донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

08.04.2014р. справа №905/5796/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівРадіонової О.О.
Зубченко І.В., Марченко О.А.секретаря
Трофимович Ю.М.від
позивача:Шульженко Д.Ю., представник за
дов. від 19.06.13р. б/нвід відповідача 1: від
відповідач 2: від відповідача 3:Кошель
М.М., представник за дов. від 01.10.13р. б/н
не з»явився не з»явився розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Айвекс Інк (Ivex Inc)
Британські Віргінські острови на
рішення господарського суду Донецької
областівід06.11.2013 рокуу справі№905/5796/13
(Головуючий суддя Огороднік Д.М., судді
Кучерява О.О., Риженко Т.М.)за
позовомОріон Велс Менеджмент ЛТД (Orion
Wealth Management LTD) Республіка Сейшелидо
відповідача1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
м.Донецьк; 2) Солюкс Корпорейшн (Solux
Corporation) Сан Дієго; 3) Айвекс Інк (Ivex Inc)
Британські Віргінські
островипровизнання договорів
недійсними

ВСТАНОВИВ:

13.08.2013 року позивач, Оріон Велс
Менеджмент ЛТД (Orion Wealth Management LTD)
Республіка Сейшели звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс" м.Донецьк, Солюкс
Корпорейшн (Solux Corporation) Сан Дієго, Айвекс
Інк (Ivex Inc) Британські Віргінські
острови про визнання недійсним
договору уступки права вимоги боргу
від 22.02.2011р за контрактом №03/2008 від
25.10.2008р.., укладеного між ТОВ "Онко
Дженерікс", Солюкс Корпорейшн (Solux
Corporation) та Айвекс Інк (Ivex Inc) з моменту
укладення; визнання недійсним договору
уступки права вимоги боргу від 22.02.2011р.,
за контрактом №1802/10 від 18.02.2010р.
укладеного між ТОВ "Онко Дженерікс",
Солюкс Корпорейшн (Solux Corporation) та Айвекс
Інк (Ivex Inc) з моменту укладення; визнання
недійним договору про зарахування
однорідних зустрічних вимог від
09.06.2011р., укладеного між ТОВ "Онко
Дженерікс" та Айвекс Інк (Ivex Inc) з
моменту укладення (т.1 а.с.3-10).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 06.11.2013р. позов
задоволено. Визнано недійсним
укладений 22.02.2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс", Солюкс Корпорейшн (SOLUX
CORPORATION) та Айвекс Інк.(IVEX INC) договір
уступки права вимоги боргу за
контрактом №03/2008 від 25.10.2008р. з моменту
укладення; недійсним укладений 22.02.2011р.
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс",
Солюкс Корпорейшн (SOLUX CORPORATION) та Айвекс
Інк.(IVEX INC) договір уступки права вимоги
боргу за контрактом №1802/10 від 18.02.2010р. з
моменту укладення та недійсним договір
про зарахування однорідних зустрічних
вимог від 09.06.2011р., укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" та
Айвекс Інк.(IVEX INC) з моменту укладення
(т.2 а.с. 107-115).

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 21.11.2013р. по справі №905/5796/13
виправлено в резолютивній частині
рішення господарського суду Донецької
області від 06.11.2013р. допущені описки (т.2
а.с.119-120).

Відповідач 3, Айвекс Інк (Ivex Inc)
Британські Віргінські острови
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій зазначив, що рішення суду першої
інстанції винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення
господарського суду Донецької області
від 06.11.2012р. по справі №905/5796/13 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
(т.2 а.с.132-138).

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник
вказує на те, що суд першої інстанції не
зазначив, які саме, на його думку,
вимоги ст.203 ЦК України порушені
сторонами договорів та не вказав, чи
вчинені ці порушення всіма
відповідачами або одним із них та ким
саме.

У скарзі апелянт зазначає, що місцевий
господарський суд не вірно застосував
ст.35 ГПК України щодо встановлених у
рішенні господарського суду Донецької
області по справі №905/5849/13 від 29.08.2013р.
фактів.

Також апелянт зазначає, що судом
порушені норми процесуального права, а
саме необґрунтовано проігноровано
клопотання відповідача 3 щодо
направлення процесуальних документів
на адресу Солюкс Корпорейшн (SOLUX CORPORATION)
у відповідності до вимог Конвенції про
вручення за кордоном судових справ та
позасудових документів у цивільних
або комерційних справах.

Відповідач 1, ТОВ "Онко Дженерікс"
надіслав відзив на апеляційну скаргу
від 17.01.14р. № 16, в якому просив
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення господарського суду від
06.11.2013р. - скасувати та прийняти нове,
яким у задоволенні позову відмовити,
який судом розглянутий, прийнятий до
уваги та долучений до матеріалів
справи (т.2 а.с.143-144).

Позивач, Оріон Велс Менеджмент ЛТД (Orion
Wealth Management LTD) Республіка Сейшели
надіслав відзив на апеляційну скаргу
від 20.01.2014р., в якому просить апеляційну
скаргу відповідача 3 залишити без
задоволення, рішення господарського
суду по справі №905/5796/13 від 07.11.2013р. - без
змін, який судом розглянутий,
прийнятий до уваги та долучений до
матеріалів справи (т.2 а.с.145-146).

21.01.2014р. на адресу Донецького
апеляційного господарського суду від
скаржника надійшли письмові пояснення
до апеляційної скарги, які колегією
суддів розглянуті та залучені до
матеріалів справи (т.2 а.с.148-152).

10.02.2014р. від позивача на адресу
Донецького апеляційного
господарського суду надійшов відзив на
письмові пояснення апелянта до
апеляційної скарги, в яких останній
просить суд залишити без розгляду
апеляційну скаргу Айвекс Інк (Ivex Inc)
Британські Віргінські острови без
розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.81 ГПК
України (т.2 а.с.168-169).

Справа слухання відкладалася у зв»язку
з неявкою представників відповідача 2
та відповідача 3, з метою з»ясування
фактичних обставин справи, дотримання
вимог Конвенції про вручення за
кордоном судових та позасудових
документів у цивільних або комерційних
справах від 15.11.1965р., дотримання прав
сторін для всебічного, повного і
об»єктивного розгляду справи.

У судове засідання з»явився позивач,
підтримав доводи, викладені у відзиві
на апеляційну скаргу та просив суд
залишити рішення господарського суду
Донецької області від 06.11.2013р. без змін,
а апеляційну скаргу, а також з
урахуванням відзиву на письмові
пояснення апелянта просив залишити
апеляційну скаргу без розгляду на
підставі п.1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Представник відповідача 1 підтримав
доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу та просив апеляційну
скаргу задовольнити, рішення
господарського суду Донецької області
від 06.11.2013р. у справі скасувати та
прийняти нове рішення, яки у позові
відмовити.

Апелянт та відповідач 2 у судове
засідання не з»явилися, про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Колегія суддів, враховуючи вимоги ст.15
Конвенції про вручення за кордоном
судових та позасудових документів у
цивільних або комерційних справах,
вважала за можливе розглянути
матеріали справи за відсутності
відповідачів 2 та 3, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи.

Відповідно до частини другої статті
101 Господарського процесуального
кодексу України апеляційний
господарський суд не зв»язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників позивача та
відповідача 1, розглянувши апеляційну
скаргу та матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія апеляційної інстанції
встановила наступне.

25.10.2008р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" (за
договором - покупець, далі -
відповідач-1) та Солюкс Корпорейшн (за
договором - продавець, далі -
відповідач-2) був укладений Контракт
№03/2008 (з урахуванням додаткових угод №1
від 30.06.2009р. та №2 від 28.12.2009р.) (т.1 а.с.15-17,
18, 19).

Відповідно до п. 1.1 якого продавець
продав, а покупець купив устаткування,
кількість, асортимент і ціна якого,
вказується в Специфікації до цього
контракту та є невід'ємною його
частиною.

Загальна сума контракту складає 800 000
(вісімсот тисяч) доларів США (пункт 2.2.
контракту).

