ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.Справа № 915/2369/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

головуючого судді: О.Л. Воронюка

суддів: Г.А. Єрмілова, В.В. Лашина

при секретарі: Т.М.Філончук

склад колегії суддів сформований
розпорядженням голови суду №382 від
20.03.2014р.

За участю представників сторін:

від Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України -
С.В. Кравченко, довіреність №16 від
17.05.2013р.

від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,довіреність №221306 від 31.07.2013р.

ФОП - ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_2 від
17.11.1997р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 26.02.2014р.

у справі №915/2369/13

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними та скасування
рішень Адміністративної колегії
Миколаївської обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
112-ріш від 26.09.2013р., № 116-ріш від 26.09.2013р.,
№ 117-ріш від 26.09.2013р., № 118-ріш від 26.09.2013р.

Відповідно до ст.ст. 44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами

В судовому засіданні 08.04.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Встановила:

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 26.02.2014р. по
справі № 915/2369/13 (суддя - В.Д. Фролов)
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
- задоволено, визнано недійсним та
скасовано рішення Адміністративної
колегії Миколаївського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
112-ріш від 26.09.2013 р. у справі № 6-26.213/89-2013.

Визнано недійсним та скасовано рішення
Адміністративної колегії
Миколаївського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 116-ріш від 26.09.2013 р. у справі №
6-26.213/105-2013.

Визнано недійсним та скасовано рішення
Адміністративної колегії
Миколаївського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 117-ріш від 26.09.2013 р. у справі №
6-26.213/106-2013.

Визнано недійсним та скасовано рішення
Адміністративної колегії
Миколаївського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 118-ріш від 26.09.2013 р. у справі №
6-26.213/107-2013.

Стягнуто з Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 судовий збір у сумі 4588 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду
вмотивовано обґрунтованістю позовних
вимог, а також тим, що відповідачем не
доведено економічної
необґрунтованості встановлених
позивачем цін на послуги по
перевезенню тимчасово затриманих
транспортних засобів на спецмайданчик.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Миколаївське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати,
оскільки при прийнятті оскаржуваного
рішення, суд першої інстанції
припустив неправильного застосування
норм матеріального права, а саме:
неповне з'ясував обставини, що мають
значення для справи, а також, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, що відповідно до ст. 104 ГПК
України є підставою для його
скасування або зміни.

В обґрунтування апеляційної скарги,
скаржник посилається на те, що у
справах про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції, а
саме справа № 6-26.213/89-2013 від 26.09.2013р.,
справа №6-26.213/105-2013 від 26.09.2013р., справа №
6-26.213/106-2013 від 26.09.2013р. та справа №
6-26.213/107-2013 від 26.09.2013р., підстави для
початку їх розгляду є різними. На думку
скаржника, вказані справи
відрізняються між собою не тільки за
підставами для початку розгляду
справи, а і за змістом обставин,
зокрема, за об'єктом правопорушення,
датою вчинення порушення, відстанню на
яку транспортувалися затриманий
транспортний засіб та вартістю, яку
було сплачено за послуги в залежності
від відстані транспортування
транспортного засобу. У зв'язку з чим та
враховуючи, що у кожній із справ
відділенням Антимонопольного комітету
України належним чином встановлено і
доведено вчинення Позивачем порушень,
вказані справи є різними за підставами
для початку їх розгляду, за змістом
обставин та складом дій, які були
кваліфіковані як порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, то, за таких обстави,
розгляд відділенням Антимонопольного
комітету України стосовно ФОП ОСОБА_2
декількох справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, не є порушенням вимог
вказаного законодавства.

Крім того, скаржник зазначає, що
позивачем встановлена економічно
необґрунтована відпускна ціна на
послуги по перевезенню тимчасово
затриманих транспортних засобі на
спецмайданчик, тобто встановлення
таких цін для реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умови
існування значної конкуренції на
ринку, є порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції.

Миколаївське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України вважає, рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
26.09.2013р. № 112-ріш по справі № 6-26.213/89-2013,
від 26.09.2013р. №116-ріш по справі №
6-26.213/105-2013, від 26.09.2013р. №117-ріш по справі
№ 6-26.213/106-2013, від 26.09.2013р. №118-ріш по
справі № 6-26.213/107-2013 відповідають
законодавству та обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
фізична особа - підприємець ОСОБА_2,
вважає, що оскаржуване судове рішення
винесено на підставі повного
з'ясування обставин, які мають значення
для справи, без порушень застосування
норм матеріального права, а вимоги,
викладені в апеляційний скарзі є
необґрунтованими, та такими, що не
підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
обставин та їх юридичну оцінку, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК
України апеляційна інстанція не
зв'язана доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі, а
відповідно до приписів ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна
належними і допустимим доказами
довести ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх
вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» від
11.01.2001р., розгляд справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції починається з прийняттям
розпорядження про початок розгляду
справи та закінчується прийняттям
рішення у справі.

Статтею 48 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» передбачено,
що за результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, зокрема, про:
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; накладення штрафу.

Отже, вирішення питання про наявність
або відсутність факту порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та зайняття суб'єктом
господарювання монопольного
(домінуючого) становища на ринку
вирішується виключно за наслідками
розгляду відповідної справи органами
Антимонопольного комітету України, що
включає в себе послідовність
проведення певних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
визначено, що рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.
Особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи,
Розпорядженням Адміністративної
колегії Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
04.07.2013р. №90-р була відкрита справа
№6-26.213-89-2013 відносно фізичної особи
підприємця - ОСОБА_2 за ознаками
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого п.2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
яке кваліфікується за частиною 1 ст. 13
цього ж Закону у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем, що
призвело або може призвести до
ущемлення інтересів споживачів.

