ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 квітня 2014 року Справа № 5011-35/18309-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р.
(доповідач)суддівАкулової Н.В.,
Владимиренко С.В.перевіривши касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "ПВК "Будівельник"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014у
справі№ 5011-35/18309-2012 господарського суду
міста Києваза позовомПублічного
акціонерного товариства "Ерде
Банк"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "ПВК
"Будівельник"простягнення 53 165 248,47
грнта за зустрічним позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю "ПВК
"Будівельник"доПублічного
акціонерного товариства "Ерде
Банк"простягнення 86 000 грнВ С Т А Н О В И
В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПВК "Будівельник"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 у справі
№ 5011-35/18309-2012.

Втім, подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України до касаційної скарги додаються
докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 ставка
судового збору, що підлягає сплаті при
поданні позовної заяви майнового
характеру, становить 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
визначено, що ставка судового збору,
який підлягає сплаті за подання
касаційної скарги, становить 70
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

У разі коли в апеляційному або в
касаційному порядку оскаржується
судове рішення, яке прийнято за
наслідками розгляду первісного і
зустрічного позовів, то якщо скаржник
не згоден з таким рішенням у частині
розгляду вимог за обома зазначеними
позовами, судовий збір має
сплачуватися ним так само з
урахуванням результатів розгляду як
первісного, так і зустрічного позовів.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позовних вимог за первісним
позовом є стягнення заборгованості в
сумі 53 165 248,47 грн; предметом позовних
вимог за зустрічним позовом є
стягнення 86 000 грн.

Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ
"ПВК "Будівельник" просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 у справі
№ 5011-35/18309-2012 в повному обсязі, а справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Оскільки, скаржник не згоден з
оскаржуваними судовими рішеннями в
частині розгляду вимог як за первісним,
так і за зустрічним позовами, за таких
обставин, судовий збір, для подання
даної касаційної скарги сплачується за
ставками встановленими для вимог
майнового характеру виходячи з
оспорюваних сум як за первісним, так і
за зустрічним позовами.

Разом з тим, до касаційної скарги ТОВ
"ПВК "Будівельник" додано квитанцію № 58
від 17.02.2014 про сплату судового збору в
розмірі 920,50 грн, що не може вважатися
належним доказом сплати судового збору
у встановленому розмірі, так як
сплачена сума не відповідає
вищезазначеним вимогам.

Таким чином, скаржником судовий збір не
сплачено у встановленому розмірі і
тому касаційна скарга підлягає
поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу з доданими до неї
документами повернути скаржнику.

Головуючий суддя
С.Р. Шевчук

С у д д я
Н.В. Акулова

С у д д я
С.В. Владимиренко