ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Справа № 922/4002/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого Н.
Волковицької Л. Рогач за участю
представників:позивачаЛіпатов І.А. -
довіреність від 09.09.2013
р.відповідачаКалугін О.Ю. - довіреність
від 30.12.2013 р.третьої особине з'явилися
(про час і місце судового засідання
повідомлено належно)розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сандор" на
постановувід 09.01.2014 р. Харківського
апеляційного господарського судуу
справі№ 922/4002/13 господарського суду
Харківської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Сандор"до
Харківської міської радитретя
особаГоловне управління Державної
казначейської служби України в
Харківській області простягнення
коштівВ С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 р. ТОВ "Сандор" звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовом до Харківської
міської ради про стягнення 4 154 906,46 грн.,
сплачених позивачем в якості
авансового внеску за земельну ділянку
по пр. Московському, 257 згідно рішення
Харківської міської ради від 24.02.2010 р. №
26/10, посилаючись на статті 116, 127 та 128
Земельного кодексу України, вказуючи
на виконання позивачем зобов'язань
щодо сплати авансового внеску за
земельну ділянку та скасування
Харківською міською радою рішення про
продаж позивачу земельної ділянки, за
яку сплачені спірні кошти.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 03.10.2013 р. (суддя
Бринцев О.В.) позовні вимоги задоволені
повністю, стягнуто з Харківської
міської ради на користь ТОВ "Сандор"
кошти у розмірі 4 154 906,46 грн., сплачені
останнім в якості авансового внеску за
земельну ділянку по пр. Московському, 257
згідно рішення Харківської міської
ради 5 скликання від 24.02.2010 р. № 26/10.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції
на підставі статей 116, 122, 127, 128
Земельного кодексу України та статті
1212 Цивільного кодексу України дійшов
висновку, що спірні грошові кошти
набуті відповідачем безпідставно і
тому підлягають поверненню позивачеві,
а відтак позовні вимоги позивача є
обґрунтованими.

Харківська міська рада подала до
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
яка ухвалою від 25.10.2013 р. була прийнята
до провадження, а ухвалою від 19.11.2013 р.
судом апеляційної інстанції залучено
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Головне управління
Державної казначейської служби
України в Харківській області.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 09.01.2014 р. (судді:
Пелипенко Н.М., Івакіна В.О., Тихий П.В.)
рішення господарського суду
Харківської області від 03.10.2013 р. у
даній справі скасоване та прийнято
нове рішення, яким у задоволені позову
відмовлено.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що
відповідачем виконуються належним
чином умови укладеного між сторонами
договору № 32/10 від 25.05.2010 р. про внесення
авансового внеску, який є чинним,
розірваний не був, а прийняття міською
радою останнього рішення № 247/10 від
22.09.2010 р. не може вважатися відмовою від
виконання відповідачем зобов'язань за
договором.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначав, що згідно платіжного
доручення від 28.04.2010 р. № 38, за яким
позивач перерахував грошові кошти в
розмірі 4 154 906,46 грн., як авансовий
внесок в рахунок оплати за земельну
ділянку по пр. Московському, 257,
одержувачем коштів є управління
Державного казначейства у м. Харкові,
яке і повинно було залучене до участі в
розгляді даної справи.

ТОВ "Сандор" подало до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 09.01.2014 р. у
даній справі скасувати, залишивши в
силі рішення господарського
Харківської області від 03.10.2013 р.,
обґрунтовуючи доводи касаційної
скарги, зокрема тим, що висновок суду
апеляційної інстанції стосовно того,
що після прийняття рішення про продаж
земельної ділянки покупець не
звертався до міської ради з метою
вирішення питання про укладення
договору купівлі - продажу є
помилковим, вказуючи, що рішенням
Харківської міської ради № 362/08 від
24.12.2008 р. затверджено Порядок продажу
земельних ділянок або прав на них на
підставі цивільно - правових договорів
у м. Харкові", яким визначено порядок
підготовки документів для продажу
земельних ділянок або прав на них та
пунктом 2.12 встановлено, що Управління
земельних відносин готує договір
купівлі - продажу земельної ділянки,
який підлягає нотаріальному
посвідченню за рахунок покупця, а
обов'язок міської ради щодо укладення
договору купівлі - продажу також
випливає з умов договору про внесення
авансового внеску, проте, доказів
підготування договору купівлі -
продажу земельної ділянки
відповідачем не надано, що залишилось
поза увагою суду апеляційної
інстанції. Крім того, нормами чинного
законодавства не передбачено право
міської ради на відмову від продажу
земельної ділянки на підставі того, що
покупець не порушує питання щодо
укладення відповідного договору.