Підставою відкриття вказаної справи
було звернення прокуратури
Миколаївської області про надання
інформації від 08.04.2013р. № (15)07/1/2-119 вих-13,
в якому повідомлялось, що Управлінням
ДАІ УМВС України в Миколаївській
області для транспортування
затриманих за порушення правил
дорожнього руху транспортних засобів
09.01.2013р. укладено договір з ФОП ОСОБА_2,
який використовуючи свої виключне
становище, для надання цих послуг
використовує власні тарифи, які водії
або власники затриманих у такий спосіб
транспортних засобів примушені
сплачувати за високими тарифами, не
маючи можливості їх оскаржувати. (а.с. 66)

Рішенням Адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
26.09.2013р. №112-ріш по справі №6-26.213/89-2013 про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладання
штрафу, визнано, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 за результатами
діяльності з 09.01.-2013р. по 01.07.2013р. в м.
Миколаєві займав монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг
по перевезенню спеціальним
автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів, що
належать юридичним та фізичним особам,
на спецмайданчик, які були затримані
працівниками ДАІ за правопорушення,
частка якого перевищує 35 відсотків.

Визнано, дії фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, які полягають у
встановлені економічно
необґрунтованої відпускної ціни на
послуги по перевезенню тимчасово
затриманих транспортних засобів
працівниками ДАІ на спецмайданчик,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого п.2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
п.1 ч.2 ст. 13 цього ж Закону, у вигляді
зловживання монопольним становищем на
ринку послуг, а саме: встановлення
таких цін реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку.

За вчинене порушення, наведене у п. 2
відповідного рішення, накладено на ФОП
ОСОБА_2, штраф у розмірі 10000 грн.

У рішенні зазначено, що при
встановленні ФОП ОСОБА_2 тарифів на
послуги по евакуації затриманих
працівниками ДАІ транспортних засобів
та доставки їх на зберігання на
спецмайданчик, останній повинен був
здійснювати економічно обґрунтовані
розрахунки встановлених тарифів в т.ч.
дотримуватись вимог законодавства про
захист економічної конкуренції, як
суб'єкт господарювання, який займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку.

Крім того, зазначено, що за
результатами попереднього дослідження
та розгляду інших справ порушених
відносно ФОП ОСОБА_2 за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції було встановлено, що
фактично ОСОБА_2 не здійснював
обґрунтованих розрахунків фактично
понесених ним витрат при евакуації
транспортних засобів, затриманих
працівниками ДАІ та доставці їх на
спецмайданчик.

У рішенні, як приклад встановлення
економічно необґрунтованих цін,
зазначено наступні випадки. Так, при
наданні послуг з евакуації
транспортного засобу марки "Тойота
Корола" 09.03.2013, який належав ОСОБА_4 та
доставлений на спецмайданчик на
відстані 4 км. фактично останнім було
сплачено 650 грн. При наданні послуги
10.07.2013р. з евакуації транспортного
засобу, що належав гр. ОСОБА_5 марки ВАЗ
111740 державний номер НОМЕР_1 та
доставлений на спецмайданчик на
відстань 15 км. фактично останнім було
сплачено 650 грн. При наданні послуги
28.07.2013 р. з евакуації транспортного
засобу марки ВАЗ 111740, який належав
ОСОБА_5 та доставлений на спецмайданчик
на відстань 5 км. фактично останнім було
сплачено 1000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в
подальшому, Рішенням Адміністративної
колегії Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
26.09.2013р. №116-ріш по справі №6-26.213/105-2013
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладання
штрафу, на підставі розпорядження
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
01.08.2013р. № 106-р, визнано, що фізична особа
- підприємець ОСОБА_2 за результатами
діяльності з 09.01.2013р. по 01.07.2013р. в м.
Миколаєві займав монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг
по перевезенню спеціальним
автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів, що
належать юридичним та фізичним особам,
на спецмайданчик, які були затримані
працівниками ДАІ за правопорушення,
частка якого перевищує 35 відсотків.

Визнано, дії фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, які полягають у
встановлені економічно
необґрунтованої відпускної ціни на
послуги по перевезенню 28.07.2013р.
тимчасово затриманого транспортного
засобу працівниками ДАІ на
спецмайданчик, який належить гр.
ОСОБА_5, порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченим п.2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
у вигляді зловживання монопольним
становищем на ринку послуг, що
визначається таким відповідно до п.1 ч.2
ст. 13 цього ж Закону, а саме:
встановлення таких цін реалізації
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку.

За вчинене порушення, наведене у п. 2
відповідного рішення, накладено на ФОП
ОСОБА_2, штраф у розмірі 10 000 грн.

У рішенні зазначено, що при
встановленні ФОП ОСОБА_2 тарифів на
послуги по евакуації затриманих
працівниками ДАІ транспортних засобів
та доставки їх на зберігання на
спецмайданчик, останній повинен був
здійснювати економічно обґрунтовані
розрахунки встановлених тарифів в т.ч.
дотримуватись вимог законодавства про
захист економічної конкуренції, як
суб'єкт господарювання, який займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку. (а.с. 22)

Крім того, зазначено, що за
результатами попереднього дослідження
та розгляду інших справ порушених
відносно ФОП ОСОБА_2 за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції було встановлено, що
фактично ОСОБА_2 не здійснював
обґрунтованих розрахунків фактично
понесених ним витрат при евакуації
транспортних засобів, затриманих
працівниками ДАІ та доставці їх на
спецмайданчик.