Згідно з п. 3.2 контракту (в редакції
додаткової угоди від 28.12.2009р.) оплата
здійснюється протягом 24 місяців з
моменту поставки обладнання покупцю,
якщо інше не передбачено
специфікацією.

Строк дії контракту починається з
моменту підписання обома сторонами і
до 30.06.2011 року (пункт 2 додаткової угоди
№ 2 від 28.12.2009 року до контракту).

18.02.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" (за
договором - покупець, далі -
відповідач-1) та Солюкс Корпорейшн (за
договором - продавець, далі -
відповідач-2) був укладений Контракт
№1802/10 (т.1 а.с. 20-21).

Відповідно до п. 1.1 якого продавець
продав, а покупець купив устаткування,
кількість, асортимент і ціна якого,
вказується в Специфікації до цього
контракту та є невід'ємною його
частиною.

Загальна сума Контракту складає 800 000
(вісімсот тисяч) доларів США (пункт 2.2.
контракту).

Згідно з п. 3.2 контракту оплата
здійснюється протягом 18 місяців з
моменту поставки обладнання покупцю,
якщо інше не передбачено
специфікацією.

Строк дії Контракту починається з
моменту підписання обома сторонами і
до 31.12.2011р.

Як зазначає позивач, на виконання умов
вищевказаних Контрактів №03/2008 та №1802/10
Солюкс Корпорейшн передало Товариству
з обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс" товар, вартість якого
останнім не оплачена у повному обсязі.

За таких обставин, 10.05.2010р. між Солюкс
Корпорейшн (за договором - первісний
кредитор, далі - відповідач-2) та Оріон
Велс Менеджмент Лтд (за договором -
новий кредитор, далі - позивач) був
укладений договір про відступлення
права вимоги, відповідно до умов якого
відповідач 2, керуючись ст.ст. 512-519
Цивільного кодексу України уступає
позивачу право вимоги по стягненню з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" суми
заборгованості у розмірі 29 200,60 доларів
США (двадцять дев'ять тисяч двісті
доларів США 60 центів), що виникла на
підставі Контракту №1802/10 від 18.02.2010р.,
укладеного між Солюкс Корпорейшн та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" (т.1
а.с. 28-29).

11.05.2010р. між Солюкс Корпорейшн (за
договором - первісний кредитор, далі -
відповідач-2) та Оріон Велс Менеджмент
Лтд (за договором - новий кредитор, далі
- позивач) був укладений договір про
відступлення права вимоги, відповідно
до умов якого відповідач 2, керуючись
ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України
уступає позивачу право вимоги по
стягненню з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" суму
заборгованості у розмірі 91 599,70 доларів
США (дев'яносто одна тисяча п'ятсот
дев'яносто дев'ять доларів США 70
центів), що виникла на підставі
Контракту №03/2008 від 25.10.2008р., укладеного
між Солюкс Корпорейшн та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс" (т.1 а.с.26-27).

Згідно з п. 1.3 договорів про
відступлення права вимоги боргу від
10.05.2010р. та від 11.05.2010р. первісний
кредитор уступає право вимоги, а новий
кредитор приймає право вимоги, що
належить первісному кредитору за
контрактом №1802/10 від 18.02.2010р., за
контрактом №03/2008 від 25.10.2008р. і до
нового кредитора переходять всі права
первісного кредитора; новий кредитор
після підписання цього договору
зобов'язується сплатити первісному
кредитору винагороду, розмір якої
зазначено у п. 1.2 цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договорів первісний
кредитор зобов'язується передати
новому кредитору документи, що
підтверджують зобов'язання боржника
перед ним.

При цьому первісний кредитор
відповідає перед новим кредитором за
недійсність переданого за цим
договором права вимоги, але не
відповідає за виконання боржником
свого зобов'язання (п. 3.1 договорів).

Пунктами 2.1 договорів про відступлення
права вимоги передбачені умови про
відплатність останніх, а саме
зобов'язання позивача перерахувати
одержані від відповідача-1 кошти
відповідачу -2 у 2015 році.

Вказані договори про відступлення
права вимоги підписані та скріплені
печатками підприємств у встановленому
законом порядку.