Скаржник зазначає, що статтею 128
Земельного кодексу України
встановлено вичерпний перелік підстав,
з яких продавець може відмовитися від
продажу земельної ділянки, проте, жодна
із нормативно закріплених підстав не
була наявна у даному випадку,
незважаючи на скасування міською радою
власного рішення про продаж земельної
ділянки позивачу поза визначених
законом повноважень.

Заявник касаційної скарги не
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції стосовно того,
що оскільки договір про внесення
авансового внеску № 32/10 від 25.05.2010 р.,
укладений між сторонами на підставі
рішення міської ради, є діючим,
сторонами не розірваний, не визнаний
недійсним, сплачені покупцем кошти не
підлягають поверненню, посилаючись на
те, що умови вказаного договору не
виконані саме відповідачем, а згідно
цього договору та абзацу 2 частини 8
статті 128 Земельного кодексу України,
сума авансового внеску не повертається
лише у тому разі, коли покупець
відмовляється від придбання земельної
ділянки.

Крім того, скаржник звертає увагу на те,
що Харківською міською радою в
обґрунтування своєї позиції щодо
скасування рішення про продаж
земельної ділянки надано листування з
ТОВ "Таміра" стосовно відсутності у
міської ради права на прийняття рішень
стосовно земельної ділянки, рішення
про продаж якої позивачу було
скасовано, з підстав не припинення
права користування вказаною земельною
ділянкою ТОВ "Таміра", тобто, як вважає
скаржник, зазначене свідчить про те, що
придбання земельної ділянки позивачем
не відбулось саме через
недобросовісність продавця, який
повинен був гарантувати своє право на
відчуження об'єкту правочину, що також
залишено апеляційним судом поза
увагою.

Заявник касаційної скарги також
наголошує на законодавчо закріпленому
його праві на звернення за захистом
свого порушеного права безпосередньо
до суду.

У відзиві на касаційну скаргу
Харківська міська рада просить
відмовити у її задоволенні, а постанову
суду апеляційної інстанції у даній
справі залишити без змін, вказуючи на
правильність встановлення судом
апеляційної інстанції всіх обставин
справи та вказуючи, що договір купівлі -
продажу земельної ділянки не міг бути
укладений саме з вини позивача, при
цьому до міської ради позивач за
вирішенням питань про укладення
договору чи повернення авансового
внеску не звертався.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників сторін,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами першої та
апеляційної інстанції під час розгляду
справи, 24.02.2010 р. Харківською міською
радою було прийнято рішення № 26/10 "Про
надання дозволу на проведення
експертної грошової оцінки земельних
ділянок юридичним та фізичним особам",
пунктом 13 додатку до якого ТОВ "Сандор"
надано дозвіл на проведення експертної
грошової оцінки наступних земельних
ділянок:

- площею 0,4086 га (в т.ч. ділянка А - 0,2190 га,
ділянка Б - 0,1896 га), розташованої за
адресою: м. Харків, просп. Московський,
257, в Фрунзенському районі для
експлуатації та обслуговування
нежитлових будівель;

- площею 2,4488 га (на плані ділянка "А", в
тому числі земельну ділянку площею 0,1229
га на якій діє договір сервітуту),
розташованої за адресою: м. Харків,
просп. Московський, 257, в Фрунзенському
районі для експлуатації та
обслуговування нежитлових будівель;