У рішенні, як приклад встановлення
економічно необґрунтованих цін,
зазначено наступні випадки. Так, при
наданні послуг з евакуації
транспортного засобу марки "Тойота
Корола" 09.03.2013, який належав ОСОБА_4 та
доставлений на спецмайданчик на
відстані 4 км. фактично останнім було
сплачено 650 грн. При наданні послуги
10.07.2013р. з евакуації транспортного
засобу, що належав гр. ОСОБА_5 марки ВАЗ
111740 державний номер НОМЕР_1 та
доставлений на спецмайданчик на
відстань 15 км. фактично останнім було
сплачено 650 грн. При наданні послуги
28.07.2013 р. з евакуації транспортного
засобу марки ВАЗ 111740, який належав
ОСОБА_5 та доставлений на спецмайданчик
на відстань 5 км. фактично останнім було
сплачено 1000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в
подальшому, Рішенням Адміністративної
колегії Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
26.09.2013р. №117-ріш по справі №6-26.213/106-2013
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладання
штрафу, на підставі розпорядження
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
01.08.2013р. № 107-р, визнано, що фізична особа
- підприємець ОСОБА_2 за результатами
діяльності з 09.01.2013р. по 01.07.2013р. в м.
Миколаєві займав монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг
по перевезенню спеціальним
автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів, що
належать юридичним та фізичним особам,
на спецмайданчик, які були затримані
працівниками ДАІ за правопорушення,
частка якого перевищує 35 відсотків.

Визнано, дії фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, які полягають у
встановлені економічно
необґрунтованої відпускної ціни на
послуги по перевезенню тимчасово
затриманого транспортного засобу
працівниками ДАІ на спецмайданчик,
який належить гр. ОСОБА_4, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим п.2 ст. 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку
послуг, що визначається таким
відповідно до п.1 ч.2 ст. 13 цього ж Закону,
а саме: встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку.

За вчинене порушення, наведене у п. 2
відповідного рішення, накладено на ФОП
ОСОБА_2, штраф у розмірі 10 000 грн.

У рішенні зазначено, що при
встановленні ФОП ОСОБА_2 тарифів на
послуги по евакуації затриманих
працівниками ДАІ транспортних засобів
та доставки їх на зберігання на
спецмайданчик, останній повинен був
здійснювати економічно обґрунтовані
розрахунки встановлених тарифів в т.ч.
дотримуватись вимог законодавства про
захист економічної конкуренції, як
суб'єкт господарювання, який займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку. (а.с. 28, оборот)

Крім того, зазначено, що за
результатами попереднього дослідження
та розгляду інших справ порушених
відносно ФОП ОСОБА_2 за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції було встановлено, що
фактично ОСОБА_2 не здійснював
обґрунтованих розрахунків фактично
понесених ним витрат при евакуації
транспортних засобів, затриманих
працівниками ДАІ та доставці їх на
спецмайданчик.

У рішенні, як приклад встановлення
економічно необґрунтованих цін,
зазначено наступні випадки. Так, при
наданні послуг з евакуації
транспортного засобу марки "Тойота
Корола" 09.03.2013, який належав ОСОБА_4 та
доставлений на спецмайданчик на
відстані 4 км. фактично останнім було
сплачено 650 грн. При наданні послуги
10.07.2013р. з евакуації транспортного
засобу, що належав гр. ОСОБА_5 марки ВАЗ
111740 державний номер НОМЕР_1 та
доставлений на спецмайданчик на
відстань 15 км. фактично останнім було
сплачено 650 грн. При наданні послуги
28.07.2013 р. з евакуації транспортного
засобу марки ВАЗ 111740, який належав
ОСОБА_5 та доставлений на спецмайданчик
на відстань 5 км. фактично останнім було
сплачено 1000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в
подальшому, Рішенням Адміністративної
колегії Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
26.09.2013р. №118-ріш по справі №6-26.213/107-2013
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладання
штрафу, на підставі розпорядження
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
01.08.2013р. № 108-р, визнано, що фізична особа
- підприємець ОСОБА_2 за результатами
діяльності з 09.01.2013р. по 01.07.2013р. в м.
Миколаєві займав монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг
по перевезенню спеціальним
автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів, що
належать юридичним та фізичним особам,
на спецмайданчик, які були затримані
працівниками ДАІ за правопорушення,
частка якого перевищує 35 відсотків.

Визнано, дії фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, які полягають у
встановлені економічно
необґрунтованої відпускної ціни на
послуги по перевезенню 10.07.2013р.
тимчасово затриманого транспортного
засобу працівниками ДАІ на
спецмайданчик, який належить гр.
ОСОБА_5, та наданням додаткових платних
послуг 11.07.2013р., порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим п.2 ст. 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку
послуг, що визначається таким
відповідно до п.1 ч.2 ст. 13 цього ж Закону,
а саме: встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку.

За вчинене порушення, наведене у п. 2
відповідного рішення, накладено на ФОП
ОСОБА_2, штраф у розмірі 10 000 грн.

Вищезазначеними рішеннями
встановлено, що Управління ДАІ УМВС
України в Миколаївської області (далі -
Управління) листом від 15.05.2013р. № 9/2229
повідомило Миколаївське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України, що
керуючись пунктом 3 Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.12.2008р. № 1102 (із змінами та
доповненнями) в Управлінні було
утворено комісію з конкурсного відбору
щодо надання послуг з евакуації
тимчасово затриманих транспортних
засобів. Згідно рішення комісії, було
оголошено конкурс про визначення
перевізника для надання послуг з
доставлення тимчасово затриманих
транспортних засобів до місця
тимчасового зберігання було визначено
ФОП ОСОБА_2, з яким 09.01.2013р. укладено
договір про надання послуг № П-1-03/13.