На виконання вимог вказаних договорів
про відступлення права вимоги від
10.05.2010р. та 11.05.2010р. відповідач-2 передав
позивачу документи на підставі, яких
виникає право вимоги, що
підтверджується відповідними актами
приймання-передачі (т.1
а.с.30, 31), а також відповідач-2 та позивач
надіслали на адресу відповідача-1
повідомлення про заміну кредитора у
зобов'язаннях за контрактом №1802/10 від
18.02.2010р., за контрактом №03/2008 від
25.10.2008р., що підтверджується
відповідними листами (т.1 а.с. 34-36).

Крім того, факт повідомлення позивачем
відповідача-1 про укладені з первісним
кредитором договорів про відступлення
права вимоги від 10.05.2010р. та 11.05.2010р.
підтверджується відповідачем 1, ТОВ
"Онко Дженерікс" у письмових
поясненнях, які наявні у матеріалах
справи.

Таким чином, колегією суддів
встановлено, що 10.05.2010р. та 11.05.2010р.
Солюкс Корпорейшн передав у повному
обсязі Оріон Велс Менеджмент ЛТД право
вимоги, що належало йому за
контрактами, укладеними між
відповідачами 1, 2 від 25.10.2008р. та 18.02.2010р.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, 22.02.2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс", як боржником (відповідач-1),
Солюкс Корпорейшн, як первісним
кредитором (відповідач-2) та Айвекс
Інк., як новим кредитором (відповідач-3)
укладений договір уступки права вимоги
боргу за Контрактом №1802/10 від 18.02.2010р.,
відповідно до умов якого Солюкс
Корпорейшн, керуючись ст.ст. 512-519
Цивільного кодексу України, уступає
Айвекс Інк право вимоги по стягненню з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" суму
заборгованості у розмірі 29 200,60 доларів
США (двадцять дев'ять тисяч двісті
доларів США 60 центів), що виникла на
підставі Контракту №1802/10 від 18.02.2010р.
укладеного між Солюкс Корпорейшн та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс".

22.02.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс", як
боржником (відповідач-1), Солюкс
Корпорейшн, як первісним кредитором
(відповідач-2) та Айвекс Інк., як новим
кредитором (відповідач-3) укладений
договір уступки права вимоги боргу за
Контрактом №03/2008 від 25.10.2008р.,
відповідно до умов якого Солюкс
Корпорейшн, керуючись ст.ст. 512-519
Цивільного кодексу України, уступає
Айвекс Інк право вимоги по стягненню з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" суму
заборгованості у розмірі 91599,70 доларів
США (дев'яносто одна тисяча п'ятсот
дев'яносто дев'ять доларів США 70
центів), що виникла на підставі
Контракту №03/2008 від 25.10.2008р., укладеного
між Солюкс Корпорейшн та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс".

Пунктами 1.4 договорів уступки права
вимоги боргу від 22.02.2011р. визначено, що
у строк 3-х банківських днів з моменту
набрання чинності цим договором
первісний кредитор зобов'язаний
передати новому кредитору всю
необхідну інформацію та документи,
пов'язані з уступкою права вимоги
боргу.

Згідно п. 1.3 за цим договором боржник
зобов'язаний сплатити новому кредитору
грошові кошти в розмірі 29 200,60 доларів
США (двадцять дев'ять тисяч двісті
доларів США 60 центів).

Пунктом 1.4 договору уступки права
вимоги боргу за контрактом №1802/10 від
18.02.2010 визначено, у строк 3-х банківських
днів з моменту набрання чинності цим
договором первісний кредитор
зобов'язаний передати новому кредитору
всю необхідну інформацію та документи,
пов'язані з уступкою права вимоги
боргу.

Договори набирають дії з моменту їх
підписання сторонами та діють до
повного виконання взятих зобов'язань
(п. 4.1 договорів).

Вказані договори про відступлення
права вимоги підписані та скріплені
печатками підприємств.

09.06.2011р. року між Айвекс Інк.
(відповідач-3) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс" (відповідач-1) укладений
договір про зарахування однорідних
зустрічних вимог (далі - договір від
09.06.2011р.) (т.1 а.с.24-25), відповідно до умов
якого (Сторона -1, відповідач-1) та
(Сторона -2, відповідач-3), маючи одна до
одної зустрічні однорідні вимоги,
строк виконання яких настав, дійшли
згоди на підставі ст. 601 Цивільного
кодексу України про зарахування таких
зустрічних однорідних вимог, що
випливають з нижчевказаних договорів,
у яких Сторона - 1 і Сторона - 2 є
сторонами за наступними провочинами:

- за договором про відступлення права
вимоги від 22.02.2011р. за контрактом №1802/10
від 18.02.2010р., за яким Сторона -1 є
боржником, а Сторона - 2 є кредитором при
виконанні грошового зобов'язання на
загальну суму 29200,60 доларів США, що за
курсом НБУ на дату укладення договору
складає 232 830,98грн. (п.1.1 договору);

- за договором про відступлення права
вимоги від 22.02.2011р. за контрактом №03/2008
від 25.10.2008р., за яким Сторона -1 є
боржником, а Сторона - 2 є кредитором при
виконанні грошового зобов'язання на
загальну суму 91 599,70 доларів США, що за
курсом НБУ на дату укладення договору
складає 730 370,20грн. (п.1.1 договору);

- за рішенням Загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" від
01.06.2011р. та установчих документів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс", на
підставі яких Сторона -2 є боржником
перед Стороною - 1 при виконанні
грошового зобов'язання по сплаті
внеску до статутного капіталу Сторони -
1 в сумі 963 201,18 гривень (дев'ятсот
шістдесят три тисячі двісті один) 18 коп.

Відповідно до п. 2 договору від 09.06.2011р. з
моменту набрання чинності цього
договору сторони не є зобов'язаними за
правочинами, зазначеними в п. 1 цього
договору, а саме: за договором про
відступлення права вимоги від 22.02.2011р.
за контрактом №1802/10 від 18.02.2010р.,
договором про відступлення права
вимоги від 22.02.2011р. за контрактом №03/2008
від 25.10.2008р. та за рішенням Загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс" від 01.06.2011р. та установчих
документів Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" на
суму 963201,18 грн.

Договір про зарахування зустрічних
однорідних вимог набирає чинності з
моменту його підписання (п. 6 договору).

Договір про зарахування зустрічних
однорідних вимог підписаний та
скріплений печатками сторін.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
на підставі договору про зарахування
однорідних зустрічних вимог,
припинились грошові зобов»язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
перед Айвекс Інк (Ivex Inc) по сплаті
грошових коштів за договорами уступки
права вимоги боргу від 22.02.2011р.

Як зазначає позивач у позовній
заяві, укладені договори уступки права
вимоги боргу від 22.01.2011р. не
відповідають чинному законодавству
України, порушують права позивача,
оскільки станом на момент укладення
спірних договорів кредитором по боргу,
який передавався - є позивач.

За таких обставин позивач звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідачів про визнання
вищевказаних договорів недійсними.

Суть спірних правовідносин полягає у
вирішенні питання щодо визнання
недійсними договорів з підстав
невідповідності чинному законодавству
України та порушення прав позивача.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України,
Законом України "Про
зовнішньоекономічну діяльність",
Законом України "Про міжнародне
приватне право".

Відповідно до ст. 38 Закону України
"Про зовнішньоекономічну діяльність"
спори, що виникають між суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності,
іноземними суб'єктами господарської
діяльності у процесі такої діяльності
можуть розглядатися судами України.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 76 Закону України
"Про міжнародне приватне право", суди
можуть приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом у випадку, якщо на території
України відповідач у справі має місце
проживання або місцезнаходження, або
рухоме чи нерухоме майно, на яке можна
накласти стягнення, або знаходиться
філія або представництво іноземної
юридичної особи - відповідача.

Оскільки вибір суду здійснено
позивачем за місцезнаходженням
відповідача-1, офіційне
місцезнаходження якого відноситься до
Донецької області України, згідно з
приписами ч. 3 ст. 15 Господарського
процесуального кодексу України даний
позов підлягає розгляду Господарським
судом Донецької області.

