ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа № 915/142/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Атаманюк
В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра",
вул. Артема, 15, м. Київ, 04053

поштова адреса: пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв,
54056

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 54052

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Фізична особа ОСОБА_4, АДРЕСА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Олденс", вул. Леніна,
121-б, м. Липовець, Липовецький район,
Вінницька область, 22500;

фактична адреса: вул. Леніна, 4/1, м.
Липовець, Липовецький район, Вінницька
область, 22500

тертя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк", бульвар Лесі
Українки, 26, м. Київ, 01133;

про стягнення грошових коштів в сумі 43
708, 10 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Бадалова Олена Сергіївна,
довіреність № 13-11-4822 від 11.04.2013 року;

від відповідача та третіх осіб
представники не з'явились.

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з позовними вимогами до
відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів в сумі 43 708, 10 грн., в
тому числі: 42 637, 50 грн. - грошових
коштів, що зберігаються безпідставно; 1
070, 60 грн. - процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 08.02.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 11.03.2014 року та
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Фізичну особу ОСОБА_4.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 11.03.2014 року
розгляд справи відкладено на 25.03.2014
року у зв'язку з неявкою представників
сторін.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 25.03.2014 року
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Олденс", продовжено
строк вирішення спору та відкладено
розгляд справи на 03.04.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 03.04.2014 року
було залучено до участі в справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" та відкладено
розгляд справи на 16.04.2014 року.

11.04.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від позивача надійшла заява з
доданими документами, в якій позивачем
було змінено період нарахування
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, а саме: позивач
просить суд стягнути відсотки за
користування чужими грошовими коштами
за період з 01.11.2013 року по 22.03.2014 року у
сумі 1 070, 60 грн. В решті позову вимоги
залишились без змін. Відповідно до ст. 22
ГПК України вказана заява прийнята
судом до розгляду. Отже, позовні вимоги
розглядаються судом з врахуванням
вказаної заяви.

В судовому засіданні 16.04.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачем зазначено наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога
про повернення безпідставно одержаних
відповідачем коштів в сумі 42 637, 50 грн.,
сплачених позивачем за оренду
приміщення, у зв'язку зі зміною
власника приміщення (орендодавця) та,
як наслідок, припиненням дії договору
оренди, як вказує позивач, на підставі
ст. 598 ЦК України та ст. 50 Закону України
"Про іпотеку".

27.06.2008 року між ВАТ комерційний банк
"Надра", яке 04.02.2011 року змінило назву на
ПАТ "Комерційний банк "Надра", як
Орендарем, та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3, як Орендодавцем,
укладено Договір оренди нежитлового
приміщення (далі - Договір) з
урахуванням змін від 23.05.13 року,
відповідно до умов якого Орендодавець
передав, а Орендар прийняв в платне
тимчасове користування на умовах
оренди нежитлове приміщення -
торгівельно-закусочний павільйон за
адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 135,1
кв.м. (далі - орендоване майно), строком
на 10 років.

Відповідно до п. 1.2 Договору орендоване
майно перебувало в іпотеці ТзОВ
"Укрпромбанк" згідно з договором
іпотеки, укладеним в забезпечення
зобов'язань за кредитним договором №
3/МС/КВ-08-АПЗ від 14.02.2008 року.

На виконання Додаткової угоди до
вищевказаного Договору позивачем ПАТ
"Комерційний банк "Надра" було сплачено
відповідачу Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3 грошові кошти за оренду
приміщення за період з червня по
листопад 2013 року включно в сумі 85 275 грн.

В подальшому будівля
торгівельно-закусочного павільону, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3,
загальною площею 135,1 кв.м. була
реалізована на публічних торгах і
придбана Фізичною особою ОСОБА_4, про що
свідчить Свідоцтво від 29.08.13 року,
видане приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрованого за
номером № 906.

Із посиланням на норми ст. 598 ЦК України,
ст. 50 Закону України "Про іпотеку"
позивачем зазначено, що з 29.08.2013 року
Договір є припиненим, а відповідно
припинилися і зобов'язання сторін за
ним.

20.11.2013 року орендоване приміщення було
повернуто новому власнику. Позивачем
зазначено, що він мав можливість
використовувати орендоване приміщення
з 01.06.2013 року по 29.08.2013 року, тобто 3
місяці. Отже, сума орендної плати за
користування приміщенням у період з
01.06.2013 року по 29.08.2013 року з урахуванням
п. 2 Договору про внесення змін № 4 до
Договору склала 42 637, 50 грн. Решта
перерахованих позивачем грошових
коштів в сумі 42 637, 50 грн. в зв'язку з
припиненням Договору та припиненням
зобов'язань сторін щодо оренди
приміщення відповідачем не повернута
та знаходиться у нього без достатньої
правової підстави.