Згідно п. 1 договору про надання послуг
№ П-1-03/13 позивач (перевізник), на
підставі замовлення Управління
(замовника), надає останньому послуги
по перевезенню спеціальним
автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортні засоби, що
належать юридичним або фізичним особам
та були затриманні ДАІ на підставі ст.
265-2 КпАП України. Договір є
безвідплатним, в порядку п. 5 ст. 626 ЦК
України, про що сторони домовилися.

ФОП ОСОБА_2 діє на підставі свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної особи
підприємця, зареєстрованого
Виконавчим комітетом Миколаївської
міської ради від 05.05.2001р. № 0032490.

В ході проведеного дослідження,
Миколаївським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України встановлено, що за
результатами діяльності протягом
періоду з 09.01.2013р.-01.07.2013р., частка ФОП
ОСОБА_2 на ринку послуг по перевезенню
спеціальним автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів на
спецмайданчик, що належать юридичним
та фізичним особам, які були затриманні
працівниками ДАІ за правопорушення по
м. Миколаєву перевищує 35%. Таке виключне
право ФОП ОСОБА_2 здобуто завдяки
перемозі на конкурсному відборі,
згідно якого було укладено з
Управлінням договір про надання послуг
№ П-1-3/13 від 09.012013р.

Таким чином, згідно з ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», ФОП ОСОБА_2 за
результатами діяльності з
09.01.2013-01.07.2013р.р. в м. Миколаєві займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку послуг по перевезенню
спеціальним автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів на
спец майданчик, що належать юридичним
та фізичним особам, які були затриманні
працівниками ДАІ за правопорушення по
м. Миколаєву перевищує 35%.

ФОП ОСОБА_2 на вимогу територіального
відділення Антимонопольного комітету
України листом від 20.05.2013р. № 05/02 надав
затверджені ним 04.01.2013р. тарифи на
послуги по перевезенню тимчасово
затриманих транспортних засобів
працівниками ДАІ на спецмайданчик в
межах м. Миколаєва. Розрахункові
калькуляції на послуги евакуаторів ФОП
ОСОБА_2 зобов'язався надати
Миколаївському обласному
територіальному відділенню
Антимонопольному комітету України.

Миколаївським обласним територіальним
відділенням Антимонопольному комітету
України зазначено, що за результатами
попереднього дослідження та розглядом
інших справ порушених відносно ФОП
ОСОБА_2 за порушення законодавства про
захист економічної конкуренції було
встановлено, що фактично позивач не
здійснював обґрунтованих розрахунків
фактично понесених ним витрат при
евакуації транспортних засобів
затриманих працівниками ДАІ.

З урахуванням вищезазначеного,
Миколаївське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України вважала такі дії ФОП ОСОБА_2,
які полягали у встановлені економічно
необґрунтованої відпускної ціни на
послуги по перевезенню тимчасово
затриманих транспортних засобів
працівниками ДАІ на спецмайданчик, є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», у вигляді
зловживання монопольним становищем на
ринку послуг, що визначається таким
відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 13 цього Закону,
а саме - встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» відносини, пов'язані з
захистом від недобросовісної
конкуренції, регулюються зазначеним
Законом, Законом України «Про захист
економічної конкуренції», Законом
України «Про Антимонопольний комітет
України», «Паризькою конвенцією про
охорону промислової власності від 20
березня 1883 року», міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, іншими актами
законодавства, виданими на підставі
законів чи постанов Верховної Ради
України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»,
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
діяльність щодо виявлення, запобігання
та припинення порушень законодавства
про захист економічної конкуренції, в
тому числі законодавства про захист
від недобросовісної конкуренції,
проводиться Антимонопольним комітетом
України, його органами та посадовими
особами з додержанням процесуальних
засад, визначених законодавчими актами
України про захист економічної
конкуренції. Порядок розгляду
Антимонопольним комітетом України та
його територіальними відділеннями
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
повинен забезпечувати дотримання прав
і законних інтересів фізичних та
юридичних осіб і держави.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» процесуальні засади
діяльності органів Антимонопольного
комітету України щодо захисту від
недобросовісної конкуренції, зокрема
розгляд справ про недобросовісну
конкуренцію, порядок виконання рішень
та розпоряджень органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень,
їх перевірка, перегляд, оскарження та
гарантії учасників процесу, інші
питання щодо захисту від
недобросовісної конкуренції
регулюються законодавством про захист
економічної конкуренції з урахуванням
особливостей, визначених цим Законом.

Згідно п. 1 ст. 36 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
органи Антимонопольного комітету
України розпочинають розгляд справи
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції за: заявами
суб'єктів господарювання, громадян,
об'єднань, установ, організацій про
порушення їх прав внаслідок дій чи
бездіяльності, визначених цим Законом
як порушення законодавства про захист
економічної конкуренції; поданнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; власною ініціативою
органів Антимонопольного комітету
України.

У разі надходження від заявника
клопотання про можливість настання
негативних наслідків, пов'язаних із
поданням заяви, та з метою захисту його
інтересів розгляд справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції розпочинається за власною
ініціативою органів Антимонопольного
комітету України.