Відповідно до ст. 44 Закону України
"Про міжнародне приватне право", у разі
відсутності згоди сторін договору про
вибір права, що підлягає застосуванню
до цього договору, застосовується
право відповідно до частин другої і
третьої статті 32 цього Закону.

Згідно ч. 2, 3 ст. 32 Закону "Про
міжнародне приватне право", у разі
відсутності вибору права до змісту
правочину застосовується право, яке
має найбільш тісний зв'язок із
правочином.

Якщо інше не передбачено або не
випливає з умов, суті правочину або
сукупності обставин справи, то
правочин більш тісно пов'язаний з
правом держави, у якій сторона, що
повинна здійснити виконання, яке має
вирішальне значення для змісту
правочину, має своє місце проживання
або місцезнаходження.

З огляду на те, що відповідач-1,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
м.Донецьк є стороною, яка має
вирішальне значення щодо всіх спірних
правочинів та офіційне
місцезнаходження якої на території
України, Донецька область, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що
правовідносини сторін підпадають під
регулювання законодавства України.

Положеннями ст. 203 Цивільного
кодексу України передбачені загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема, зміст
правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно з частиною 1 статті 215
Цивільного Кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу, зокрема:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного
кодексу України передбачено, що
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Стаття 207 ЦК визначає вимоги до
письмової форми правочину. Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Відповідно до пункту 8 Пленуму
Верховного суду України від 06.11.2009р. №9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені статтею 203 Цивільного
кодексу, саме на момент вчинення
правочину і закон не пов'язує
недійсність правочину з обізнаністю
сторін щодо невідповідності
законодавству певних пунктів договору.

Як зазначено ст. 510 Цивільного
кодексу України сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512
Цивільного кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

В силу ст. 516 Цивільного кодексу
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 513 Цивільного
кодексу України встановлено, що
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Спірні договори про заміну
кредитора укладені в простій письмовій
формі як і основні контракти.

Первісний кредитор у зобов»язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення (ч.1 ст. 517 ЦК
України).

Аналіз наведених норм дає підстави
для висновку про те, що кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі, якщо цей кредитор має
право вимагати від боржника виконання
його обов'язку, тобто відступлення
права вимоги є можливим за умови її
дійсності.

Як вже зазначалося вище, Солюкс
Корпорейшн, уклавши 10.05.2010р. та 11.05.2010р.
договори з Оріон Велс Менеджмент ЛТД
про відступлення права вимоги, передав
Оріон Велс Менеджмент ЛТД у повному
обсязі право вимоги щодо стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" суми
заборгованості, які йому належали як
первісному кредитору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України
визначає поняття зобов'язання як
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Колегія суддів зазначає, з огляду на те,
що у відповідача 2, Солюкс Корпорейшн
були відсутні права кредитора через
передачу їх 10.05.2010р. та 11.05.2010р. Оріон
Велс Менеджмент ЛТД, тобто раніше ніж
22.02.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс",
Солюкс Корпорейшн та Айвекс Ink. були
укладені спірні договори про уступку
вимоги, суд дійшов правильного
висновку, що зазначені договори були
укладені в порушення вимог ст. 514
Цивільного кодексу України.

Тобто, відсутність на момент
укладання спірних договорів у
відповідача 2, Солюкс Корпорейшн прав
кредитора у зобов'язанні не породжує
набуття цих прав відповідачем 3, Айвекс
Ink.

Таким чином, колегія суддів вважає
укладені 22.02.2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Онко
Дженерікс", Солюкс Корпорейшн та Айвекс
Ink. договір уступки права вимоги боргу
за контрактом №03/2008 від 25.10.2008р. та
договір уступки права вимоги боргу за
контрактом №1802/10 від 18.02.2010р. такими, що
суперечать ст. 203 Цивільного кодексу
України, що є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до ч. 1
ст. 215 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 216 Цивільного кодексу
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи наведені норми
законодавства та встановлені
обставини у даній справі, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції щодо визнання недійсними
договорів: уступки права вимоги боргу
за контрактом №03/2008 від 25.10.2008р. від
22.02.2011 року та уступки права вимоги
боргу за контрактом №1802/10 від 18.02.2010р.
від 22.02.2011 року, тому вимога позивача у
цій частині є такою, що підлягає
задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання
недійним договору про зарахування
однорідних зустрічних вимог від
09.06.2011р., укладеного між ТОВ "Онко
Дженерікс" та Айвекс Інк (Ivex Inc) з
моменту кладення колегія суддів вважає
за необхідно зазначити на таке.