21.10.2013 року позивач направив
відповідачу претензію щодо повернення
передплати за три місяці оренди з 01.09.2013
року по 01.12.2013 року в сумі 42 637,50 грн.
Відповідач ФОП ОСОБА_3 отримав даний
лист 24.10.2013 року, про що свідчить його
підпис на листі, проте відповіді не
надав, гроші не повернув.

31.10.2013 року позивач повторно звернувся
до відповідача з претензією щодо
повернення грошових коштів в сумі 42 637,
50 грн. Відповідач отримав претензію
31.10.2013 року, проте відповіді не надав і
грошові кошти не повернув.

Із посиланням на вищевикладене та
приписи ст. 509, 525, 526, 536, 598, 629, 1212, 1214
Цивільного кодексу України, ст. 174, 193 ГК
України позивач просить суд стягнути з
відповідача грошові кошти, що
зберігаються безпідставно у сумі 42 637,
50 грн., та суму процентів за
користування чужими грошовими коштами
за період з 01.11.2013 року по 22.03.2014 року у
розмірі 1 070, 60 грн.

Відповідач Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 в судові засідання 11.03.2014 року,
25.03.2014 року, 03.04.2014 року та 16.04.2014 року не
з'явився, явку повноважного
представника не забезпечив. Ухвали
господарського суду Миколаївської
області про порушення провадження у
справі від 08.02.2014 року та про
відкладення розгляду справи від 11.03.2014
року, від 25.03.2014 року та від 03.04.14 року
повернуті до суду поштовою установою з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання" (арк. справи 38-41; 60-62; 76-79; 89-92).

Як вбачається з поданого суду Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
станом на 06.02.2014 року місцезнаходженням
відповідача Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 є АДРЕСА_1, 54052 (арк. справи 23-24).
Тобто, ухвали суду направлялись на
правильну адресу відповідача. Станом
на момент розгляду справи у суду
відсутні відомості щодо вручення
відповідачу копії ухвали
господарського суду Миколаївської
області від 03.04.2014 року.

При цьому, судом враховано наступне.

Явка відповідача та/або його
повноважного представника не
визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році"
від 02.06.2006 року № 01-8/1228 з останніми
змінами від 08.04.2008 року до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "адресат вибув",
"адресат відсутній" і т. п., з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Судом здійснено усі заходи щодо
повідомлення належним чином
відповідача про дату, час та місце
судових засідань.

Відповідно до п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 з
останніми змінами від 17.12.2013 року в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом; у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Фізична особа ОСОБА_4, в судове
засідання 16.04.2014 року не з'явися, явку
повноважного представника не
забезпечив.

Ухвали господарського суду
Миколаївської області про порушення
провадження у справі від 08.02.2014 року та
про відкладення розгляду справи від
11.03.14 року, від 25.03.14 року отримані
третьою особою ОСОБА_4, про що свідчать
поштові повідомлення, які наявні в
матеріалах справи (арк. справи 36, 59, 85).
Відтак, про розгляд справи в
господарському суді третя особа була
повідомлена належним чином.

Вимоги ухвал суду третьою особою не
виконані, витребувані документи не
подані. Причини неявки третьої особи
Фізичної особи ОСОБА_4 в судові
засідання суду не відомі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача ТзОВ "Олденс" явку
повноважного представника в судові
засідання 03.04.2014 року та 16.04.2014 року не
забезпечила.

Ухвала господарського суду
Миколаївської області від 25.03.14 року
отримана третьою особою, про що
свідчать поштові повідомлення, які
наявні в матеріалах справи (арк. справи
86, 87). Відтак, про розгляд справи в
господарському суді третя особа була
повідомлена належним чином.

Вимоги ухвал суду третьою особою не
виконані, витребувані документи не
подані. Причини неявки третьої особи
ТзОВ "Олденс" в судове засідання суду
не відомі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача ТзОВ "Український промисловий
банк" явку повноважного представника в
судове засідання 16.04.2014 року не
забезпечила.

Ухвала господарського суду
Миколаївської області від 03.04.14 року
отримана третьою особою, про що
свідчить поштове повідомлення, яке
наявне в матеріалах справи (арк. справи
88). Відтак, про розгляд справи в
господарському суді третя особа була
повідомлена належним чином.

