ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.04.2014 Справа № 9/332-09

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Левченко П.І., при
секретарі судового засідання
Чепульській Ю.В., розглянувши заяву
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» № 30/565 від 11.04.2014 року про
розстрочення виконання рішення
Господарського суду Сумської області
від 03.03.2010 року у справі № 9/332-09 та
матеріали зазначеної справи, порушеної
за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта» в особі
нафтогазовидобувного управління
«Охтирканафтогаз», м. Охтирка, до
відповідача Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Сумигаз», м. Суми, про
стягнення 3925629,20 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Єфіменко Л.І.,
довіреність № юр-558/д від 28.11.2013 року,

від відповідача (заявника) - Глазунов
Д.В., довіреність № 30/125 від 30.12.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської
області від 03.03.2010 року у справі № 9/332-09,
яке набрало законної сили 15.07.2010 року,
позов задоволено частково, а саме:
стягнено з відповідача на користь
позивача 3915973,38 грн. заборгованості за
надані послуги по транспортуванню
газу, 3% річних в сумі 29611,20 грн.,
інфляційні втрати в сумі 78319,47 грн.,
державне мито в сумі 24199,99 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі
223,96 грн.

28.07.2010 року судом видано відповідний
наказ на примусове виконання рішення
Господарського суду Сумської області
від 03.03.2010 року у справі № 9/332-09.

11.04.2014 року від Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Сумигаз» до суду надійшла
заява № 30/565 від 11.04.2014 року про
розстрочення виконання рішення суду, в
якій відповідач просить суд
розстрочити виконання рішення
господарського суду Сумської області
від 03.03.2010 року у справі № 9/332-09
наступним чином: погашення
заборгованості в загальній сумі 4048328
грн. буде здійснюватись у період з
01.04.2014 року до 01.04.2026 року рівномірними
щомісячними платежами в сумі 28113,39 грн.,
в останній місяць в сумі 28113,23 грн.

24.04.2014 року від позивача до суду
надійшли письмові заперечення №
24-юр-01/4121 від 23.04.2014 року на заяву
відповідача про розстрочення
виконання рішення суду, де позивач
просить відмовити у задоволенні
вищевказаної заяви у повному обсязі,
оскільки заявник не наводить
об'єктивних непереборних обставин, які
б свідчили про реальну неможливість
сплати боржником (відповідачем)
заборгованості перед позивачем.

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» є новим найменуванням
Відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» відповідно до вимог Закону
України «Про акціонерні товариства»
(пункт 1.1 Статуту публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз», затвердженого загальними
зборами акціонерів ПАТ «Сумигаз»,
протокол №1 від 08.04.2013 року). Відповідно
до пункту 1.2.1 Статуту Товариство є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Державного підприємства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» та Відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Сумигаз».

В обґрунтування зазначеної заяви
відповідач зазначає, що за
результатами його економічної
діяльності з розподілення природного,
нафтового газу та газу (метану)
вугільних родовищ у 2013 році товариство
отримало чистий збиток у розмірі 28665
тис. грн., а також на те, що
Господарським судом Сумської області
порушувалась справа про банкрутство
відповідача (ухвала від 17.01.2013 року у
справі № 920/122/13). Скрутне матеріальне
становище відповідача виникло в
наслідок кризи неплатежів в
паливно-енергетичному комплексі
кінцевими споживачами природного газу,
що безумовно вплинуло на його
платоспроможність та є обставиною, що
унеможливлює погашення боргу згідно з
рішенням Господарського суду Сумської
області від 03.03.2010 року у справі № 9/332-09.

Згідно з довідкою № 03/194 від 11.04.2014 року,
станом на 01.01.2014 року перед ПАТ
«Сумигаз» існує дебіторська
заборгованість таких категорій
споживачів як населення, всього: 77520144,86
грн., в тому числі: безпосередньо
населення - 49865803,56 грн., пільги та
субсидії - 27654341,30 грн., бюджетні
організації - 10880116,01 грн. (арк. с. 18, том
4-й).

Водночас, єдиним джерелом погашення
існуючої заборгованості минулих років
та нарахованих штрафних санкцій є саме
борги населення та бюджетних установ
та організацій перед ПАТ «Сумигаз», з
повернення яких підприємством
проводиться відповідна робота.

Відповідач звертає увагу суду на
стратегічне значення товариства в
процесі забезпечення споживачів
Сумської області природним газом,
необхідною умовою функціонування
якого є наявність у нього вільних
коштів на своєчасну закупівлю
необхідних обсягів природного газу, що
унеможливлює погашення боргу за даним
рішенням без його розстрочення.

Ще однією обставиною, що унеможливлює
погашення заборгованості згідно з
рішенням у справі № 9/332-09 без його
розстрочення, як зазначає відповідач, є
виконання ним договорів про
реструктуризацію заборгованості та
мирової угоди, укладених з Дочірньою
компанією «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України», загальний розмір щомісячного
платежу за якими складає 382082,47 грн.

На підтвердження добросовісності
виконання заявлених зобов'язань у
вигляді здійснення періодичних
щомісячних платежів, спрямованих на
виконання рішення суду у справі № 9/332-09,
відповідачем здійснено перший платіж в
сумі 33736 грн. 07 коп., згідно з платіжним
дорученням № 15931 від 22.01.2014 року та
другий платіж в сумі 28113,39 грн.
платіжним дорученням від 17.04.2014 року.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов до висновку,
що заява про розстрочення виконання
рішення суду, є необґрунтованою і не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Згідно зі статті 124 Конституції України
та статті 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до положень статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Підставою для розстрочення виконання
рішення суду можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановлений
господарським судом способом.

Відповідно до пункту 7.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» № 9 від
17.10.2012 року, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Наведені відповідачем підстави для
розстрочення виконання судового
рішення, зокрема, тяжке фінансове
становище та нерентабельність
господарської діяльності, не є тими
виключними обставинами, які давали
підстави для розстрочення виконання
судового рішення, оскільки важке
фінансове становище відповідача
утворилось внаслідок його власної
господарської діяльності, а не в силу
якихось об'єктивних, незалежних від
відповідача обставин.

Слід зазначити, що відстрочка або
розстрочка виконання рішення
надається лише в тих випадках, коли є
достатньо доказів того, що у сторін з
поважних причин немає можливості
виконати рішення у встановлений строк
чи встановленим способом. При цьому,
господарський суд повинен враховувати
можливі негативні наслідки для
боржника при виконанні рішення у
встановлений строк, але перш за все
повинен враховувати такі ж наслідки і
для стягувача при затримці виконання
рішення та не допускати їх настання.

Як вбачається з матеріалів справи,
заборгованість відповідача перед
позивачем, яка встановлена за рішенням
суду від 03.03.2010 року у справі № 9/332-09, є
заборгованістю за надані послуги, що
виникла ще протягом 2007 року, а боржник
(ПАТ «Сумигаз») протягом значного часу
року ухиляється від сплати
заборгованості за вказаним рішенням
суду.

Посилання заявника (відповідача) щодо
проведення розрахунків з ДК «Газ
України», які наведені у даній заяві,
суд не приймає до уваги, оскільки
взаємовідносини ПАТ «Сумигаз» з ДК
«Газ України» ніяким чином не
стосуються взаємовідносин, які виникли
між сторонами у справі. ДК «Газ
України» не має жодних переваг перед
ПАТ «Укрнафта» щодо першочергового
проведення розрахунків від ПАТ
«Сумигаз», а здійснення таких
розрахунків жодним чином не звільняє
відповідача від обов'язку проведення
розрахунків з іншими кредиторами, в т.ч.
і з позивачем та не надає йому права на
відстрочку чи розстрочення виконання
судового рішення.

Відповідач, як суб'єкт господарської
діяльності, отримуючи від позивача
послуги по транспортуванню природного
газу, діяв на власний ризик та
самостійно, а відтак повинен і
виконувати взяті на себе зобов'язання
щодо проведення розрахунку за отримані
послуги, а не посилатися на суб'єктивні
причини, та не проводити розрахунок по
сумі заборгованості.

Тому господарський суд не може не
врахувати доводи позивача (стягувача),
викладені ним у своїх запереченнях
проти заяви про розстрочення рішення
суду, зокрема, факт несвоєчасного
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань з оплати за
надані послуги, і, у зв'язку з цим,
стягнення заборгованості у судовому
порядку, оскарження відповідачем
судового рішення в апеляційному
порядку.

Усе вищевикладене, а також включення
відповідача до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу
відповідно до Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу» №
2711-IV від 23.06.2005 року, порушення
провадження у справі про банкрутство
відповідача фактично призвело до того,
що заборгованість, яка виникла
протягом 2007 року залишається
непогашеною на даний час.

Не може залишатися поза увагою і той
факт, що загальна сума заборгованості
за наказом № 9/332-09 від 28.07.2010 року
складає 4048328 грн., з яких 3915973,38 грн. це
сума основного боргу без врахування
матеріальних втрат позивача від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів, без отримання
компенсації від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
позивачеві, без нарахування штрафних
санкцій.

Відповідно до статті 42 Господарського
процесуального кодексу України
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Розглянувши заяву відповідача про
розстрочення виконання рішення суду у
даній справі, господарський суд дійшов
висновку, що обставини, на які
відповідач посилається в її
обґрунтування, зокрема, криза
неплатежів у паливно-енергетичному
комплексі, заборгованість населення за
спожитий природний газ, не є тими
обставинами, з якими закон пов'язує
можливість вирішення питання про
розстрочення виконання рішення суду на
користь заявника.

Так, відсутність у відповідача
грошових коштів, достатніх для
покриття заборгованості є підставою
для зміни способу виконання рішення, а
не для розстрочення виконання рішення
суду. Тяжке фінансове становище
заявника не є тією обставиною, яка дає
підстави для розстрочення виконання
судового рішення, натомість, може
вважатися наслідком його власної
господарської діяльності.

Крім того, відповідач не довів суду, як
того вимагає стаття 121 Господарського
процесуального кодексу України, що в
даному випадку мають місце виняткові
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом спосіб.

Також відповідачем не наведено
підстави та не надано жодних належних
доказів в обґрунтування тривалості
розстрочення виконання рішення суду у
справі № 9/332-09 терміном на дванадцять
років.

Враховуючи наявність інфляційних
процесів у економіці держави та
матеріальні інтереси обох сторін,
зокрема, позивача, якому відповідач до
цього часу не сплатив заборгованості,
яка виникла протягом 2007 року, вимога
відповідача про розстрочення
виконання рішення на такий значний
строк не може бути задоволена з
вищенаведених підстав.

При зазначених обставинах, заява
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» № 30/565 від 11.04.2014 року про
розстрочення виконання рішення суду у
справі № 9/332-09 задоволенню не підлягає.

Тому, керуючись статтями 42, 86, 115, 121
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» № 30/565 від 11.04.2014 року про
розстрочення виконання рішення
Господарського суду Сумської області
від 03.03.2010 року у справі № 9/332-09 на
період з 01.04.2014 року до 01.04.2026 року -
відмовити.

Суддя
П.І. Левченко