- площею 1,7857 га ( у тому числі ділянка, на
якій діє договір сервітут, площею 0,0884
га), розташованої за адресою: м. Харків,
Просп. Московський, 257, в Фрунзенському
районі для експлуатації та
обслуговування нежитлових будівель;

- площею 0,6464 га (в тому числі: ділянка №
1-2-3 - площею 0,3750 га, ділянка № 4 - площею
0,2714 га), розташованої за адресою: м.
Харків, просп. Московський, 257, в
Фрунзенському районі для експлуатації
та обслуговування нежитлових будівель;

- площею 1,6031 га, розташованої за
адресою: м. Харків, просп. Московський,
257, в Фрунзенському районі для
експлуатації та обслуговування
нежитлових будівель;

- площею 0,0052 га, розташованої за
адресою: м. Харків, просп. Московський,
257, в Фрунзенському районі для
експлуатації та обслуговування
нежитлових будівель.

Пунктом 13.2 додатку до рішення
встановлено розмір авансового внеску,
що підлягає сплаті ТОВ "Сандор", який
склав 3% вартості земельної ділянки,
визначеної за нормативною грошовою
оцінкою земельної ділянки.

28.04.2010 р. на виконання вказаного пункту
рішення міської ради, ТОВ "Сандор"
перераховано до місцевого бюджету
грошову суму у розмірі 4 154 906,46 грн. в
якості авансового внеску за придбання
земельної ділянки, що підтверджується
платіжним дорученням № 38 від 28.04.2010 р.
(том 1 а.с.10).

Крім того, як встановлено судами,
рішенням Харківської міської ради від
29.04.2010 р. № 74/10 було вирішено продати ТОВ
"Сандор" земельну ділянку загальною
площею 4,5594 га, у тому числі: ділянка 2 -
2,4488 га (кадастровий номер :06:002:0010)
з земель житлової та громадської
забудови, ділянка 3 - 1,7857 га (кадастровий
номер :06:002:0009) з земель житлової та
громадської забудови, ділянка 4 (4) - 0,2714
га (кадастровий номер :06:002:0004) з
земель промисловості, ділянка 6 - 0,0535 га
(кадастровий номер :06:002:0023) з
земель житлової та громадської
забудови, розташовану за адресою: м.
Харків, просп. Московський, 257, у
Фрунзенському районі, за ціною 23 364 247, 00
грн. (без ПДВ) для експлуатації та
обслуговування нежитлових будівель
ТОВ "Сандор" (пункт 5.1 додатку до рішення
від 29.04.2010р.).

Пунктом 5.2 цього рішення міськради ТОВ
"Сандор" надано розстрочення кінцевого
розрахунку за вказану земельну ділянку
терміном на 5 (п'ять) років у порядку,
визначеному чинним законодавством (том
1 а.с.14-18).

Рішенням Харківської міської ради від
22.09.2010 р. за № 247/10, а саме, пунктом 18
додатку 3 до рішення, пункт 5 додатку до
рішення № 74/10 від 29.04.2010 р. про продаж
земельної ділянки ТОВ "Сандор"
виключено (том 1 а.с.19-39).

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є вимога
ТОВ "Сандор" про стягнення з
Харківської міської ради 4 154 906,46 грн.,
сплачених позивачем в якості
авансового внеску за земельну ділянку
по пр. Московському, 257 згідно рішення
Харківської міської ради від 24.02.2010 р. №
26/10, посилаючись на статті 116, 127 та 128
Земельного кодексу України, вказуючи
на виконання позивачем зобов'язань
щодо сплати авансового внеску за
земельну ділянку та скасування
Харківською міською радою рішення про
продаж позивачу земельної ділянки, за
яку сплачені спірні кошти.