Вимоги ухвали суду третьою особою не
виконані, витребувані документи не
подані. Причини неявки третьої особи
ТзОВ "Український промисловий банк" в
судове засідання суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

Керуючись ч. 1 ст. 25 ГПК України, п. 1.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року з останніми змінами від
17.12.2013 року, судом встановлено, що
Відкрите акціонерне товариство
комерційний банк «Надра» з метою
приведення у відповідність до вимог
Закону України "Про акціонерні
товариства" змінило своє найменування
на Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра»», що
підтверджується поданою суду копією
Статуту товариства та Витягом з
ЄДРЮОФОП (арк. справи 30-33; 25-27).

27.06.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»
(далі - орендар) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі -
орендодавець) було укладено Договір
оренди нежитлового приміщення,
відповідно до умов якого орендодавець
передає орендарю, а орендар приймає від
орендодавця в платне, тимчасове
користування на умовах оренди наступне
нежитлове приміщення:
торгівельно-закусочний павільйон, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (далі -
орендоване майно). Загальна площа
орендованого майна складає 135, 1 кв.м. (п.
1.1. Договору) (арк. справи 10-12).

Даний договір посвідчений приватним
нотаріусом Миколаївського міського
округу ОСОБА_9 27.06.2008 року за номером у
реєстрі нотаріальних дій 3508, а також
зареєстрований у Державному реєстрі
правочинів за № 2987690 (арк. справи 13).

Даний договір підписано сторонами та
скріплено печатками сторін.

Умовами Договору оренди нежитлового
приміщення сторони передбачили
наступне.

Відповідно до п. 1.2 Договору орендоване
майно, що передається в оренду,
належить орендодавцю на праві
власності на підставі рішення
господарського суду Миколаївської
області від 08.11.2007 року у справі № 8/562/07,
зареєстрованого в КП "ММБТІ" 26.12.2007 року
за номером запису 723 в книзі 9,
реєстраційний номер 21588658. Орендоване
майно знаходиться в іпотеці ТОВ
"Укрпромбанк" згідно договору іпотеки,
укладеного в забезпечення зобов'язання
за кредитним договором № 3/МС/КВ-08-АПЗ
від 14.02.2008 року.

Відповідно до п. 2.2 Договору
орендодавець гарантує, що він є єдиним
законним власником орендованого майна,
наділений повноваженнями для
укладання договору оренди, та гарантує
орендарю відсутність інших вимог,
претензій та судових позовів третіх
осіб відносно орендованого майна, в
тому числі відсутність того, що
приміщення, яке є об'єктом оренди,
нікому не продане, не подароване, в
інший спосіб не відчужене, не
заставлене, в спорі і під забороною
(арештом) та (або) податковою заставою
не перебуває, вільне від будь-яких прав
і претензій третіх осіб, в тому числі не
передане в оренду (найм) третім особам
та не внесено до статутного капіталу
(фонду) юридичної особи.

Відповідно до п. 3.1 Договору строк
оренди становить десять років - з дня
передачі орендованого майна орендарю,
яким є дата підписання "Акту
приймання-передачі майна у оренду". В
цьому акті зазначається: опис
орендованого майна, технічний стан
(коефіцієнт зносу), недоліки
орендованого майна та інше.

Відповідно до п. 4.1 Договору орендна
плата за користування орендованим
майном перераховується у
безготівковій формі на поточний
рахунок орендодавця, зазначений у
Договорі, або в інших формах, що не
суперечать вимогам чинного
законодавства України, при цьому такі
розрахунки оформляються додатковими
договорами.

Відповідно до п. 5.1 Договору
прийом-передача орендованого майна
здійснюється на підставі Акту
приймання-передачі, підписаного
уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 7.2 Договору протягом
всього строку дії Договору орендодавцю
забороняється без письмової згоди
орендаря віддавати орендоване майно в
іпотеку або відчужувати.

Відповідно до п. 8.1 Договору зміни,
доповнення або припинення цього
договору можуть мати місце за
погодженням сторін, про що укладається
додатковий договір, який є невід'ємною
частиною цього договору.

Відповідно до п. 8.2 Договору дія цього
договору припиняється внаслідок:
закінчення строку його дії; загибелі
орендованого майна; дострокового його
припинення за погодженням сторін; за
рішенням суду.

