ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
у х в а л а

14 квітня 2014 р. Справа № 909/370/14

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі
судді Михайлишин В. В. , розглянувши
матеріали позовної заяви

за позовом: Тисменицької міської
ради, (вул. Галицька, 32, м. Тисмениця,
Тисменицький район, Івано-Франківська
область, 77400)

до відповідача: Філії
"Івано-Франківське ДЕУ" ДП
"Івано-Франківський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
ДАК "Автомобільні дороги України" (вул.
Целевича, 36, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76008

про стягнення заборгованості за
договорами підряду в сумі 68 890, 00
гривень.

без виклику представників сторін

в с т а н о в и в :

Тисменицька міська рада звернулася до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Філії "Івано-Франківське ДЕУ" ДП
"Івано-Франківський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" про
стягнення заборгованості за
договорами підряду в сумі 68 890, 00
гривень.

Відповідно ст. ст. 1, 21 Господарського
процесуального кодексу України,
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи,
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 55 Господарського кодексу
України, суб'єктами господарювання є:
господарські організації - юридичні
особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до цього Кодексу, а
також інші юридичні особи, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані в установленому законом
порядку; громадяни України, іноземці та
особи без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Статтею 28 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що повноваження сторони
або третьої особи від імені юридичної
особи може здійснювати її відособлений
підрозділ, якщо таке право йому надано
установчими або іншими документами.

За приписами п. 1.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", юридичні особи для
здійснення своїх функцій мають право
створювати філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи, які не є юридичними
особами. Коло повноважень
відокремленого підрозділу юридичної
особи стосовно здійснення у
господарському суді повноваження
сторони у справі від імені цієї особи
визначається установчими документами
останньої, положенням про відособлений
підрозділ, яке затверджено юридичною
особою, або довіреністю, виданою нею ж у
встановленому порядку керівникові
цього підрозділу. При цьому слід мати
на увазі, що стороною у справі є
юридична особа, від імені якої діє
відособлений підрозділ, і рішення
приймається саме стосовно
підприємства чи організації -
юридичної особи, але в особі її
відокремленого підрозділу.

У відповідності до ст. 95 Цивільного
кодексу України, філією є
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій. Філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення.

У зв'язку із надходженням позовної
заяви (Вх. № 5129/14 від 14.04.2014) за
електронним запитом від 14.04.2014 № 18524856
суддею Михайлишиним В. В. сформовано
Спеціальний витяг з ЄДРЮОФОП стосовно
Філії "Івано-Франківське дорожньо -
експлуатаційне управління" за
ідентифікаційним кодом: 35277023. Так, у
відповідності до вказаного витягу в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
записів не знайдено.

Отже, не маючи статусу юридичної особи,
Філія "Івано-Франківське ДЕУ" не
наділяється самостійною господарською
процесуальною правоздатністю та
дієздатністю.

Таким чином, як вбачається з
представлених матеріалів, позовна
заява Тисменицької міської ради,
подана до відповідача всупереч вимогам
ст. 21 Господарського процесуального
кодексу України, а саме до Філії
"Івано-Франківське дорожньо -
експлуатаційне управління", яке не є
юридичною особою, а отже не може
виступати самостійно стороною у
господарському процесі.

Відповідно п. 1 ст. 62 Господарського
процесуального Кодексу України, суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в
господарських судах України, про що
виноситься ухвала.

З огляду на викладені вище обставини,
має місце зазначений у приведеній
нормі процесуального законодавства
випадок.