Відповідно до ст. 598 Цивільного
Кодексу України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Господарського
кодексу України, згідно з якою
господарське зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги, строк якої настав та
для зарахування якої достатньо заяви
однієї сторони.

Вимоги, які можуть підлягати
зарахуванню, мають відповідати таким
умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним
зобов'язанням є боржником за іншим, а
боржник за першим зобов'язанням є
кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися
можуть вимоги про передачу речей
одного роду, у зв'язку з чим
зарахування як спосіб припинення
зазвичай застосовується до зобов'язань
по передачі родових речей, зокрема
грошей). Правило про однорідність вимог
розповсюджується на їх правову
природу, але не стосується підстави
виникнення такої вимоги. Отже,
допускається зарахування однорідних
вимог, які випливають із різних підстав
(різних договорів тощо);

3) строк виконанні щодо таких вимог
настав, не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.

Частина 2 ст. 601 Цивільного кодексу
України зазначає, що зарахування
зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін. Це означає, що заяви однієї
сторони достатньо для проведення
зарахування.

Статтею 602 Цивільного кодексу
України передбачені випадки
недопустимості зарахування зустрічних
однорідних вимог. Не допускається
зарахування зустрічних вимог: 1) про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3)
щодо довічного утримання (догляду); 4) у
разі спливу позовної давності; 5) в
інших випадках, встановлених договором
або законом.

Отже, враховуючи те, що договір про
зарахування зустрічних однорідних
вимог було укладено на підставі
недійсних право чинів про уступку
права вимоги від 22.02.2011р. та п.5 ст. 602 ЦК
України, колегія суддів вважає
висновок місцевого господарського
суду про визнання недійним договору
про зарахування однорідних зустрічних
вимог від 09.06.2011р., укладеного між ТОВ
«Онко Дженерікс» та Айвекс Інк (Ivex Inc) з
моменту укладення, правомірним.

Колегія суддів вважає, що
застосування ч. 2 ст. 35 ГПК України
місцевим господарським судом є
помилковим в даному випадку з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішення інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Донецької області від 29.08.2013р. у справі
№905/5849/13, позовні вимоги Забудкіна О.Ф.
м.Донецьк до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
м.Донецьк, за участю третьої особи
Відділу Державної реєстрації
юридичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції м.Донецьк
про визнання недійсним рішень
загальних зборів учасників та
визнання недійсним Статутів -
задоволені.

Зі змісту вказаного рішення
вбачається, що суб»єктний склад
учасників у справі №905/5849/13 не
відповідає складу учасників у справі
№905/7653/13.

Колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд, приймаючи
оскаржуване рішення допустив
порушення норм процесуального права,
виходячи з наступного.

Згідно ст.1 Конвенції про вручення за
кордоном судових та позасудових
документів у цивільних або комерційних
справах, укладеної 15.11.1965р. в місті
Гаазі (дата приєднання Україною 19.10.2000р.
(із заявами та застереженнями), яка
набула чинності з 01.12.2001р., ця Конвенція
застосовується у цивільних та
комерційних справах щодо всіх
випадків, коли існує потреба в передачі
судових та позасудових документів для
вручення за кордоном.

Конвенцією визначено, що судове
рішення не може бути винесено, поки не
буде встановлено, що судовий документ
було вручено або доставлено особисто
відповідачеві і це було здійснено в
належний строк, достатній для
здійснення захисту.

Відтак, колегія суддів вважає, що
місцевий господарський суд не
повідомив відповідача 2 належним чином
про день, час та місце розгляду справи,
чим порушив приписи ст. 15 Конвенції про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах, укладеної 15.11.1965р.
в місті Гаазі та ст.ст. 43, 64, 87 ГПК
України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК
України порушення норм процесуального
права є в будь-якому випадку підставою
для скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу
розглянуто господарським судом за
відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду прийнято з порушенням
норм процесуального права, а тому
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі у
відповідності з п.2 ст.103 ГПК України.

Вимога позивача щодо залишення
апеляційної скарги Айвекс Інк (IVEX INC)
без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 81 ГПК
України не приймається колегією
суддів, з огляду на наступне.

Позивач вказує на те, що представник
апелянта Гаврилова І.А., яка на підставі
генеральної довіреності, виданої від
імені Айвекс Інк (IVEX INC) на ім»я
Пашинцевої Олени від 09.09.2011р., підписала
апеляційну скаргу від імені Айвекс Інк
(IVEX INC), але не мала повноважень
представника апелянта, оскільки строк
вищевказаної довіреності закінчився
09.09.2012р.

Проте, як вбачається з наявної у
матеріалах справи копії генеральної
довіреності від 09.09.2011р., виданої
Компанією Айвекс Інк (IVEX INC) (далі -
Компанія) на ім»я Пашинцевої Олени
(далі - Повірений) дана довіреність має
юридичну силу до 09.09.2012
року, або поки Компанія не надішле
повідомлення про її відкликання, та
таке повідомлення не буде одержано
Повіреним або Компанією-Секретарем,
яким слід адресувати будь-які питання у
будь-який час, щодо чинності цього
документу.

Колегія суддів зазначає, що у
матеріалах справи відсутні документи,
що підтверджують її відкликання у
порядку, передбаченому даною
довіреністю.

Вимога апелянта щодо витребування
документів, про яку зазначено у
письмових поясненнях від 21.01.2014р., є
безпідставною та необґрунтованою,
оскільки витребувані документи наявні
в матеріалах справи та належним чином
засвідчені.

Колегія суддів відхиляє клопотання
апелянта про призначення
судово-технічної експертизи у даній
справі, оскільки дане клопотання не
заявлялося у суді першої інстанції,
мотиви його неподання суду апелянтом
не наведені.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір за подання позовної заяви
покладається на відповідачів 1, 2 та за
подання апеляційної скарги
покладається на відповідача 3.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103,
104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Айвекс Інк (Ivex Inc)
Британські Віргінські острови на
рішення господарського суду Донецької
області від 06.11.2013 року у справі №905/5796/13
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 06.11.2013 року у справі №905/5796/13
- скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Визнати недійсним укладений 22.02.2011р.
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс",
Солюкс Корпорейшн (SOLUX CORPORATION) та Айвекс
Інк.(IVEX INC) договір уступки права вимоги
боргу за контрактом №03/2008 від 25.10.2008р. з
моменту укладення.

Визнати недійсним укладений 22.02.2011р.
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс",
Солюкс Корпорейшн (SOLUX CORPORATION) та Айвекс
Інк.(IVEX INC) договір уступки права вимоги
боргу за контрактом №1802/10 від 18.02.2010р. з
моменту укладення.

Визнати недійсним договір про
зарахування однорідних зустрічних
вимог від 09.06.2011р., укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" та
Айвекс Інк.(IVEX INC) з моменту укладення.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
(юридична адреса: 83030, м. Донецьк, вул.
Тамбовська,2, код 34456740) на користь Orion
Wealth Management LTD (Оріон Велс Менеджмент ЛТД)
(Salamat House, La Poudriere Lane, Victoria, Mahe, Seychelles)
судовий збір за подачу позову у
розмірі 1720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з Солюкс Корпорейшн (SOLUX
CORPORATION) (адреса: 4455 Morena Blvd., Suit #214, SanDiego,
CA92117, USA) на користь Orion Wealth Management LTD
(Оріон Велс Менеджмент ЛТД) (Salamat House, La
Poudriere Lane, Victoria, Mahe, Seychelles) судовий збір
за подачу позову у розмірі 1720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Господарському суду Донецької області
видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.О.Радіонова

Судді

І.В.Зубченко

О.А.Марченко

Надр.7 прим:1 -у справу; 1-позивачу;3
-відповідачам;1 -ДАГС;1-ГС Донецької обл.