Відповідно до п. 8.3 Договору зміна
власника орендованого майна не є
підставою для зміни умов або
припинення дії Договору, крім випадку,
коли Договір втрачає силу через
переход права власності на предмет
іпотеки (предмет договору оренди),
відповідно до чинного законодавства до
іпотекодержателя (ТОВ "Укрпромбанк").

Відповідно до п. 8.3.2 Договору при
настанні обставин, визначених п. 8.3
Договору, новий власник зобов'язується
письмово повідомити орендаря з
доданням нотаріально засвідчених
копій підтверджуючих документів,
протягом п'яти робочих днів з дня їх
виникнення.

23.05.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
було укладено Договір про внесення
змін № 4 до Договору оренди нежитлового
приміщення, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 27.06.2008 року
за реєстровим номером 3508 (далі - договір
про внесення змін № 4)(арк. справи 14).

Відповідно до п. 2 Договору про внесення
змін № 4 сторони прийшли до згоди
внести зміни до Договору та доповнити
розділ 4 пунктом 4.2.1. наступного змісту:

« 4.2.1. Розмір орендної плати у період із
01.06.2013 року по 01.12.2013 року за місяць
становить 14 212, 50 грн. ПДВ не
передбачено, що за 6 місяців складає
суму розмірі 85 275, 00 грн. ПДВ не
передбачено, яку орендар перераховує
орендодавцю одним платежем протягом 10
календарних днів після підписання
сторонами даного договору про внесення
змін».

Відповідно до п. 5 Договору про внесення
змін № 4 сторони погодили, що даний
договір про внесення змін є невід'ємною
частиною Договору оренди нежитлового
приміщення, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 27.06.2008 року
за реєстровим номером 3508.

Даний договір про внесення змін № 4
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського округу ОСОБА_9
23.05.2013 року за номером у реєстрі
нотаріальних дій 572.

Судом встановлено, що позивачем на
виконання умов Договору про внесення
змін № 4 від 23.05.2013 року було сплачено на
користь відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 85 275, 00 грн.
орендної плати за червень-листопад 2013
року, що підтверджується Меморіальним
ордером № 82065916 від 01.06.2013 року, в
призначенні платежу якого зазначено:
«оплата за оренду приміщення за
червень-листопад 2013 року (згідно дод.
угоди № 4 від 23.05.2013 року)" (арк. справи 15).

В подальшому, як вбачається з
матеріалів справи, будівля
торгівельно-закусочного павільйону, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3, і яка є
предметом оренди за договором оренди
нежитлового приміщення, була
реалізована на прилюдних торгах і
придбана у власність Фізичною особою
ОСОБА_4, що підтверджується поданими до
матеріалів справи доказами, а саме:
виконавчим написом нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу від 25.03.11 року про звернення
стягнення на нерухоме майно, Актом
органу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції про проведені
прилюдні торги від 23.08.13 року,
Свідоцтвом від 29.08.2013 року, виданим
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрованого за номером №906 та
Витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 29.08.13 року (арк.
справи 94-95; 102-103; 17-18).

В подальшому між ПАТ «КБ «Надра» та
Фізичною особою ОСОБА_4 тривало
листування з приводу оренди вказаного
приміщення, а саме: Фізична особа
ОСОБА_4 неодноразово направляв на
адресу банку повідомлення з вимогою
про укладення нового договору оренди
нежитлового приміщення або звільнення
вказаного приміщення протягом п'яти
днів з дня отримання даного
повідомлення, оскільки договір оренди
припинив свою дію, що підтверджується
повідомленнями нового власника
нежитлового приміщення Фізичної особи
ОСОБА_4 від 10.09.13 року та від 02.10.13 року, а
також листом-відповіддю ПАТ «КБ
«Надра» від 17.09.13 року (арк. справи 16, 19,
50-51).

Судом також враховано, що відповідно до
листа вх. 5063 від 15.11.13 року третя особа
ТзОВ «Олденс» повідомила позивача ПАТ
«КБ «Надра» про те, що нежитлове
приміщення, яке було придбане на
прилюдних торгах Фізичною особою
ОСОБА_4, внесено останнім до статутного
фонду ТзОВ «Олденс» (арк. справи 52).
Вказаним листом третя особа ТзОВ
«Олденс» вимагала від позивача ПАТ «КБ
«Надра» звільнити та повернути
приміщення.