Проаналізувавши положення ст. 62
Господарського процесуального
кодексу, суд дійшов висновку, що в
господарському судочинстві відмова у
відкритті провадження по справі
опосередковує винесення ухвали про
відмову у прийнятті позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на той факт, що між Тисменицькою
міською радою та Дочірнім
підприємством "Івано-Франківський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
в особі начальника філії
"Івано-Франківське ДЕУ" укладено ряд
договорів, а саме Договір №15 від 15.05.2013,
у відповідності до п. 1.1. якого замовник
доручає, а підрядник зобов'язується
виконати своїми силами і засобами
комплекс робіт по капітальному ремонту
дорожнього покриття вул. Лепкого в м.
Тисмениця Івано-Франківської області,
по кошторису; Договір № 42 від 26.07.2013, у
відповідності до п. 1.1. якого замовник
доручає, а підрядник зобов'язується
виконати своїми силами і засобами
комплекс робіт по капітальному ремонту
дорожнього покриття вул. Сагайдачного
в м. Тисмениця Івано-Франківської
області, по кошторису.

Таким чином, як видно із позовної заяви,
між позивачем та відповідачем укладено
2 (два) різних договори на виконання
підрядних робіт, у зв'язку із чим
позивач у межах одного позову
намагається стягнути заборгованість,
що виникла внаслідок порушення
виконання зобов'язання з боку
відповідача за двома різними
договорами на виконання підрядних
робіт.

Приписи статті 58 Господарського
процесуального кодексу України
встановлюють правила об'єднання
кількох позовних вимог в одній
позовній заяві, а також об'єднання в
одну справу кількох позовних заяв.

Відповідно до частини 1 статті 58
Господарського процесуального кодексу
України в одній позовній заяві може
бути об'єднано кілька вимог. Під
вимогою розуміється матеріально -
правова вимога, тобто предмет позову,
який являє собою одночасно спосіб
захисту порушеного права. Отже, позивач
наділений правом об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, тобто
кілька способів захисту порушеного
права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, які
пов'язані між собою підставами
виникнення або доказами, що
підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача. Отже, вимоги повинні
випливати із тих самих фактичних
обставин, на яких ґрунтуються ці
вимоги.

Доказами в господарському судочинстві
є будь - які відомості, отримані у
визначеному законом порядку, на
підставі яких суд установлює наявність
або відсутність обставин, на яких
обґрунтовуються вимоги і заперечення
осіб, що беруть участь у справі, та інші
обставини, які мають значення для
правильного розгляду справи.

Отже, можна об'єднати вимоги, якщо
обставини, на яких вони ґрунтуються,
підтверджуються тими самими доказами.

Об'єднання позовів дає можливість
досягти процесуальної економії,
ефективніше використати процесуальні
засоби для відновлення порушеного
права, а також унеможливити винесення
різних рішень за однакових обставин,
однак у даному конкретному випадку
розгляд даного позову, у якому
об'єднані вимоги за двома договорами,
значно ускладнить процес розгляду та
вирішення спору.

Як вказувалось вище, правила щодо
об'єднання позовних вимог встановлені
ст. 58 Господарського процесуального
кодексу України, згідно частини 1 якої,
в одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

Отже, для об'єднання позовних вимог
необхідна хоча б одна з умов: 1)
зв'язаність вимог між собою підставою
виникнення, тобто такі вимоги мають
походити від загальної підстави; 2)
зв'язаність між собою поданими
доказами, тобто, у разі використання
позивачем тих самих доказів.

Як випливає з викладеного, сумісний
розгляд вимог про стягнення
заборгованості за невиконання чи
неналежне виконання ряду укладених
договорів, перешкоджатиме з'ясуванню
прав і взаємовідносин сторін та
утруднить вирішення спору, так як
позивачем об'єднано вимоги про
стягнення проавансованих платежів на
виконання ремонтних робіт на різних
ділянках доріг м. Тисмениці, які не
зв'язані між собою ні підставами
виникнення, ні спільними доказами (п. 3.6.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011).

Керуючись ст. 95 Цивільного кодексу
України, ст. 55 Господарського кодексу
України, ст. ст. 1, 21, 28, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті позовної заяви
Тисменицької міської ради (Вх. № 5129/14
від 14.04.2014) до Філії "Івано-Франківське
ДЕУ" ДП "Івано-Франківський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" про
стягнення заборгованості за
договорами підряду в сумі 68 890, 00
гривень.

Суддя
Михайлишин В. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

____________________________ Осудар І. Б. 14.04.14