Статтею 116 Земельного кодексу України
(в редакції, чинній на момент прийняття
міською радою рішення № 74/10 від 29.04.2010 р.
про продаж земельнї ділянки)
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону. Набуття
права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Відповідно до частини 1 статті 127
вказаного Кодексу органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень здійснюють продаж
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису)
громадянам, юридичним особам та
іноземним державам на підставах та в
порядку, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 128 Земельного
кодексу України, продаж громадянам і
юридичним особам земельних ділянок
державної (крім земельних ділянок, на
яких розташовані об'єкти, які
підлягають приватизації) та
комунальної власності для потреб,
визначених цим Кодексом, провадиться
місцевими державними адміністраціями,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим або органами місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
Продаж громадянам і юридичним особам
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації,
здійснюється державними органами
приватизації у порядку, що затверджує
Кабінет Міністрів України. Громадяни
та юридичні особи, зацікавлені у
придбанні земельних ділянок у
власність, подають заяву (клопотання)
до відповідного органу виконавчої
влади або сільської, селищної, міської
ради чи державного органу
приватизації. У заяві (клопотанні)
зазначаються місце розташування
земельної ділянки, її цільове
призначення, розміри та площа, а також
згода на укладення договору про оплату
авансового внеску в рахунок оплати
ціни земельної ділянки.

Частинами 6, 7 вказаної норми
передбачено, що рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевої
державної адміністрації, сільської,
селищної, міської ради про продаж
земельної ділянки є підставою для
укладання договору купівлі-продажу
земельної ділянки. Укладання договорів
купівлі-продажу земельних ділянок, на
яких розташовані об'єкти, які
підлягають приватизації, здійснюється
відповідно до порядку, визначеного
частиною першою цієї статті. Договір
купівлі-продажу земельної ділянки
підлягає нотаріальному посвідченню.
Документ про оплату або про сплату
першого платежу (у разі продажу
земельної ділянки з розстроченням
платежу) є підставою для видачі
державного акта на право власності на
земельну ділянку та її державної
реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, 25.05.2010 р. між Харківською
міською радою (Продавець) та ТОВ
"Сандор" (Покупець) було укладено
договір про внесення авансового внеску
№ 32/10, за умовами якого Покупець на
підставі рішення міської ради № 26/10 від
24.02.2010 р. вносить, а Продавець приймає
авансовий внесок в рахунок оплати ціни
земельної ділянки, яка знаходиться за
адресою: м. Харків, пр. Московський, 257,
Фрунзенський район (пункт 1.1 договору)
(том 1 а.с. 97-99).

Пунктом 1.2 договору сторони
передбачили, що ціна земельної ділянки
буде визначена остаточно після
проведення експертної грошової оцінки.
Остаточні розрахунки будуть проведені
після укладення договору купівлі -
продажу земельної ділянки, а у пункті 2.1
цього договору встановили, що розмір
авансового внеску за земельні ділянки
становить 4 154 906, 46 грн., що складає 3 %
вартості земельної ділянки, визначеної
за нормативною грошовою оцінкою
земельної ділянки.

Згідно з пунктом 2.2 договору авансовий
внесок сплачено 28.04.2010 р. (платіжне
доручення № 38) до дня нотаріального
посвідчення цього договору шляхом
перерахування коштів.

Розділом 3 договору про внесення
авансового внеску від 25.05.21010 р. № 32/10
визначені обов'язки сторін та
передбачено наступне:

- після оплати Покупцем авансу,
вказаному у пункті 2.1 цього договору,
Продавець забезпечує проведення
експертної грошової оцінки земельної
ділянки, вказаної у розділі 1 цього
договору, відповідно до діючого
законодавства (пункт 3.1 договору);

- після сплати Покупцем авансу,
вказаного у пункті 2.1 договору,
Покупець подає Продавцю для підготовки
рішення Харківської міської ради про
продаж земельної ділянки, вказаної у
розділі 1 договору, документи,
визначені у вказаному пункті договору
(пункт 3.2 договору);

- після надходження авансового внеску,
вказаного у пункті 2.1 договору та
подання Покупцем всіх документів,
необхідних для підготовки рішення
Харківської міської ради, питання
продажу земельної ділянки виноситься
на розгляд пленарного засідання
Харківської міської ради (пункт 3.4
договору(;

- після прийняття рішення Харківської
міської ради про продаж земельної
ділянки Продавець укладає з покупцем
договір купівлі - продажу земельної
ділянки, зазначеної у розділі 1
договору (пункт 3.4 договору);

- грошові кошти, які перераховуються
Покупцем відповідно до пункту 2.1 цього
договору, є авансовим внеском, який
сплачується в рахунок оплати ціни
земельної ділянки, зазначеної у
розділі 1 цього договору, про що
зазначається у договорі купівлі -
продажу земельної ділянки (пункт 3.5
договору).