Згідно п. 1 ст. 36 Закону України «Про
захист економічної конкуренції», у
разі виявлення ознак порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, в тому числі наслідків
такого порушення, органи
Антимонопольного комітету України
приймають розпорядження про початок
розгляду справи.

З урахуванням вищезазначеного,
підставою для початку розгляду справи
є певний перелік документів, форма та
зміст яких також встановлений
законодавством.

Відповідно до загальних положень
Тимчасових правил розгляду справ про
порушення антимонопольного
законодавства України, затверджених
розпорядженням Антимонопольного
комітету від 19.04.1994р. № 5, вони
визначають окремі особливості порядку
розгляду заяв, справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, у тому числі про захист
від недобросовісної конкуренції (далі -
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, порушення)
органами Антимонопольного комітету
України відповідно до Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України» та встановлюють порядок
перевірки та перегляду рішень органів
Комітету в цих справах і діють до
прийняття відповідних актів
законодавства.

Відповідно до приписів п. 17, 18
Тимчасових правил, заяви про порушення
у справах, підвідомчих
адміністративній колегії
територіального відділення Комітету,
подаються до відділення за місцем
вчинення порушення або за місцем
знаходження відповідача, або за місцем
настання наслідків порушення. Заяви
про порушення в інших справах
подаються до Комітету.

Особами, які мають право подавати заяву
відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 36 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» або частини першої ст. 28
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», є
суб'єкти господарювання - конкуренти,
постачальники чи покупці відповідача
та інші фізичні та юридичні особи, які
можуть підтвердити, що дії чи
бездіяльність відповідача, визначені
зазначеними законами як порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, можуть безпосередньо і
негативно вплинути на їхні права. Такі
заяви мають відповідати вимогам,
викладеним у пункті 18 цих Правил.

Заяви осіб, які не мають права їх
подавати згідно з абзацом третім цього
пункту, органами Комітету не
розглядаються, що не є перешкодою для
проведення у разі необхідності за
власною ініціативою органів Комітету
розслідування щодо фактів, викладених
у такій заяві.

Заява про порушення у справах
подається в письмовій формі й повинна
містити:

найменування органу, до якого
подається заява (Комітет чи відповідне
територіальне відділення Комітету);

найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові для фізичних осіб) сторін
(заявника і відповідача), їхнє
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), інші реквізити сторін, зокрема
поштову адресу, а також, якщо такі є,
номер засобу зв'язку (телефон, факс
тощо), адресу електронної пошти;

ім'я контактної особи (для юридичних
осіб), номер засобу зв'язку (телефон,
факс тощо), а також, якщо така є, адресу
електронної пошти;

зміст вимог, зокрема очікувані
заявником від органів Комітету
рішення;

виклад обставин, якими заявник
обґрунтовує свої вимоги, обґрунтування
того, яким чином права заявника
порушуються внаслідок дій чи
бездіяльності відповідача, визначених
законом як порушення законодавства про
захист економічної конкуренції;

інформацію стосовно звернення до
будь-якого іншого органу державної
влади, зокрема до суду, з питань,
порушених у заяві;

перелік документів та інших
матеріалів, що додаються до заяви.

Як вбачається з рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення, по справі
№ 6-26.213/89-2013, за результатами розгляду
якої прийнято рішення від 26.09.2013р.
№112-ріш, підставою для початку розгляду
справи було звернення прокуратури
Миколаївської області від 08.04.2013 №
(15)07/1/2-119 вих-13, в якому повідомлялось, що
управлінням ДАІ УМВС України в
Миколаївській області для
транспортування затриманих за
порушення правил дорожнього руху
транспортних засобів 09.01.2013р. укладено
договір з ФОП ОСОБА_2, якій
використовуючи своє виключне
становище, для надання цих послуг
використовує власні тарифи, які водії
або власники затриманих у такий спосіб
транспортних засобів примушені
сплачувати за високими тарифами, не
маючи можливості їх оскарження.

Згідно приписів ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру», при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право: витребувати інформацію,
вимагати проведення перевірок, мати
доступ до документів і матеріалів,
необхідних для проведення перевірок, у
тому числі за письмовою вимогою. при
виявлені порушень закону прокурор у
межах своєї компетенції має право, крім
іншого, вносити подання.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
прокуратуру», подання - це акт
реагування прокурора на виявлені
порушення закону з вимогою (вимогами)
щодо: 1) усунення порушень закону,
причин та умов, що їм сприяли; 2)
притягнення осіб до передбаченої
законом відповідальності; 3)
відшкодування шкоди; 4) скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом; 5) припинення
незаконних дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб.

Отже, чинним законодавством, чітко
встановлені форма та зміст документів
(заява суб'єктів господарювання,
фізичних осіб та подання органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та ін.) про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Однак, документ, якій є в матеріалах
справи, це вимога про надання
інформації № (15)07/1/2-119 вих-13 від 08.04.2013р.,
яка надіслана Прокуратурою
Миколаївської області на адресу
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
відповідно якої прокуратура вимагала
надання певної інформації. (а.с. 66)

Як вбачається з рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення, по справі
№ 6-26.213/106-2013 за результатами розгляду
якої прийнято рішення від 26.09.2013р.
№117-ріш, підставою для початку розгляду
справи було звернення прокуратури
Миколаївської області від 08.04.2013.р №
(15)07/1/2-119 виз-13 та від 26.04.2013р. № (15)07/1/2-162
вих-13, яким надіслано копію скарги
ОСОБА_4, в якій оскаржуються дії ДАІ з
залучення евакуатора ФОП ОСОБА_2 для
перевезення затриманого автомобіля та
обґрунтованість застосування штрафу
ФОП ОСОБА_2 за вказану послугу.

