Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20052/13 08.04.14 р.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білтіко»

до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління

Міндоходів у м. Києві

про захист ділової репутації та
спростування недостовірної
інформації.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Федоров О.С. за
довіреністю № б/н від 28.02.2013 р.;

від відповідача: Прокоф'єва Л.С. за
довіреністю № 1081/9 від 05.08.2013 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Білтіко» звернулось
до господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про захист
ділової репутації та спростування
недостовірної інформації.

Ухвалою суду від 19.10.2013 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 14.11.2013 р.

В судовому засідання 14.11.2013 р. оголошено
перерву до 10.12.2013 р.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва від
10.12.2013 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 10.12.2013 р. справу прийнято до
провадження суддею Лиськовим М.О.,
розгляд справи призначено на 25.12.2013 р.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва від
17.12.2013 р. у зв'язку з поверненням судді
Зеленіної Н.І. з відпустки справу
передано для розгляду судді Зеленіній
Н.І.

Ухвалою від 17.12.2013 р. справу прийнято до
провадження суддею Зеленіною Н.І.

В судовому засідання 25.12.2013 р.
оголошувалась перерва до 28.01.2014 р.

28.01.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшли додаткові
документи по справі.

Ухвалою суду від 28.01.2014 р. розгляд
справи відкладено на 04.02.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.02.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 04.02.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 19.02.2013 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 17.02.2014 р. у зв'язку з
виходом з лікарняного справу передано
для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 17.02.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 19.02.2014 р. розгляд
справи відкладено на 20.03.2014 р.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва від
20.03.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. у відпустці справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 20.03.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 08.04.2014 р.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
07.04.2014 р. у зв'язку з виходом з відпустки
справу передано для розгляду судді
Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 07.04.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. прийнято справу до провадження.

В судовому засіданні 08.04.2014 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечила.

У судовому засіданні 08.04.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд встановив
наступне.

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
відповідача про захист ділової
репутації та спростування
недостовірної інформації.

У позовній заяві позивач просить суд:

1) Визнати інформацію про Товариство з
обмеженою відповідальністю «Білтіко»,
що викладена в висновках Акту від
14.09.2012р. № 3738/22-2/34529414 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білтіко» Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби України, яка була поширена в 1С
«Зустрічні звірки» недостовірною та
такою, що порушує особисте немайнове
право позивача на недоторканність
ділової репутації.

2) Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Печерському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві спростувати протягом тижня з дня
набрання рішенням суду законної сили
недостовірну інформацію про
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БІЛТІКО» - шляхом
відкликання акту Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби України
від 14.09.2012 р. № 3738/22-2/34529414 про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «БІЛТІКО» ().

Як на підставу заявлених вимог позивач
посилається на те, що 14.06.2012 р. Державною
податковою службою було складено акт №
3738/22-2/34529414 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білтіко» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з 01.03.2012
- 31.03.2012».

He погодившись з діями ДПІ при складанні
Акту та внесенню змін до АС «Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» та
облікової картки платника податків,
ТОВ «Білтіко» звернулося до ДПІ зі
скаргою № 81 від 24.10.2012 року.

15 листопада 2012 року ТОВ «Білтіко» було
отримано лист ДПІ № 9623/10/22-210 від 13.11.2012
p., яким ДПІ повідомило, що відповідно до
п.56.3 ст. 56 та висновки акту щодо
порушення залишаються незмінними.

ТОВ «Білтіко» звернулося до Державної
податкової служби у м. Києві ДПС зі
скаргою № 93 від 20.11.2012 р.

03 січня 2013 року позивачем було отримано
лист ДПС у м. Києві № 8995/10/22-710 від 26.12.2012
p. про розгляд скарги, яким ДПС у м. Києві
повідомляло, що «в результаті розгляду
отриманих від ДПІ у Печерському районі
м. Києва ДПС матеріалів встановлено, що
працівником органу ДПС було порушено
кремі вимоги чинного законодавства,
які не вплинули на висновки
результатів опрацювання
взаємовідносин із ТОВ «Ентхілл».

Вважаючи висновки ДПС у м. Києві,
викладені у Листі ДПС у м. Києві такими,
що не відповідають чинному
законодавству, ТОВ «Білтіко»
звернулося до Державної податкової
служби України зі скаргою № 2 від 10.01.2013
р. у листі № 1945/6/22-1416 від 03.02.2013 p.

ДПС повідомила ТОВ «Білтіко», «що за
інформацією Державної податкової
служби у м. Києві за результатами
розгляду скарги ТOB «Білтіко»
встановлено факти порушення окремих
вимог чинного законодавства та винну
посадову особу ДПІ у Печерському
районі м. Києва притягнуто до
відповідальності». Жодного
повідомлення про скасування або
залишення без змін висновків Акту ДПС у
листі № 1945/6/22-1416 від 03.02.2013 p. Позивачу не
надходило.

В зв'язку із залишенням скарги без
задоволення та вважаючи висновки Акту
незаконними, позивач звернувся з
адміністративним позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва.

16.04.2013 року Позивач отримав постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 квітня 2013 року по
справі №826/2620/13-а, якою в задоволенні
позову до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби України
про визнання протиправними дій
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва ДПС при
складанні акту віл 14.09.2012 р. № 3738/22-2/34529414
та зобов'язання вчинити дії, було
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
адміністративного суду. Суд
апеляційної інстанції своїм рішенням
від 25.07.2013 року залишив апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду від 10
квітня 2013 року - без змін.

Вищий адміністративний суду України
своєю ухвалою від 16 серпня 2013 року по
справі № К/800/42186/13 відмовив Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Білтіко» у відкритті касаційного
провадження на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2013 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.07.2013 р.