Пунктами 5.2 та 5.5 договору сторонами
було обумовлено, що у разі відмови
Покупця від викупу земельної ділянки
авансовий платіж не повертається. У
разі невиконання Продавцем умов цього
договору, Покупець має право вимагати
виконання Продавцем своїх обов'язків
належним чином, а також відшкодування
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язань за
даним договором, або розірвати цей
договір у встановленому порядку та
вимагати відшкодування збитків,
спричинених його розірванням.

Частиною 8 статті 128 Земельного кодексу
України встановлено, що ціна земельної
ділянки визначається за експертною
грошовою оцінкою, що проводиться
організаціями, які мають відповідну
ліцензію на виконання цього виду робіт,
на замовлення органів державної влади
або органів місцевого самоврядування.
Фінансування робіт з проведення
експертної грошової оцінки земельної
ділянки здійснюється за рахунок
внесеного покупцем авансу, що не може
бути більшим ніж 20 відсотків вартості
земельної ділянки, визначеної за
нормативною грошовою оцінкою
земельної ділянки.

Сума авансового внеску зараховується
до ціни продажу земельної ділянки. У
разі відмови покупця від укладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки сума авансового внеску не
повертається.

Аналогічні положення, визначені у
статті 128 Земельного кодексу України,
передбачені у Порядку продажу
земельних ділянок або прав на них на
підставі цивільно - правових договорів
у м. Харкові, затвердженому рішенням
Харківської міської ради № 362/08 від
24.12.2008 р. (том 1 а.с. 144-147).

Як вбачається зі змісту пункту 2.3
вказаного Порядку, підготовка
документів щодо продажу земельних
ділянок або прав на них покладено на
управління земельних відносин
Департаменту містобудування,
архітектури та земельних відносин.

Згідно з пунктом 2.11 Порядку продажу
земельних ділянок або прав на них на
підставі цивільно - правових договорів
у м. Харкові рішення Харківської
міської ради про продаж земельної
ділянки є підставою для укладення
договору купівлі - продажу земельної
ділянки.

Пунктом 2.12 Порядку встановлено, що
Управління земельних відносин готує
договір купівлі - продажу земельної
ділянки, який підлягає нотаріальному
посвідченню за рахунок Покупця.

Здійснюючи судовий розгляд справи
судом апеляційної інстанції було
встановлено, що Харківською міською
радою, згідно з вимогами Земельного
кодексу України та Порядку продажу
земельних ділянок або прав на них на
підставі цивільно - правових договорів
у м. Харкові, були прийняті відповідні
рішення та укладено між сторонами
договір про внесення авансового внеску
від 25.05.2010 р. за № 32/10, який Покупцем було
сплачено в порядку та в розмірі,
визначеному сторонами.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи
у задоволенні позовних вимог дійшов
висновку, що умови договору № 32/10 від
25.05.2010 р. Харківською міською радою
виконуються належним чином, а
прийняття міською радою рішення № 247/10
від 22.09.2010 р., не може вважатись відмовою
від виконання його зобов'язань за
договором № 32/10 від 25.05.2010 р.

Крім того, судом було зазначено, що
після прийняття Харківською міською
радою рішення № 74/10 від 29.04.2010 р. про
продаж земельної ділянки, Покупець до
Харківської міської ради для вирішення
питання щодо укладення договору
купівлі-продажу не звернувся, в зв'язку
з чим до прийняття відповідачем
рішення № 247/10 від 22.09.2010 р. про
скасування рішення ради № 74/10 від 29.04.2010
р. про продаж земельної ділянки,
відповідний договір укладено не було.

