КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.
Справа№ 911/2927/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Авдеєва П.В.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Барілов Д.В. - за
посвідченням,

від Міністерства освіти і науки
України: Козлов В.О. - представник за
довіреністю,

від позивача 1: представник не з"явився,

від позивача 2: Бобер А.В. - представник
за довіреністю,

від відповідача: представник не
з'явився,

від третьої особи 1: Федорчук В.С. -
представник за довіреністю,

від третьої особи 2: представник не
з"явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону

на рішення Господарського суду
Київської області від 21.10.2013р.

по справі №911/2927/13 (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом Житомирського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Центрального регіону в
інтересах держави - Міністерства
освіти і науки України в особі:
1.Національного авіаційного
університету, 2.Навчально-наукового
підрозділу Житомирського військового
інституту С.П.Корольова Національного
авіаційного університету

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕТСОБСТАР-ХК"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Житомирський військовий
інститут С.П.Корольва Національного
авіаційного університету

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Міністерство оборони
України

про стягнення 42 641,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року Житомирський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Центрального регіону в
інтересах держави - Міністерства
освіти і науки України в особі:
1.Національного авіаційного
університету, 2.Навчально-наукового
підрозділу Житомирського військового
інституту С.П.Корольова Національного
авіаційного університету звернувся до
Господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕТСОБСТАР-ХК" про
стягнення 42641,29 грн. боргу.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором № 16/42 про
організацію продовольчого
забезпечення від 03.02.2012р. з оплати
комунальних послуг та енергоносіїв за
період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 21.10.2013р. у справі
№911/2927/13 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що підставою даного позову є
невиконання відповідачем зобов'язань
за травень 2013 року по договору № 16/42 про
організацію продовольчого
забезпечення від 03.02.2012р., що припинив
свою дію 30.04.2013р., то у прокурора
відсутні підстави для стягнення у
судовому порядку за споживання
відповідачем комунальних послуг та
енергоносіїв саме за цим Договором.

Не погоджуючись з рішення суду першої
інстанції від 21.10.2013р., Житомирський
прокурор з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить зазначене
рішення суду скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення
господарським судом норм
матеріального та процесуального права.

Навчально-науковий підрозділ
Житомирського військового інституту
С.П.Корольова Національного
авіаційного університету подано
відзив на апеляційну скаргу, в якому
просить зазначене рішення суду
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та треті особи не
скористалися своїм правом згідно ч. 1
ст. 96 ГПК України та не надали суду
відзивів на апеляційну скаргу, що
згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає
перегляду рішення суду першої
інстанції.

Учасники процесу були належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання (про що свідчать наявні в
матеріалах справи поштові
повідомлення про вручення ухвали суду).
Однак, позивач 1, відповідач та третя
особа 2 наданим їм процесуальним правом
не скористалися та в судове засідання
не з'явилися, своїх повноважних
представників не направили, про
причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення учасників
судового процесу про дату, час та місце
судового засідання з розгляду
апеляційної скарги, судова колегія
вважає за можливе розглянути подану
скаргу за відсутності зазначених вище
сторін.

Судова колегія, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги та відзиву,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення суду, дійшла до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
суду першої інстанції - скасуванню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
03.02.2012р. між Навчально-науковим
підрозділом Житомирського військового
інституту С.П.Корольова Національного
авіаційного університету та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МЕТСОБСТАР-ХК" було
укладено договір № 16/42 про організацію
продовольчого забезпечення
(далі-Договір), відповідно до умов якого
позивач 2 забезпечує доступ
відповідачу до майна, необхідного для
належної організації продовольчого
забезпечення особового складу
Навчально-наукового підрозділу
Житомирського військового інституту
С.П. Корольова Національного
авіаційного університету, а саме
нерухомого майна, що знаходить ся за
адресою: м. Житомир, проспект Миру, в/м 1
- перший поверх будівлі 1/464 (їдальня),
площею 3551,5 кв.м.; будівля 1/601
(продовольчий склад), площею 522 кв.м.; за
адресою: смт. Гуйва, Житомирського
району, в/м № 81 - частина будівлі 81/354
(солдатська їдальня), площею 261 кв.м.,
будівля № 81/554 (овочесховище), площею 79
кв.м. Доступ відповідача до майна
оформлюється актом доступу, які
підписуються повноважними особами
сторін.