Однак, документ, якій міститься в
матеріалах справи під № (15)07/1/2-162вих-13
від 26.04.2013р. (а.с. 71-75) - це супровідний
лист Прокуратури Миколаївської
області, яким останній надіслав
відповідачу копію скарги ОСОБА_4, як
додаток до раніше надісланої на адресу
відповідача Вимоги про надання
інформації від 08.04.2013 № (15)07/1/2-119 вих-13,
яка була підставою для початку
розгляду справи № 6-26.213/89-2013. При цьому,
скарга ОСОБА_4 від 27.03.2014р., не може
розглядатися як заява про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, оскільки не відповідає
вимогам п.18 Тимчасових правил.

Як вбачається з рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення, по справі
№ 6-26.213/107-2013, за результатами розгляду
якої прийнято рішення під 26.09.2013
№118-ріш, підставою для початку розгляду
справи було звернення прокуратури
Миколаївської області від 23.07.2013 №
(15)07/1/2-р, в якому остання просила
з'ясувати доводи щодо правомірності
залучення евакуатора для доставлення
транспортного засобу гр. ОСОБА_5 до
місця тимчасового зберігання та за
справляння оплати за вказані послуги.

Однак, документ, якій є в матеріалах
справи, під № (15)07/1/2-р від 23.07.2013р. (а.с 76) -
це лист Прокуратури Миколаївської
області на адресу скаржника,
відповідно якого Прокуратура
Миколаївської області просила
відповідача з'ясувати доводи щодо
правомірності залучення евакуатора
для доставлення транспорту до місця
зберігання та за справлення сплати за
вказані послуги. При цьому, заява
ОСОБА_5 про скоєння злочину від 10.07.2013р.,
не може розглядатися як заява про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, оскільки не
відповідає вимогам п.18 Тимчасових
правил.

Як вбачається з рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення, по справі
№ 6-26.213/105-2013, за результатами розгляду
якої прийнято рішення під 26.09.2013
№116-ріш, підставою для початку розгляду
справи було звернення гр. ОСОБА_5 (від
31.07.2013р. вх.140-Д-07/31) (а.с. 67), в якому
останній скаржиться на зловживання
монопольним становищем ФОП ОСОБА_2 під
час евакуації його транспортного
засобу затриманого працівниками ДАІ та
доставленого на зберігання на
спецмайднчик.

Однак, документ, якій міститься в
матеріалах справи під вх.№140-Д-07/31 від
31.07.2013р. - це заява гр. ОСОБА_5, як додаток
до раніше надісланої на адресу
відповідача Вимоги про надання
інформації від 08.04.2013 № (15)07/1/2-119 вих-13.

Відповідно до статті 49 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
розгляд справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції підлягає закриттю без
прийняття рішення по суті, якщо вже
розглянуто чи розглядається органами
Антимонопольного комітету України
справи з тих же підстав щодо того
самого відповідача.

Всупереч зазначеному,
Адміністративною колегією
Миколаївського обласного
територіально відділення
Антимонопольного комітету України
26.09.2013р. були прийняті рішення: № 116-ріш.
у справі № 6-26.213/89-2013, яким визнано дії
ФОП ОСОБА_2, які полягали у встановлені
економічної обґрунтованої відпускної
ціни на послугу по перевезенню 28.07.2013р.
тимчасово затриманого транспортного
засобу працівниками ДАІ на
спецмайданчик, який належав гр. ОСОБА_5 -
порушенням законодавства; № 117-ріш у
справі №6-26.213/106-2013, яким визнано дії ФОП
ОСОБА_2, які полягали у встановлені
економічної обґрунтованої відпускної
ціни на послугу по перевезенню
тимчасово затриманого транспортного
засобу працівниками ДАІ на
спецмайданчик, який належав гр. ОСОБА_4
- порушенням законодавства; № 118-ріш у
справі №6-26.213/107-2013, яким визнано дії
ФОП ОСОБА_2, які полягали у встановлені
економічної обґрунтованої відпускної
ціни на послугу по перевезенню 10.07.2013р.
тимчасово затриманого транспортного
засобу працівниками ДАІ на
спецмайданчик, який належав гр. ОСОБА_5
та наданням додаткових платних послуг
11.07.2013 - порушенням законодавства.

Зазначеними рішеннями встановлено
порушення позивачем законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбачене пунктом 2 статті 50,
частиною 1 статті 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" у
вигляді зловживання монопольним
становищем на ринку послуг, а саме:
встановлення таких цін реалізації
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку та накладено штраф відповідно
до абзацу другого частини першої,
абзацу другого частини другої статті 52
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у загальній сумі 40 000
гривень (10 000 по кожному рішенню).

Отже, як вбачається з вище зазначеного
та матеріалів справи, рішенням
Адміністративної колегії
Миколаївського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України №112-ріш від 26.09.2013р. за
здійснення проступку, який полягав в
тому, що ФОП ОСОБА_2 не здійснював
обґрунтований розрахунок фактично
понесених ним витрат при евакуації
транспортних засобів, затриманих
працівниками ДАІ, та доставці їх на
спецмайданчик, 09.03.2013р. при доставці
транспортного засобу, який належав
ОСОБА_4; 10.07.2013р. транспортного засобу,
який належав ОСОБА_5; 28.07.2013р.
транспортного засобу, який належав
ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_2 було притягнуто до
відповідальності.