Проте, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що за приписами
чинного законодавства, зокрема, статті
128 Земельного кодексу України, що також
закріплено у Порядку продажу земельних
ділянок або прав на них на підставі
цивільно - правових договорів у м.
Харкові, сума авансового внеску не
повертається у разі відмови покупця
від укладення договору купівлі-продажу
земельної, натомість відповідні
обставини справи щодо відмови ТОВ
"Сандор" від укладення договору купівлі
- продажу землі, а відтак і наявність у
Харківської міської ради підстав для
утримання сплачених товариством у
відповідності до законодавства, умов
укладеного між сторонами договору про
внесення авансового внеску та на
виконання рішення міської ради, яке в
подальшому останнім було скасовано,
коштів про стягнення яких заявлено ТОВ
"Сандор".

При цьому, судом апеляційної інстанції
не було з'ясовано питання стосовно
наявності саме у покупця земельної
ділянки - ТОВ "Сандор" обов'язку
підготовки договору купівлі - продажу
земельної ділянки, виходячи з приписів
земельного законодавства та положень
Порядку продажу земельних ділянок або
прав на них на підставі цивільно -
правових договорів у м. Харкові,
затвердженого рішенням міської ради
від 24.12.2008 р. № 362/08, а також встановлення
обов'язку покупця на звернення до
органу місцевого самоврядування з
вимогою (пропозицією, тощо) стосовно
підготовки відповідного договору.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів
справи, звертаючись з позовом до суду
ТОВ "Сандор" просив на підставі статей
116, 127, 128 Земельного кодексу України
стягнути з відповідача кошти, сплачені
в якості авансового внеску за земельну
ділянку згідно рішення Харківської
міської ради від 24.02.2010 р. № 26/10, на
підставі якого муж сторонами було
укладено договір про внесення
авансового внеску № 32/10 від 25.05.2010 р.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, посилаючись на
приписи статті 1212 Цивільного кодексу
України дійшов висновку, що заявлені до
стягнення грошові кошти набуті
відповідачем безпідставно і тому
підлягають поверненню позивачеві, а
відтак позовні вимоги позивача є
обґрунтованими.

Проте, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що позовом у
процесуальному сенсі є звернення до
суду з вимогою про захист своїх прав та
інтересів, який складається з двох
елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача. Предмет позову
кореспондує зі способами захисту
права. Підстава позову - це факти, які
обґрунтовують вимогу про захист права
чи законного інтересу, до яких входять
юридичні факти, тобто ті, з якими норми
матеріального права пов'язують
виникнення, зміну чи припинення прав та
обов'язків суб'єктів спірного
матеріального правовідношення.

Правового аналіз статті 1212 Цивільного
кодексу України, на яку посилався суд
першої інстанції, дає підстави для
висновку, що цей вид позадоговірних
зобов'язань породжують такі юридичні
факти: 1) набуття особою майна або його
збереження за рахунок іншої особи; 2)
відсутність для цього правових підстав
або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі було
укладено договір від 25.05.2010 р. № 32/10 про
внесення авансового внеску, а кошти,
заявлені позивачем до стягнення, були
сплачені ним відповідачу за цим
договором, то такі кошти набуто за
наявності правової підстави, що
свідчить про неможливість їх
витребування в порядку статті 1212
Цивільного кодексу України, що
помилково не взято до уваги судом
першої інстанції, а спір, виходячи з
предмету та підстав, судом розглянутий
не був.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Оскільки в силу статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, судові рішення у даній справі
підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області.

При новому розгляді справи судам
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, і в залежності від встановлених
обставин вирішити спір у відповідності
з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3
статті 1119, статтями 11110, 11111
Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 09.01.2014 р. у
справі № 922/4002/13 та рішення
господарського суду Харківської
області від 03.10.2013 р. скасувати, справу
направити на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області.

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач