ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 909/1434/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Мельник Г.І.

суддів
Михалюк О.В.

Новосад Д.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу
Крихівецької сільської ради, с.
Крихівці

б/н від 30.01.2014 року

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року

у справі № 909/1434/13

за позовом Крихівецької сільської
ради, с. Крихівці

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інкомбуд",

м. Івано-Франківськ

про визнання укладеним
договору між Крихівецькою сільською
радою та

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інкомбуд" про пайову
участь

замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та

соціальної інфраструктури
села Крихівці у редакції проекту
доданого позивачем

за участю представників сторін:

від позивача - Влашин В.М. - сільський
голова (посвідчення № 55)

- Григорчук М.В. (довіреність
№ 796 від 18.09.2013 року)

від відповідача - Гандзюк І.Р.
(довіреність б/н від 01.12.2013 року)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014
року у справі №909/1434/13 (суддя Гриняк Б.П.)
відмовлено в позові Крихівецької
сільської ради до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інкомбуд"
про визнання укладеним договору між
Крихівецькою сільською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інкомбуд" про пайову
участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури села Крихівці у
редакції проекту доданого позивачем;
судові витрати залишено за позивачем.

Рішення суду мотивоване
положеннями ст. 40 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та тим, що на момент подання позову
об'єкт був прийнятий в експлуатацію, що
підтверджується декларацією від 24.01.2012
року.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням місцевого господарського
суду Крихівецька сільська рада
оскаржила його в апеляційному порядку,
звернувшись до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою б/н від 30.01.2014 року,
в якій просить прийняти постанову, якою
апеляційну скаргу задоволити, рішення
господарського суду
Івано-Франківської області скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов
задоволити в повному обсязі, оскільки
вважає, що рішення місцевого
господарського суду прийняте при
неповному з'ясуванні всіх обставин
справи та без дотримання норм
матеріального та процесуального права.
Крім цього, скаржник просить винести
окрему ухвалу відносно відповідача за
ухилення від укладення договору та
ухилення від сплати пайового внеску, що
завдало шкоди, у вигляді недоотримання
Крихівецькою сільською радою суми
нарахованого пайового внеску.

Свої доводи скаржник аргументує,
зокрема, тим, що багатоквартирний
п'ятиповерховий будинок з влаштованими
приміщеннями громадського призначення
(об'єкт) відноситься до IV категорії
складності, тому прийняття його в
експлуатацію здійснюється на підставі
акту готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Інспекцією
сертифіката, відтак покликаючись на
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів та
Закон України "Про регулювання
містобудівної діяльності", вважає, що
Декларація Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області від 24.01.2012р.
не може бути належним документом, який
підтверджує прийняття об'єкту в
експлуатацію.

Поряд з цим, скаржник
покликається на те, що Дозвіл на
виконання будівельних робіт не було
завчасно продовжено після закінчення
його терміну, а тому будівництво
вважається самовільним.

Скаржник також вважає, що дозвіл
на виконання будівельних робіт та
дозвіл на початок будівництва
багатоквартирного будинку з
влаштованими приміщеннями
громадського призначення не
стосуються будівництва на земельній
ділянці, переданій в оренду
відповідачу за договором від 17.05.2010р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інкомбуд" подало
заперечення на апеляційну скаргу, в
якому доводи скаржника спростовує та
просить апеляційну скаргу відхилити,
рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014р.
у справі № 909/1434/13залишити без змін.

В дане судове засідання прибули
представники позивача та відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача
у даному судовому засіданні, вивчивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014р.
у справі № 909/1434/13 слід залишити без
змін, апеляційну скаргу Крихівецької
сільської ради без задоволення,
виходячи з наступного.

Аналізом матеріалів справи
встановлено, що рішенням Крихівецької
сільської ради Івано-Франківської
міської ради 22 сесії 4 демократичного
скликання від 18 листопада 2005 року
(витяг з рішення, а.с. 53) надано дозвіл
ТзОВ "Інкомбуд" на початок будівництва
багатоквартирного будинку з
влаштованими приміщеннями
громадського призначення на
орендованій земельній ділянці по вул.
Довженка навпроти будинку № 9 «Б».