На виконання вищевказаної вимоги ПАТ
«КБ «Надра» передало (повернуло), а ТзОВ
«Олденс» прийняло нежитлове
приміщення Торгівельно-закусочного
павільйону, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3, загальною площею 135, 1 кв. м., яке
було предметом оренди за договором,
укладеним між позивачем ПАТ «КБ
«Надра» та відповідачем Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 Факт
передачі (повернення) приміщення
підтверджується наявним в матеріалах
справи Актом прийому-передачі
приміщення від 20.11.13 року, який
підписано представниками юридичних
осіб (арк. справи 49).

При цьому, судом враховано наступне.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Аналогічного
змісту норма закріплена в ст. 283 ГК
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України
об'єктом оренди може бути, зокрема,
нерухоме майно (будівлі, споруди,
приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України
господарське зобов'язання
припиняється: виконанням, проведеним
належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або
страхового зобов'язання; у разі
поєднання управненої та зобов'язаної
сторін в одній особі; за згодою сторін;
через неможливість виконання та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
іпотеку» після продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах або
продажу предмета іпотеки відповідно до
статті 38 цього Закону припиняються
будь-які права та вимоги інших осіб на
нерухоме майно, що було предметом
іпотеки, які виникли після державної
реєстрації іпотеки за іпотечним
договором, згідно з яким було звернене
стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, відповідно до ст. 598 ЦК
України, ст. 50 Закону України «Про
іпотеку» з 29.08.2013 року договір оренди
нежитлового приміщення є припиненим, а
відповідно припинилися і зобов'язання
сторін за ним.

Разом з тим, як зазначалося вище, 01.06.2013
року (меморіальний ордер № 82065916)
позивачем відповідачу було
перераховано 85 275, 00 грн. в якості
орендної плати за 6 (шість) місяців з
01.06.2013 року по 01.12.2013 року, з яких позивач
відповідно до умов договору оренди
нежитлового приміщення мав змогу
використовувати приміщення лише до
29.08.2013 року - дата припинення договору
оренди нежитлового приміщення, тобто 3
місяці. Отже, сума орендної плати, за
користування приміщенням у період з
01.06.2013 року по 29.08.2013 року з урахуванням
п. 2 Договору про внесення змін № 4 до
договору оренди нежитлового
приміщення склала 42 637, 50 грн.

Решта перерахованих позивачем
грошових коштів в сумі 42 637, 50 грн. в
зв'язку з припиненням договору оренди
нежитлового приміщення та припиненням
зобов'язань сторін щодо оренди
приміщення відповідачем не повернута
та знаходиться у нього без достатньої
правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов'язання із набуття або
збереження майна без достатньої
правової підстави має місце за
наявності таких умов:

По-перше, є набуття або збереження
майна. Це означає, що особа набуває нові
цінності, збільшує кількість та
вартість належного їй майна або
зберігає майно, яке неминуче мало б
вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи. Тобто збільшення або збереження
майна у особи є наслідком втрати або
недоотримання цього майна іншою
особою.

По-третє, обов'язково має бути
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи. Тобто мала місце
помилка, обман, випадковість або інші
підстави набуття або збереження майна,
які не можна віднести до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків (ст. 11 ЦК).

До відсутності правової підстави
коментована стаття відносить також і
ситуацію, коли підстава, на якій було
набуте або збережене майно, на момент
набуття або збереження існувала, але
згодом відпала.

21.10.2013 року позивач ПАТ «КБ «НАДРА»
направив відповідачу Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 претензію щодо
повернення передплати за три місяці
оренди (01.09.2013 року - 01.12.2013 року) після
припинення договору оренди
нежитлового приміщення у сумі 42 637, 50
грн., як таких, що зберігаються
безпідставно, оскільки з 29.08.2013 року
право власності на орендоване майно
перейшло до іншої особи - Фізичної
особи ОСОБА_4

Відповідач Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 отримав даний лист 24.10.2013 року,
про що свідчить його підпис на листі
(арк. справи 20).

31.10.2013 року відповідачу Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 була
направлена аналогічна претензія з
вимогою повернути Банку грошові кошти
в сумі 42 637, 50 грн., що були перераховані
Банком згідно Договору про внесення
змін № 4 до договору оренди нежитлового
приміщення, а наразі зберігаються
відповідачем безпідставно.

Відповідач отримав претензію 31.10.2013
року, про що також свідчить його підпис
(арк. справи 21-22).