Так на виконання п.2.2 Договору, 03.02.2012р.
між сторонами договору було укладено
акт доступу до вищезазначеного
нерухомого майна для належної
організації продовольчого
забезпечення особового складу
Навчально-наукового підрозділу
Житомирського військового інституту
С.П. Корольова Національного
авіаційного університету.

За умовами п. 2.7 Договору в процесі
використання майна при надані послуг з
організації харчування особового
складу ЖВІ НАУ оплата за користування
комунальними послугами та
енергоносіями і проведення
розрахунків за їх споживання
здійснюється відповідачем.

На підставі договору № 16/42 про
організацію продовольчого
забезпечення від 03.02.2012р. відповідачем
здійснювалось надання послуг з
організації харчування особового
складу Житомирського військового
інституту імені С.П.Корольова
Національного авіаційного
університету до 30.04.2013р.

Як свідчить п.4.1 Договору він набирає
чинності з дати його підписання
сторонами і діє по 30.04.2013 р. (додаткова
угода № 3 від 22.03.2013 р.).

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частиною 1 ст.173 та ч.1 ст.175 ГК України
визначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно із ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а з
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як стверджує позивач, в період з 01.05.2013р.
по 31.05.2013р. відповідач продовжував
споживати комунальні послуги та
енергоносії.

Відповідно до Акту про фактичне
споживання енергоносіїв та
комунальних послуг з 01 травня по 31
травня 2013 року, посвідченого
уповноваженими представниками
позивача та відповідача, останній
заборгував позивачу за цей період 42 641,29
грн., а саме: за водопостачання - 1 344,95
грн.; за водовідведення - 1 340,93 грн.; за
електроенергію 38 791,96 грн.; за вивіз
твердих побутових відходів (ТПВ) 1 163,45
грн.

Як свідчать матеріали справи,
позивачем було виставлено відповідні
рахунки №17-19 від 31.05.2013р. та Акти
надання послуг №17-19 від 31.05.2013р. на
загальну суму 42 641,29 грн. Зазначені Акти
та рахунки на сплату були направлені
відповідачу поштою 20.06.2013р., про що
свідчать додані до матеріалів справи
копії опису вкладення в лист та
фіскального чеку "Укрпошти" від 20.06.2013р.

Крім того, 20.06.2013р. позивачем на адресу
відповідача було надіслано претензію,
в якій просив в термін до 27.06.2013р.
погасити виниклу дебіторську
заборгованість за спожиті комунальні
послуги та енергоносії в період з
01.05.2013р. по 31.05.2013р.

Однак, відповідач в строки передбачені
ст.7 ГПК України відповіді на претензію
не надав, заперечень щодо споживання
ним енергоносіїв та комунальних послуг
у вказаний період часу позивачу не
надіслав, як і не надіслав позивачу
своїх заперечень щодо продовження дії
Договору до 31.05.2013р.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 2.7 Договору в процесі
використання майна при надані послуг з
організації харчування особового
складу ЖВІ НАУ оплата за користування
комунальними послугами та
енергоносіями і проведення
розрахунків за їх споживання
здійснюється відповідачем.

В порушення зазначених умов Договору
відповідач, отримавши акти наданих
послуг №17-19 від 31.05.2013р. на загальну
суму 42 641,29 грн., їх не підписав та не
відшкодував позивачу вартість наданих
послуг у травні 2013р., спожитих в процесі
надання послуг з харчування особового
складу військових частин.

Разом з цим, суд першої інстанції
відмовляючи в задоволені позовних
вимог виходив з того, що вимоги
позивача про стягнення з відповідача
оплати за надані послуги за травень
2013р. є безпідставними, оскільки строк
дії договору №16/42 про організацію
продовольчого забезпечення від 03.02.2012р.
закінчився 30.04.2013р.

Проте з вказаними твердженнями судова
колегія не погоджується на підставі
наступного.