В той же час, в тому ж засіданні, за ті ж
самі дії адміністративною колегією ФОП
ОСОБА_2 притягнуто до тієї ж
відповідальності, по кожному епізоду
окремо, а саме: рішенням №116-ріш від
26.09.2013 р. за перевезення 28.07.2013
транспортного засобу належного ОСОБА_5;
рішенням №117-ріш від 26.09.2013 р. за
перевезення 09.03.2013 р. транспортного
засобу належного ОСОБА_4; рішенням №
118-ріш. від 26.09.2013 р. за перевезення 10.07.2013
р. транспортного засобу належного
ОСОБА_5

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, під час розгляду справи №
6-26.213/89-2013, порушеної розпорядженням
04.07.2013р., у період з 08.04.2013р. по 04.07.2013р.
Миколаївське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України надіслав вимоги від 29.04.2013р.
№6-292/80-895, від 21.06.2013р. №292/80-1860, від 16.07.2013
від №6-292/80-2036 на які ФОП ОСОБА_2 були
надані відповіді від 20.05.2013р. №05/03, від
20.05.2013р. №05/02; від 02.07.2013р. №06/03, від
30.07.2013р. №07/01-05 відповідно.

Тобто у рамках справі № 6-26.213/89-2013
Миколаївським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України збирались матеріали для
встановлення наявності в діях ФОП
ОСОБА_2 ознак порушення конкурентного
законодавства, передбаченого пунктом 2
статті 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» у вигляді
зловживання монопольним становищем на
ринку послуг по перевезенню
спеціальним автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів на
спецмайданчик.

Миколаївським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України порушуючи 01.08.2013р. справи №
6-26.213/105-2013, № 6-26.213/106-2013, № 6-26.213/107-2013 при
їх розгляді та прийняти рішень, як в
справі № 6-26.213/89-2013, ФОП ОСОБА_2 також у
кожної справі визнано винним у
вчиненні порушення конкурентного
законодавства, передбаченого пунктом 2
статті 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» у вигляді
зловживання монопольним становищем на
ринку використані ті ж саме докази та
обґрунтування своєї позиції, що і в
справі № 6-26.213/89-2013.

Отже, Миколаївським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України, в
порушення законодавства розглянуте
чотири справи, порушені на підставі
однієї і тієї же підставі, відносно
одного і тієї же особи, з одними ті мі же
ознаками правопорушення, доказами,
обставинами справи.

Статтею 61 Конституції України,
передбачено, що ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. Юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Згідно з преамбулою Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
він визначає правові засади підтримки
та захисту економічної конкуренції,
обмеження монополізму в господарській
діяльності і спрямований на
забезпечення ефективного
функціонування економіки України на
основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно ж до вимог ст. 1 названого
Закону економічна конкуренція
(конкуренція) - це змагання між
суб'єктами господарювання з метою
здобуття завдяки власним досягненням
переваг над іншими суб'єктами
господарювання, внаслідок чого
споживачі, суб'єкти господарювання
мають можливість вибирати між кількома
продавцями, покупцями, а окремий
суб'єкт господарювання не може
визначати умови обороту товарів на
ринку.

За приписами п. 2 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, зокрема, є
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем.

Відповідно до частини першої ст. 13
цього Закону зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку є дії
чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Відповідно до пункту 11 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 15 «Про деякі
питання практики застосування
конкурентного законодавства»,
передбачено що закон не покладає на
Антимонопольний комітет України та
його органи здійснення контролю за
ціноутворенням у сфері застосування
вільних цін і тарифів. Водночас за
пунктом 1 частини другої статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» встановлення, зокрема,
таких цін, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку, кваліфікується
як зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку. Отже,
господарським судам у вирішенні спорів
слід мати на увазі, що зазначені органи
можуть здійснювати контроль за
дотриманням вимог законодавства про
захист економічної конкуренції і у
встановленні та застосуванні вільних
цін і тарифів.

20.05.2013р. ФОП ОСОБА_2, на вимогу
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№6-292/80 від 29.04.2013р., листом від № 05/02
надав затверджені ним 04.01.2013р. тарифи на
послуги по перевезенню тимчасово
затриманих транспортних засобів
працівниками ДАІ на спецмайданчик в
межах М.Миколаєва. (а.с. 93)

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
ціни та ціноутворення» передбачено, що
суб'єкти господарювання під час
проведення господарської діяльності
використовують: вільні ціни, державні
регульовані ціни. Згідно статті 11
вищевказаного Закону, вільні ціни
встановлюються суб'єктами
господарювання за згодою сторін на всі
товари, крім тих, щодо яких
здійснюється державне регулювання цін.

Відповідно до пункту 13 Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках, затвердженого
Постановою КМ України від 17.12.2008р. №1102,
за транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику чи стоянці
Державтоінспекції справляється плата
у встановленому спільним наказом МВС,
Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

На період укладення Договору №П-1-ОЗ/13
від 09.01.2013р. з УДАІ УМВС в Миколаївської
області та розроблення ФОП ОСОБА_2
тарифів на свої послуги, та на момент
розгляду справ №№ 6-26.213/89-2013, 6-26.213/105-2013,
6-26.213/106-2013, 6-26.213/107-2013, наказу,
передбаченого п.13 зазначеного вище
Порядку, не було. Тобто, ФОП ОСОБА_2
вправі був самостійно визначити
вартість своїх послуг.

Тільки наприкінці 2013 року спільним
наказом Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України,
Міністерства фінансів України від
10.10.2013р. № 967/1218/869, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 6
листопада 2013р. за № 1887/24419 затверджено
розміри плат за транспортування і
зберігання тимчасово затриманих
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках (стоянках), які практично
ідентичні тарифам , встановленим ФОП
ОСОБА_2 на таки ж самі послуги.

При цьому, судова колегія зазначає, що
ФОП ОСОБА_2 був виграний конкурсний
відбір, якій проводило УДАІ УМВС в
Миколаївській області, щодо надання
послуг з евакуації тимчасово
затриманих транспортних засобів, на
підставі наданої ФОП ОСОБА_2 пропозиції
для участі у конкурсному відборі,на
підставі чого між позивачем та УДАІ
УМВІС України в Миколаївській області
був укладений Договір про надання
послуг № П-1-03/13 від 09.01.2013р.

Умови Договору №П-1-03/13 не передбачають,
що УДАІ УМВС в Миколаївській області не
має права укласти подібний договір з
будь-яким іншим суб'єктом
господарювання на надання послуг по
перевезенню тимчасово затриманих
транспортних засобів. Також, умови
договору не передбачають переважне
право Позивача перед будь-якими іншими
суб'єктами господарювання на надання
подібних послуг.

Тобто, укладення УДАІ УМВС в
Миколаївській області Договору №П-1-03/13
та надання Позивачем послуг на
визначених їм умовах (встановлених
цінах на послуг) не може вказувати на
наявність в діях ФОП ОСОБА_2 ознак
зловживання монопольним становищем на
ринку послуг, а саме: встановлення цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку, оскільки УДАІ
УМВС в Миколаївській області може
укладати Договір з будь-яким іншим
суб'єктом господарювання, якій надає
такі ж самі послуги на інших умовах, та
самі власники транспортних засобів, у
тому числі і власники тимчасово
затриманих транспортних засобів,
можуть користуватися іншими
евакуаторами для перевезення своїх
транспортних засобів.

УДАІ УМВС в Миколаївській області діє
на підставі Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого Постановою КМУ
від 17.12.2008р. № 1102.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку,
доставлення транспортного засобу на
спеціальний майданчик чи стоянку
здійснюється за допомогою спеціальних
автомобілів - евакуаторів, у тому числі
тих. що належать підприємствам,
установам та організаціям, які
провадять діяльність, пов'язану з
транспортуванням транспортних
засобів, і з якими Державтоінспекцією
укладені в установленому порядку
договори.

Пунктом 2 Постанови КМУ від 17.12.2008р. №
1102, «Про затвердження Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках», Міністерству
внутрішніх справ забезпечити
функціонування спеціальних
майданчиків і стоянок Державної
автомобільної інспекції для
зберігання тимчасово затриманих
транспортних засобів. Дозволити
підрозділам Державної автомобільної
інспекції для доставляння та
зберігання тимчасово затриманих
транспортних засобів укладати
договори з державними підприємствами,
які належать до сфери управління
Міністерства внутрішніх справ. У разі
потреби зазначені державні
підприємства залучають на конкурсних
засадах підприємства, установи та
організації недержавної форми
власності для надання окремих видів
таких послуг.

На підставі зазначеного УДАІ УМВС в
Миколаївські області керуючись
вищезазначеним Порядком, як державна
установа, самостійно визначає
необхідність в залучені підприємств
для надання послуг для доставлення та
зберігання тимчасово затриманих
транспортних засобів, при цьому при
проведення конкурсу визначаючі
найбільш вигідні пропозиції учасників
конкурсу.

У зв'язку наведеним, ФОП ОСОБА_2 не може
займати монопольне становище на ринку
послуг по перевезенню спеціальним
автомобільним транспортом
(евакуатором) транспортних засобів, що
належать юридичним особам або фізичним
особам, на спец майданчик, які були
затримані працівниками ДАІ за
правопорушення, оскільки кількість
учасників ринку зазначених послуг
визначається УДАІ УМВС в Миколаївській
області і не залежить від ФОП ОСОБА_2

Враховуючи вищезазначене, посилання
скаржника про те, що ФОП ОСОБА_2
встановлені економічно необґрунтовані
ціни на послуги з евакуації тимчасово
затриманих транспортних засобів,
судовою колегією не приймається,
оскільки ціни на дані послуги є
вільними, та можуть бути встановлені
самостійно суб'єктом господарювання
(фізичною особою - підприємцем), та не
потребує додаткового обґрунтування,
крім того, спільним наказом
Міністерства внутрішніх справ України,
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, Міністерства
фінансів України від 10.10.2013р. № 967/1218/869,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 6 листопада 2013р. за №
1887/24419 затверджено розміри плат за
транспортування і зберігання
тимчасово затриманих транспортних
засобів на спеціальних майданчиках
(стоянках), які практично ідентичні
тарифам , встановленим ФОП ОСОБА_2 на
таки ж самі послуги.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; не доведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Господарський суд правильно дійшов
висновку, що Миколаївським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України не
доведено економічної
необґрунтованості встановлених ФОП
ОСОБА_2 цін на послуги по перевезенню
тимчасово затриманих транспортних
засобів на спецмайданчик.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами та не відповідають вимогам
закону, що регулює спірні
правовідносини.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
Миколаївської області від 26.02.2014р. у
справі № 915/2369/13 відповідає вимогам
закону та обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів -

постановила:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 26.02.2014р. у
справі №915/2369/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Миколаївського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України без
задоволення.

Повний текст постанови складено та
підписано 10.04.2014р.

Головуючий суддя
О.Л. Воронюк

Суддя
Г.А. Єрмілов

Суддя
В.В. Лашин

С.В. Кравченко