Доказів направлення відповіді
відповідачем на адресу позивача щодо
вищевказаних претензій суду не подано,
як і не подано доказів оплати
(повернення) вказаних коштів в розмірі
42 637, 50 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
безпідставно набутих грошових коштів в
сумі 42 637, 50 грн. є обґрунтованою,
підставною та підлягає задоволенню,
оскільки відповідачем безпідставно
зберігаються грошові кошти, сплачені
позивачем за оренду приміщення на
підставі договору оренди нежитлових
приміщень, який в силу закону припинив
свою дію у зв'язку з відчуженням майна
на прилюдних торгах, тобто підстава, на
якій було набуто грошові кошти,
відпала. Викладені обставини
підтверджується належними та
допустимими доказами у справі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача процентів за користування
безпідставно отриманими грошовими
коштами за період з 01.11.2013 року по 22.03.2014
року у розмірі 1 070, 60 грн., то слід
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 Цивільного
кодексу України у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними (стаття 536 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 8 Цивільного кодексу
України якщо цивільні відносини не
врегульовані цим Кодексом, іншими
актами цивільного законодавства або
договором, вони регулюються тими
правовими нормами цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, що
регулюють подібні за змістом цивільні
відносини (аналогія закону).

У разі неможливості використати
аналогію закону для регулювання
цивільних відносин вони регулюються
відповідно до загальних засад
цивільного законодавства (аналогія
права).

Отже, виходячи із змісту зазначеної
статті, використання аналогії можливе
лише за наявності достатніх умов, а
саме: 1) відносини, до яких
застосовується аналогія охоплюється
предметом цивільно-правового
регулювання (ст.ст. 1, 9 ЦК України); 2)
наявність прогалин в їх регулюванні
(прогалини в праві); 3) існують правові
норми, що регулюють подібні за змістом
відносини; 4) застосування аналогії
закону не повинно суперечити суті цих
відносин.

Оскільки договорами між сторонами
розмір процентів не встановлено,
позивач здійснює нарахування
процентів за користування чужими
грошовими коштами із застосуванням
аналогії закону (ст. 8 ЦК України) на
підставі приписів ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
яка регулює подібні відносини та
встановлює, що у разі не встановлення
договором розміру процентів, їх розмір
визначається на рівні облікової ставки
Національного банку України.

В даному випадку подібність
правовідносин полягає у користуванні
чужими коштами.

Вказаної позиції дотримується Вищий
господарський суд України у постановах
від 14.11.2012 року у справі № 9/5005/2198/2012, від
30.05.2012 року у справі № 24/17-2775-2011, від
09.04.2013 року у справі № 5011-70/10168-2012, від
17.10.2012 року у справі № 5015/1261/12 та
Верховний Суд України в постанові від
24.01.06 року по справі 14/130.

Враховуючи викладене, суд погоджується
з доводами позивача щодо наявності
достатніх умов для застосування
аналогії закону та наявності правових
підстав для стягнення з відповідача
процентів за користування
безпідставно отриманими грошовими
коштами за період з 01.11.2013 року по 22.03.2014
року у розмірі 1 070, 60 грн., виходячи з
облікової ставки Національного банку
України. Судом також враховано, що
позивачем правильно встановлено
початок нарахування процентів - після
спливу семиденного строку відповідно
до ст. 530 ЦК України з дня отримання
відповідачем вимоги про повернення
коштів від 21.10.13 року (отримана
відповідачем 24.10.13 року). Отже, в цій
частині позовна вимога є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Вказаною
нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене,
позовні вимоги є підставними,
обґрунтованими та підтвердженими
належними доказами. Позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст. 8, 11, 15, 202, 509, 525, 526, 530, 536, 598,
629, 759, 1212, 1214 ЦК України, ст. 193, 202, 283 ГК
України, Законом України «Про іпотеку»,
Законом України «Про судовий збір», ст.
22, 33, 44, 49, 75, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

задовольнити позов Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до відповідача Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Фізичної особи
ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олденс", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" про
стягнення грошових коштів в сумі 43 708, 10
грн.

Стягнути з відповідача Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 54052
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь позивача Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра", вул. Артема, 15, м. Київ, 04053;
поштова адреса: пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв,
54056 (код 20025456):

- 42 637, 50 грн. (сорок дві тисячі
шістсот тридцять сім грн. 50 коп.) -
грошових коштів, що зберігаються
безпідставно;

- 1 070, 60 грн. (одна тисяча сімдесят
грн. 60 коп.) - процентів за користування
чужими грошовими коштами;

- 1 827, 50 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн.) - витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.04.2014 року.

Суддя
Е. М. Олейняш