Керуючись домовленістю з керівництвом
Міністерства оборони України,
викладених в телеграмі начальника Тилу
Збройних Сил України від 29.042013р. №
341/4/1702, що підтверджується листом
відповідача від 17.05.2013р. № 90-2 (відповідь
на запит позивача від 13.05.2013 р. № 93/01-73)
та актами приймання наданих послуг з
харчування за спірний період, з 01.05.2013р.
ТОВ "МЕТСОБСТАР-ХК" продовжило надання
послуг з організації харчування
особового складу Житомирського
військового інституту імені
С.П.Корольова Національного
авіаційного університету.

Крім того, харчування особового складу
Збройних сил України є процесом
безперервним, який перервати або
відкласти неможливо, відповідно
безперервним є і споживання
енергоносіїв та комунальних послуг в
процесі здійснення харчування
військовослужбовців.

Судовою колегією встановлено, що за
період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р.
відповідачем надано послуги з
харчування згідно договору про
закупівлю послуг щодо харчування за
контрактом (харчування, забезпечення
продуктами харчування особового
складу військових частин та військових
навчальних закладів Збройних Сил
України, інших осіб, які згідно
законодавства мають право на
забезпечення харчування у
стаціонарних та польових умовах та
годування штатних тварин) від 20.03.2013р.
№286/2/13/7, що підтверджується зведеними
актами приймання наданих послуг з
харчування з 01.05.2013р. по 10.05.2013р. №5/46; з
11.05.2013р. по 20.05.2013р. №6/50; з 21.05.2013р. по
31.05.2013р. №7/54, копії яких знаходяться в
матеріалах справи. Вказані акти
підписані з боку відповідача та
Міністерства оборони України без
зауважень щодо якості та обсягів
наданих послуг.

Таким чином, відповідач у травні 2013р.
фактично не припиняв здійснювати
діяльність на території військових
частин із харчування особового складу
і фактично не припиняв споживання
послуг, а позивач фактично не припиняв
надання відповідачу послуг, що в
порядку частини 1 ст. 173 та частини 1 ст.
175 ГК України, частини 1 ст. 509 ЦК України,
ст. 526 ЦК України (звичай ділового
обороту) породжує обов'язок
відповідача сплатити вартість
спожитих послуг.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно із ч.2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідач доказів
пред'явлення позивачу претензій та/або
зауважень щодо якості чи обсягу
наданих послуг суду не подав, доказів
сплати заборгованості за надані
послуги суду не подав, відповідно
вимоги позивача не спростував.

Таким чином, судовою колегією
встановлено факт порушення
відповідачем своїх грошових
зобов'язань перед позивачем в частині
відшкодування останньому вартості
наданих у травні 2013р. послуг,
відповідно позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості в 42 641,29 грн. є
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Доказів, які б спростовували вище
встановлені обставини, сторонами не
надано.

Враховуючи встановлені вище обставини,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
оскаржуване рішення суду першої
інстанції - скасуванню; позов слід
задовольнити.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України
судові витрати слід покласти на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житомирського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону на рішення Господарського суду
Київської області від 21.10.2013р. у справі
№911/2927/13 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 21.10.2013 року у
справі №911/2927/13 скасувати.

3. Позов Житомирського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Центрального регіону в
інтересах держави - Міністерства
освіти і науки України в особі:
1.Національного авіаційного
університету, 2.Навчально-наукового
підрозділу Житомирського військового
інституту С.П.Корольова Національного
авіаційного університету
задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"МЕТСОБСТАР-ХК" (08600, Київська область, м.
Васильків, вул. Володимирська, 22-а,
кім.310) на користь Навчально-наукового
підрозділу Житомирського військового
інституту С.П.Корольова Національного
авіаційного університету (10004, м.
Житомир, пр. Миру, 22; МФО 811039; ) 42 641 (сорок дві тисячі шістсот
сорок одна) грн. 29 коп.

5. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"МЕТСОБСТАР-ХК" (08600, Київська область, м.
Васильків, вул. Володимирська, 22-а,
кім.310) в дохід Державного бюджету
України 1 827 (тисяча вісімсот двадцять
сім) грн. судового збору за подачу
позову та 913 (дев'ятсот тринадцять) грн.
50 коп. судового збору за подачу
апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду
Київської області видати наказ.

7. Матеріали справи №911/2927/13
повернути до Господарського суду
Київської області.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Дата підписання повного тексту
постанови 17.04.2014р.

Головуючий суддя
П.В. Авдеєв

Судді
В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв