевиявлення особи (скаржника) та
перешкоджають здійсненню певних
процесуальних дій.

Як зазначалось вище, оскаржувана
постанова господарського суду від
20.11.2012р. по цій справі не містить дати
підписання (а.с.62-68, т.3), отже, останнім
днем строку на апеляційне оскарження
було 30.11.2012р. (п`ятниця).

28.02.2014р. через канцелярію
господарського суду Дніпропетровської
області первісно громадянин ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою на
постанову господарського суду від
20.11.2012р. без клопотання про відновлення
строків на апеляційне оскарження та
ухвалою суду апеляційної інстанції від
13.03.2014р. зазначену апеляційну скаргу
було повернуто з посиланням на п.4 ч.1
ст.97, ч.1 ст.93 ГПК України (а.с.104-106, т.8).

Відповідно до ч.4 ст.97 ГПК України після
усунення обставин, зазначених в п.п.1, 2, 3
ч.1 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга
може бути подана повторно. Отже, згідно
зі ст.97 ГПК України після повернення
апеляційної скарги на підставі п.4 ч.1
ст.97 чинним ГПК України не передбачено
право повторного звернення з
апеляційною скаргою.

04.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Дніпропетровської
області скаржник вдруге звернувся з
апеляційною скаргою на постанову
місцевого господарського суду від
20.11.2012р., що підтверджується відмітками
канцелярії господарського суду в
правому верхньому куті першого аркушу
скарги.

З метою повного та всебічного розгляду
усіх обставин наведених скаржником в
клопотанні про відновлення строків на
апеляційне оскарження, колегія суддів
вважає, що в задоволенні цього
клопотання слід відмовити, оскільки
скаржником не наведено жодної
обставини причин поважності
неможливості ознайомлення з
постановою господарського суду від
20.11.2012р. в Єдиному державному реєстрі
судових рішень в період з 20.11.2012р. по
28.02.2014р. (дата первісного звернення з
апеляційною скаргою). Також на
обґрунтування запізнього ознайомлення
з постановою господарського суду від
20.11.2012р. та її змістом не надано жодного
доказу в розумінні ст.ст.32, 33, 36 ГПК
України, також матеріали справи не
містять доказів про те, що скаржник
звертався до боржника з заявою з
грошовими вимогами (заява, ухвала
господарського суду про прийняття до
розгляду відсутні), як і не надано
скаржником доказів про те, що ним
дійсно надсилалась (направлялась) така
заява до господарського суду.

Отже, наведені вище обставини та аналіз
фактичних матеріалів справи, зокрема,
реєстру вимог кредиторів станом на
25.12.2011р. (а.с.43-45, т.1), в якому
констатується факт відсутності
кредиторських вимог по заробітній
платі, не дозволяють зробити висновок
про те, що факт звернення з
кредиторськими вимогами до боржника
скаржником мав місце та є доведеним
відповідно до ст.32, 33, 36 ГПК України,
тоді як надсилання усіх копій
процесуальних документів здійснюється
господарським судом лише учасникам
провадження у справі, зокрема, особам,
які заявили кредиторські вимоги
(кредиторам (ч.2 ст.4-1, ст.87 ГПК України)).

Щодо обставин пізнього ознайомлення в
Єдиному державному реєстрі судових
рішень зі змістом постанови
господарського суду від 20.11.2012р., лише
напередодні первісного звернення з
апеляційною скаргою - 28.02.2014р., то
колегія суддів зазначає, що ці
обставини повністю залежали від
волевиявлення скаржника, та не
пов`язані з об`єктивними обставинами.
Таким чином, наведені скаржником
обставини пропуску процесуальних
строків не є поважними в розумінні ст.53
ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, відсутність
доказів причин поважності пропуску
процесуальних строків, тривалість
пропуску строків - більше року (з
20.11.2012р. по 28.02.2014р.), відсутність
будь-якого іншого обґрунтування причин
поважності пропуску строків, що не
залежали від волевиявлення скаржника,
правові підстави задоволення
клопотання - відсутні.

Керуючись ст.ст.32, 33, 36, 53, 86, 93, ч.4 ст.97,
ст.99 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання скаржника -
громадянина ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області про
відновлення пропущеного строку на
подачу апеляційної скарги на постанову
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.11.2012 року у справі №
24/5005/14436/2011 - відмовити; апеляційну
скаргу громадянина ОСОБА_1,
м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області № б/н від 04.04.2014р. (з додатками
на 29 аркушах) повернути скаржнику.

Повернути скаржнику - громадянину
ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області - із
Спецфонду Державного бюджету України
609 грн. судового збору, сплаченого за
платіжною квитанцією № 20114.185.1 від
04.04.2014р.

Направити скаржнику - громадянину
ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області - примірник
цієї ухвали належним чином засвідчений
печаткою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Копію апеляційної скарги громадянина
ОСОБА_1, м.Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області приєднати
до матеріалів справи.

Справу повернути до господарського
суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя
О.М.
Виноградник

Суддя
О.В.Джихур

Суддя
О.М.Лисенко