Як вбачається з постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.04.2013 р. по справі №826/2620/13-а, залишеної
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.07.2013 р., «діяльність відповідача
щодо складання акту № 3738/22-2/34529414
від 14.09.2012 р. є лише службовою
діяльністю його посадових осіб на
виконання своїх посадових обов'язків
щодо фіксування факту про неможливості
і проведення зустрічної звірки, з
огляду на що, не створює жодних
правових наслідків для суб'єкта
господарювання та не змінює стану його
суб'єктивних прав.

Дії відповідача при складанні акту №
3738/22-2/34529414 від 14.09.2012 р. не є юридично
значеними для позивача, оскільки не
мають безпосереднього впливу на
суб'єктивні права та обов'язки
позивача шляхом позбавлення його
можливості реалізувати належне йому
право або шляхом покладення на нього
будь-якого обов'язку, отже самі по собі
не породжують для позивача настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливають на його права та обов'язки.

Акт № 3738/22-2/34529414 від 14.09.2012 р. є лише
формою документальної фіксації
наявності факту неможливості
проведення зустрічної звірки та не
містить волевиявлення суб'єкта владних
повноважень щодо виявлених фактів
правопорушень, з огляду на що, не
створює жодних правових наслідків для
суб'єкта господарювання та не змінює
стану його суб'єктивних прав, оскільки
сам по собі не породжує настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливає на права та обов'язки суб'єкта
господарювання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
єдиними діями, які були вчинені
відповідачем при складанні акту №
3738/22-2/34529414 від 14.09.2012 були дії щодо
складання зазначеного акту, які самі по
собі не породжують для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливають на його права та
обов'язки, a також те, що зазначений акт,
який не можна розглядати як рішення
суб'єкта владних повноважень, що
породжує для платника податків певні
правові наслідки, оскільки він є
виключно формою документальної
фіксації наявності факту неможливості
проведення зустрічної звірки, суд
дійшов висновку про те, що у даному
випадку позовні вимоги щодо визнання
протиправними дій відповідача при
складанні акту № 3738/22-2/34529414 від 14.09.2012
та визнання незаконним зазначеного
акту не спрямовані на захист та
відновлення порушених прав та
інтересів Позивача».

Зазначеною постановою також
встановлено, що «позивачем не було
надано суду доказів та обґрунтувань на
підтвердження факту внесення до АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» та до облікової картки
відомості на підставі акта № 3738/22-2/34529414
від 14.09.2012, які б мали вплив на дані
задекларовані позивачем щодо
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період з
01.013.2012 по 31.03.2012.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для висновку про те, що відповідачем
були внесені відомості до АС
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» та до облікової картки на
підставі акта № 3738/22-2/34529414 від 14.09.2012,
які мали вплив на дані задекларовані
позивачем щодо податкових зобов'язань
та податкового кредиту у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за період з 01.013.2012 по 31.03.2012, а
отже і підстави для зобов'язання
відповідача вилучити зазначені
відомості».

З огляду на зазначене, Окружний
адміністративний суд міста Києва
дійшов висновку про те, що «позовні
вимоги щодо зобов'язання відповідача
вилучити з АС «Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в
розрізі-контрагентів на рівні ДПА
України» відомості, внесені на
підставі акта № 3738/22-2/34529414 від 14.09.2012,
поновивши у ній дані, задекларовані
позивачем щодо податкових зобов'язань
та податкового кредиту у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за період з 01.013.2012 по 31.03.2012 та
вилучити з облікової картки відомості,
внесені на підставі акта № 3738/22-2/34529414
від 14.09.2012, поновивши у ній дані,
задекларовані позивачем щодо
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період з
01.013.2012 по 31.03.2012 є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню».

При цьому, відповідно до ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 35 Кодексу встановлено, що
обставини, визнані господарським судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.
Вирок суду у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
при вирішенні спору з питань, чи мали
місце певні дії та ким вони вчинені.
Рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору. Факти, які
відповідно до закону вважаються
встановленими, не доводяться при
розгляді справи. Таке припущення може
бути спростовано в загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, з матеріалів
справи вбачається, що постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10.04.2013 р. по справі №
826/2620/13-а, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.07.2013 р.,
встановлено законність та дійсність
Акту ДПІ № 3738/22-2/34529414 від 14.09.2012 р., а
отже, інформація, викладена в цьому
Акті, не може бути визнана
господарським судом недостовірною та
такою, що порушує особисте немайнове
право позивача на недоторканність
ділової репутації.

Крім того, вищевказаною постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва встановлено, що дії
відповідача щодо складання акту №
3738/22-2/34529414 від 14.09.2012 р. являються лише
службовою діяльністю його посадових
осіб на виконання своїх посадових
обов'язків щодо фіксування факту про
неможливості і проведення зустрічної
звірки; а отже, такі дії було здійснено
у відповідності до податкового
законодавства України, у спосіб,
встановлений чинним законодавством та
в межах компетенції відповідача.

З урахуванням вищевикладеного,
господарський суд також не може
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Печерському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві спростувати інформацію про
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Білтіко» шляхом
відкликання акту Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби України
від 14.09.2012 р. № 3738/22-2/34529414 про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білтіко», оскільки
зазначений Акт на час розгляду справи
господарським судом являється чинним
та не скасований у встановленому
законом порядку, а тому підстави для
його відкликання відсутні.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими,
такими, що не відповідають фактичним
обставинам справи, та спростованими у
встановленому порядку відповідачем, а
відтак такими, що не підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Білтіко»
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про захист ділової репутації та
спростування недостовірної інформації
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна