ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 березня 2014 року Справа № 904/5017/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Малетича М.М.,
Бакуліної С.В., Козир Т.П., Кота О.В.,
Панової І.Ю., розглянувши
заявуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Колос ЛТД" про
перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду
України від 18.12.2013 у справі №904/5017/13 за
позовомПублічного акціонерного
товариства "Укрнафта" до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Колос
ЛТД" простягнення коштів за договором
купівлі - продажу, за зустрічним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колос ЛТД"
доПублічного акціонерного товариства
"Укрнафта" про стягнення коштів за
договором купівлі - продажу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 20.08.2013 у
задоволенні первісного позову
відмовлено, зустрічний позов
задоволено, стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на
користь ТОВ "Колос ЛТД" 235 662,00 грн.
заборгованості за поставлений товар по
договору №20/24-МТР від 11.01.2011.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
28.10.2013 у справі № 904/5017/13 рішення
місцевого суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.12.2013 касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" задоволено, постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013 та
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20.08.2013 у
справі №904/5017/13 скасовано, прийнято
нове рішення, яким первісний позов
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колос ЛТД" про
стягнення 74 350,62 грн. та зобов'язання
за свій рахунок вивезти товар -
інгібітор корозії марки ОР-2К в
кількості 62 тони задоволено, в
задоволені зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колос ЛТД" до
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" про стягнення 235 662, 00 грн.
відмовлено.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Колос ЛТД" подано
заяву про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 18.12.2013,
в якій заявник просить скасувати дане
судове рішення, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.08.2013 та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013 залишити
без змін.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 09.04.2008
у справі №14/134-07, від 08.06.2010 у справі
№9/989, від 18.11.2009 у справі №14/404-07 та від
20.09.2012 у справі №4/5014/225/2012, мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
ГПК України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови
від 18.12.2013 у справі №904/5017/13, про
перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позову щодо стягнення витрат за
зберігання товару неналежної якості,
неустойки у вигляді штрафу за поставку
товару неналежної якості за договором
купівлі - продажу та зобов'язання
відповідача за первісним позовом за
свій рахунок вивезти неякісний товар з
огляду на порушення умов договору та з
поставкою відповідачем за первісним
позовом неякісного товару, що
підтверджується висновком Науково -
дослідного і проектного інституту ПАТ
"Укрнафта" про невідповідність
відібраних проб паспорту якості та ТУУ
24.6-2:2006 із зміною 1 за зовнішнім
виглядом та ступенем захисної дії.
Такого висновку суд касаційної
інстанції дійшов враховуючи, що
позивачем за первісним позовом
неодноразово надсилались на адресу
відповідача листи про результати
зазначеного висновку з вимогою вивезти
неякісний товар і сплатити рахунок за
його зберігання, на що жодних дій,
направлених на задоволення вимог
покупця (позивача), з боку відповідача
не відбувалось. З урахуванням
встановлених судовими попередніми
інстанціями обставин щодо поставки
неякісного товару, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про те, що
зустрічні позовні вимоги про оплату
даного товару не підлягають
задоволенню ( в частині, що стосується
доводів заявника).

Водночас приймаючи постанову від 09.04.2008
у справі №14/134-07, на яку посилається
заявник, суд касаційної інстанції
погодився з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову щодо зобов'язання
вивезти за власний рахунок неякісний
щебінь, стягнення коштів сплачених за
неякісний щебінь та збитків, виходячи
із встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи про те, що
позивачем у відповідності до вимог
договору постачання щебеню гранітного,
при прийманні спірної продукції за
якістю, не було дотримано вимог
Інструкції з приймання продукції
виробничо - технічного призначення
товарів народного споживання за якістю
№П-7 від 25.04.1966

Приймаючи постанову від 08.06.2010 у справі
№9/989, на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
про наявність підстав для часткового
задоволення первісного позову про
стягнення заборгованості за
поставлений товар (в частині, що
стосується доводів заявника) та
відсутність підстав для задоволення
зустрічного позову щодо зобов'язання
вчинити дії по вивезенню зі складу
товар, який був поставлений
відповідачем за зустрічним позовом
згідно накладної. Такого висновку суд
касаційної інстанції дійшов, виходячи
із встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи про те, що
відповідачем за первісним позовом не
проведено розрахунків за поставлений
товар та не надано доказів направлення
претензії позивачу за первісним
позовом про невідповідність якості
поставленого товару вимогам
укладеного договору.

Приймаючи постанову від 18.11.2009 у справі
№14/404-07, на яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції, виходячи з
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи, погодився
з висновком суду апеляційної інстанції
про наявність підстав для задоволення
первісного позову про стягнення
заборгованості за договором поставки
та відсутність підстав для задоволення
зустрічного позову щодо стягнення
реальних збитків, упущеної вигоди,
розірвання договору поставки в частині
поставки модифікатора та зобов'язання
вивезти даний товар. Даного висновку
суд касаційної інстанції дійшов з
огляду на те, що відповідачем за
первісним позовом не надано належних
доказів оформлення виявлених
недоліків продукції, за яку не
перераховано кошти, відповідно до
Інструкції про приймання продукції
виробничо - технічного призначення і
товарів народного споживання по якості
№П-7 від 25.04.1966. При цьому суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
щодо відмови у задоволенні зустрічного
позову з урахуванням того, що покупець
(відповідач за первісним позовом)
використовував модифікатор, щодо якого
виникли сумніви про його якість,
всупереч його технологічному
призначенню.

Приймаючи постанову від 20.09.2012 у справі
№4/5014/225/2012, на яку також посилається
заявник, суд касаційної інстанції,
виходячи з встановлених попередніми
судовими інстанціями обставин справи,
погодився з висновком суду апеляційної
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову щодо стягнення
штрафу за поставку неякісної продукції
за договором поставки та збитків,
пов'язаних із постачанням неякісної
продукції з огляду на те, що: позивачем
не надано судам доказів складання
двосторонніх актів приймання
продукції за якістю та не надано
належних доказів виклику представника
постачальника для складання актів про
недоліки поставленої продукції, у
зв'язку з чим позивачем не доведено
належними доказами об'єктивну та
суб'єктивну сторони спричинених
відповідачем збитків в частині
позовних вимог; надані позивачем
акти-рекламації, складені позивачем в
односторонньому порядку без виклику
повноважного представника відповідача
не відповідають вимогам договору
укладеного сторонами в добровільному
порядку, без заперечень та зауважень,
та вимогам чинного законодавства
України і не підтверджують факт
поставки відповідачем неякісної
продукції.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
фактичних обставин справи,
встановлених судами попередніх
інстанцій, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків та
застосував відповідні норми
матеріального права.

За таких обставин відсутні визначені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11114, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з
обмеженою відповідальністю "Колос ЛТД"
у допуску справи №904/5017/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяМ. Малетич Судді С.
Бакуліна Т. Козир О. Кот І.
Панова