Водночас, документальними
доказами у справі встановлено, що 30
червня 2006 року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Івано-Франківську видано Товариству
з обмеженою відповідальністю
"Інкомбуд" дозвіл № 100 на виконання
будівельних робіт з будівництва
багатоквартирного п'ятиповерхового
будинку з влаштованими приміщеннями
громадського призначення по вул.
Довженка, навпроти будинку 9 «Б» (а.с. 54).

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що на виконання рішення
Крихівецької сільської ради 46
позачергової сесії 5-го демократичного
скликання від 17 лютого 2010 року (п. 1.1.
Договору), між Крихівецькою сільською
радою (Орендодавець) та ТзОВ "Інкомбуд"
(Орендар) укладено Договір оренди землі
від 17 травня 2010 року (а.с. 18-19),
відповідно до умов якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове,
платне володіння і користування
(оренду) земельну ділянку по вул.
Довженка, в с. Крихівці, площею 0,5 га
відповідно до плану (схеми)
розташування.

Цільове призначення земельної
ділянки: для будівництва
багатоквартирного будинку з
влаштованими приміщеннями
громадського призначення (п. 1.2.
Договору).

З'ясуванням доказів у справі
встановлено, що 30.09.2011р. Крихівецька
сільська рада скерувала на адресу ТзОВ
"Інкомбуд" лист № 732 (а.с. 20) щодо
обов'язковості сплати пайового внеску
на розвиток інфраструктури села у
відповідності до ст. 40 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", згідно з якою забудівник,
який має намір здійснювати будівництво
об'єкту містобудування у населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту та до
моменту прийняття об'єкту в
експлуатацію укласти відповідний
договір.

Відповіді на вказаний лист ТзОВ
"Інкомбуд" не надало.

Відтак, листами № 212 від 06.04.2012р.
(а.с. 21) та № 234 від 17.04.2012р. (а.с. 22)
Крихівецька сільська рада повторно
звернулася до ТзОВ "Інкомбуд" про
обов'язковість сплати пайового внеску
у розвиток інфраструктури села
Крихівці та укладення договору про
пайову участь замовників будівництва у
формуванні цільового фонду на розвиток
соціальної інфраструктури с. Крихівці.

Поряд з цим встановлено, що 19
квітня 2012 року ТзОВ "Інкомбуд" подало
Крихівецькій сільській раді заяву № 3
про відстрочення сплати пайових
внесків на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури с. Крихівці (а.с. 23).

А в подальшому, рішенням 23 сесії
6-го демократичного скликання
Крихівецької сільської ради від
04.05.2012р. (а.с. 24), відкладено розгляд
заяви ТзОВ "Інкомбуд" до укладення
договору про пайову участь замовника
будівництва у розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури с. Крихівці між
Крихівецькою сільською радою та ТзОВ
"Інкомбуд".

Згідно з ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання
зобов'язання-відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання
виникає, зокрема із господарського
договору (ст. 174 Господарського кодексу
України).

Статтею 509 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Водночас, ст.174 ГК України
визначає, що однією з підстав
виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

При цьому ст. 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Пунктом 3 ст.3 ст.627 ЦК України
закріплено принцип свободи договору,
який передбачає, що відповідно до ст.6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Сторони
в договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд. ( ч. 3 ст. 6
ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 187 ГК
України спори, що виникають при
укладенні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі, якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Документальними доказами у
справі встановлено, що 23 травня 2012 року
ТзОВ "Інкомбуд" звернулося до
Крихівецької сільської ради з листом №
13 (а.с. 26), у якому зазначило, що при
забудові орендованої земельної
ділянки, на виконання технічних умов №
427 від 13.09.2005р. товариство взяло участь в
реконструкції ВНС по вул. Довженка з
встановленням додаткових насосних
агрегатів, прокладанням водопроводу до
ВНС по вул. Довженка згідно
затвердженої схеми та прокладанням
колектора по вул. Сухомлинського в м.
Івано-Франківськ. Зокрема, ТзОВ
"Інкомбуд" перерахувало ПП "Скол" 150 000,00
грн. в рахунок виконання своєї частини
технічних умов, оплатило будівництво
підвищувальної насосної станції в
житловому комплексі по вул. Довженка
вартістю 78 380,00 грн. та роботи виконані
ТзОВ "Спецбудмонтаж" по облаштуванню
каналізації поза межами їх земельної
ділянки на суму 66 000,00 грн., всього на
загальну суму 294 380,00 грн.

Таким чином, ТзОВ "Інкомбуд"
передавши об'єкти інженерної
інфраструктури, що знаходяться за
межами орендованої ними земельної
ділянки в комунальну власність, а також
понесені витрати на їх спорудження
просило зарахувати у рахунок пайової
участі у розвитку інфраструктури с.
Крихівці.

Поряд з цим, дослідженням
письмових доказів у справі судом
встановлено, що рішенням Крихівецької
сільської ради Івано-Франківської
міської ради 31 сесії 5-го
демократичного скликання від 25 грудня
2008 року «Про надання послуг по
перевезенню твердих побутових
відходів ТзОВ «Інкомбуд» (а.с. 17)
зараховано надані послуги ТзОВ
"Інкомбуд", згідно договору про спільну
діяльність від 22.07.2005 року та додатку
про внесення змін у договір від 19.12.2006
року в рахунок пайової участі
замовників будівництва для
соціально-економічного розвитку с.
Крихівці в сумі 60000 грн.

Відтак, колегія суддів зазначає,
що даним рішенням Крихівецької
сільської ради стверджено факт участі
ТзОВ "Інкомбуд" у
соціально-економічному розвитку с.
Крихівці. Поряд з цим встановлено і
факт передачі у користування
Крихівецькій сільській раді
сміттєзбирального автомобіля вартістю
90 000,00 грн. А покликання апелянта на те,
що автомобіль не перебуває на балансі
сільської ради не спростовують факту
його використання Крихівецькою
сільською радою.

Відповідно до Розділу 6. Положення
про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури села (а.с. 41-45) розмір
пайової участі у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури села визначається
протягом десяти робочих днів з дня
реєстрації звернення замовника про
укладання договору про пайову участь
та доданих до нього документів. Договір
укладається не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до введення об'єкту в
експлуатацію.

Як вже зазначалося вище, 30.06.2006
року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Івано-Франківську видано ТзОВ
"Інкомбуд" дозвіл № 100 на виконання
будівельних робіт з будівництва
багатоквартирного п'ятиповерхового
будинку з влаштованими приміщеннями
громадського призначення по вул.
Довженка, навпроти будинку 9 «Б» (а.с. 54).

При цьому, 24 січня 2012 року
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області видано ТзОВ
"Інкомбуд" Декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації, що
зареєстрована за № ІФ6 (а.с. 55-60).

Водночас, відповідно до п. 2.
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 461 від 13.04.2011р.,
датою прийняття в експлуатацію
об'єктів, що належать до І-III категорії
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Таким чином, покликання скаржника
на те, що багатоквартирний
п'ятиповерховий будинок з влаштованими
приміщеннями громадського призначення
(об'єкт) відноситься до IV категорії
складності, тому прийняття його в
експлуатацію здійснюється на підставі
акту готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Інспекцією
сертифіката, а не на підставі
Декларації Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області, колегія
суддів розцінює як безпідставні.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу на те, що ТзОВ "Інкомбуд"
розпочало будівництво
багатоквартирного п'ятиповерхового
будинку з влаштованими приміщеннями
громадського призначення у 2006 році. За
станом на 2006 рік діяв Закон України "Про
планування і забудову територій",
відповідно до ст. 29 якого передбачено
необхідність дозволу на виконання
будівельних робіт для всіх об'єктів
будівництва, незалежно від категорії
складності, крім цього лише у 2011 році
цей порядок було спрощено. Відтак, у
даному випадку наявність Дозволу № 100
від 30.06.2006р. виконання будівельних
робіт не доводить, що об'єкт
будівництва відноситься до IV категорії
складності.

Згідно з ч. 2 ст. 27-1 Закону України
"Про планування і забудову територій" (в
редакції чинній на момент видання
дозволу від 30.06.2006р.) замовник, який має
намір здійснити будівництво об'єкту
містобудування у населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 12 ст. 27-1 Закону
України "Про планування і забудову
територій" договір про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до одержання дозволу на
виконання будівельних робіт.

Статтею 40 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
встановлено, що замовник, який має
намір щодо забудови земельної ділянки
у відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті. При
цьому, договір про пайову участь у
розвитку інфраструктури населеного
пункту укладається не пізніше, ніж
через 15 робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкту в
експлуатацію.

Разом з тим, перевіряючи доводи
апеляційної скарги в частині
покликання скаржника на те, що дозвіл
на виконання будівельних робіт та
дозвіл на початок будівництва
багатоквартирного будинку з
влаштованими приміщеннями
громадського призначення не
стосуються будівництва на земельній
ділянці, переданій в оренду за
договором від 17.05.2010р., колегія суддів
вважає такі безпідставними, оскільки
будівництво багатоквартирного
п'ятиповерхового будинку з
влаштованими приміщеннями
громадського призначення по вул.
Довженка, навпроти будинку 9 «Б»
проводилось на орендованій земельній
ділянці яка передана відповідачу в
оренду у 2005 році на підставі рішення
Крихівецької сільської ради від
18.11.2005р. та Договору оренди землі від
25.11.2005 року. При цьому, відповідно до
рішення Крихівецької сільської ради
від 17.02.2010р. Договір оренди тієї ж
земельної ділянки на вул. Довженка
навпроти будинку 9 «Б» в с. Крихівці
площею 0,5 га поновлювався на новий
термін.

З врахуванням викладеного,
покликання скаржника на те, що Дозвіл
на виконання будівельних робіт не було
завчасно продовжено після закінчення
його терміну, а тому будівництво
вважається самовільним, судова колегія
вважає голослівними.

Водночас, у прохальній частині
апеляційної скарги скаржник просить
винести окрему ухвалу відносно
порушення відповідачем вимог чинного
законодавства та завдання позивачу
значної шкоди, у вигляді недоотримання
Крихівецькою сільською радою суми
нарахованого пайового внеску.

Статтею 90 ГПК України передбачено
винесення господарським судом окремих
ухвал та повідомлення господарського
суду. Окрема ухвала та повідомлення
господарського суду - це засоби
реагування господарського суду на
виявлені під час судового розгляду
порушення законності або суттєвих
недоліків у діяльності підприємства,
установи, організації, державного чи
іншого органу, їх працівників чи
посадових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ГПК
Українни господарський суд виносить
окрему ухвалу у випадку, коли виявить:

· порушення законності в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу;

· недоліки в діяльності
підприємства, установи, організації,
державного чи іншого органу.

Окрему ухвалу може бути винесено лише,
якщо зазначені обставини виявлені під
час розгляду справи. Отже, якщо
зазначені обставини виявлені судом
після винесення судового рішення, суд
не вправі виносити окрему ухвалу, хоча
б це і було пов'язане із виконанням
рішення.

Окрему ухвалу може бути винесено щодо
будь-якого підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, незалежно від їхньої участі у
справі.

Враховуючи викладене, колегія
суддів зазначає, що під час розгляду
даної справи, апеляційним
господарським судом не виявлено
порушення законності або суттєвих
недоліків у діяльності ТзОВ
«Інкомбуд», а скаржником не доведено
обставин, на які він покликається для
підставності винесення окремої ухвали.

Таким чином, враховуючи всі обставини у
даній справі колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що позовна вимога про
визнання укладеним в редакції позивача
Договору про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури села Крихівці, є
безпідставною, оскільки на момент
подання позову об'єкт був прийнятий в
експлуатацію, що підтверджується
декларацією від 24.01.2012р.

З огляду на викладене та враховуючи
положення ст. 40 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
та зазначає, що скаржником у справі не
доведено обставини на які він
покликається, як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014р.
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає, а
інші зазначені в апеляційній скарзі
доводи скаржника не відповідають
матеріалам справи, документально не
обґрунтовані, не базуються на
законодавстві, що регулює спірні
правовідносини, а тому не визнаються
такими, що можуть бути підставою згідно
ст. 104 ГПК України для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення в
апеляційному порядку, відповідно до
вимог ст. 49 ГПК України покласти на
скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, - Львівський апеляційний
господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 21.01.2014р.
у справі № 909/1434/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу Крихівецької
сільської ради, с. Крихівці б/н від
30.01.2014 року - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області в
апеляційному порядку покласти на
скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в
Господарський суд Івано-Франківської
області.

Повний текст постанови складений
17.04.2014р.

Головуючий-суддя
Мельник Г.І.

Суддя
Михалюк О.В.

Суддя
Новосад Д.Ф.