м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3616/14 22.04.14

За позовом: Державного підприємства
«Українська залізнична швидкісна
компанія»

до: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Позитив медіа»

про: стягнення 58 025,65 грн.

Суддя: Капцова Т.П.

Представники сторін:

від позивача: Онищенко О.Ф. - пред. за
довір.

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Українська
залізнична швидкісна компанія»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Позитив медіа» про
стягнення 58 025,65 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що ним на підставі Договору
про надання послуг розміщення
відеожурналу № 24-УЗШК від 27.09.2012 (далі -
Договір), укладеного з відповідачем,
надано послуги, які відповідачем в
повному обсязі оплачені не були, у
зв'язку з чим, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі

55 080 грн. У зв'язку з невиконанням
відповідачем зобов'язань по оплаті за
Договором, позивачем нараховано пеню в
розмірі 2 393,34 грн., 3 % річних в розмірі
552,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 порушено провадження у
справі №910/3616/14 та призначено справу до
розгляду на 31.03.2014.

У судове засідання 31.03.2014 з'явився
представник позивача. Представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про причини неявки
повноважного представника суд не
повідомлено.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 відкладено розгляд
справи на 22.04.2014.

У судове засідання 22.04.2014 представник
позивача з'явився та надав пояснення по
справі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що ухвала суду про
порушення провадження у справі від
11.03.2014 була надіслана судом 12.03.2014 за
адресою відповідача зазначеною в
позовній заяві, яка збігається з
адресою відповідача, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Даний лист був повернутий на адресу
суду з посиланням «фірма виїхала».

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Оскільки ухвала суду про порушення
провадження у справі від 11.03.2014 була
надіслана відповідачу за належною
адресою, а саме, за адресою, яка
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, і повернута з
посиланням на те, що «фірма виїхала»,
відповідач вважається належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи.

Факт направлення ухвали суду про
відкладення розгляду від 31.03.2014 на
адресу відповідача, яка зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
підтверджується копією реєстру
поштового відправлення суду (список
згрупованих поштових відправлень від
03.04.2014), долученого до матеріалів
справи.

Оскільки відповідач не з'явився у
судове засідання незважаючи на належне
повідомлення про час та місце судового
засідання, та не надав документів,
витребуваних судом, суд на підставі ст.
75 ГПК України, розглядає справу за
наявними в ній матеріалами та доказами.

У судовому засіданні 22.04.2014 позивач
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

У судовому засіданні 22.04.2014 відповідно
до ст.85 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України)
судом проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2012 позивачем (виконавець) та
відповідачем (замовник) укладено
Договір про надання послуг розміщення
відеожурналу №24-УЗШК від 27.09.2012р. (далі -
Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору,
виконавець зобов'язався надати
замовнику послугу з розміщення
відеожурналу на моніторах рухомого
складу виконавця, що знаходиться у
рейсі, а замовник - оплатити надану
послугу на умовах та в порядку,
передбаченому п. 4 цього Договору.

Згідно з п. 2.2 Договору, конкретні умови
надання послуг та вартість, що
становлять предмет договору,
визначаються у відповідності до
Додатків №№ 1,2,3, які є невід'ємними
частинами цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість
послуги розміщення відеожурналу у всіх
поїздах «Інтерсіті» та «Інтерсіті+» за
цим Договором встановлюється
протоколом погодження договірної ціни
Додаток 1, а п. 4.2. Договору встановлено,
що загальна вартість послуги за кожний
місяць для замовника визначається
щомісячно згідно акту про надані
послуги (Форма акту міститься у Додатку
2 цього Договору).

Згідно з п. 4.3. Договору, розрахунки між
сторонами за надані послуги
здійснюються сторонами на підставі
виставленого виконавцем
рахунку-фактури, який складений у
відповідності до Акту про надані
послуги (Додаток 2) за звітний місяць,
підписаного обома сторонами, у термін
не пізніше 10 (десятого) числа місяця
наступного за звітним, що підтверджує
фактичне надання послуг за цим
Договором. Оплата замовником за надані
послуги здійснюється на протязі 5
(п'яти) банківських днів після
отримання від виконавця
рахунку-фактури, який складений у
відповідності до акту про надані
послуги (Додаток 2).

Відповідно до п. 9.1 Договору, Договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та/або належно
уповноваженими представниками сторін
та діє до 31 грудня 2013 року.

21 листопада 2012 року між сторонами
Договору укладено Додаткову угоду №1
від 21.11.2012 до Договору, згідно з п.1 якої,
сторони домовилися про те, що в
подальшому по Договору в якості
Директора замовника буде виступати
Рубанська Регіна Володимирівна, яка
діє на підставі статуту, і погодили
зміну реквізитів замовника.

Судом встановлено, що між сторонами
Договору укладено Додаткову угоду №2
до Договору, відповідно до п. 1 якої,
сторони домовились Додаток 1 «Протокол
погодження договірної ціни послуги
розміщення відеожурналу» до Договору
вважати таким, що втратив чинність
01.02.2013, та встановили наступну
договірну ціну за послуги розміщення
відеожурналу:

01.02.2013 - 30.09.2013 - розміщення відеожурналу
у поїздах «Інтерсіті» - 1 рейс - 75 грн.
без ПДВ.

01.02.2013 - 30.09.2013 - розміщення відеожурналу
у поїздах «Інтерсіті+» - 1 рейс - 75 грн.
без ПДВ.

Згідно з п. 3.1 Додаткової угоди №2 до
Договору, зазначена у пункті 3
договірна ціна є підставою для
проведення взаєморозрахунків і
платежів між замовником і виконавцем.

Також, 27.09.2013 між сторонами Договору
укладено Додаткову угоду №3 від 27.09.2013р.
до Договору, відповідно до п. 3 якої,
пункт 3 Додаткової угоди № 2 до Договору
з 01.10.2013 викладено в новій редакції та
встановлено наступну договірну ціну за
послуги розміщення Відеожурналу:

01.10.2013 - 31.12.2013 - розміщення відеожурналу
у поїздах «Інтерсіті+» - 1 рейс - 75 грн.
без ПДВ.

01.10.2013 - 31.12.2013 - розміщення відеожурналу
у поїздах «Інтерсіті» - 1 рейс - 75 грн.
без ПДВ.

Судом встановлено, що позивачем
виконано роботи, передбачені
Договором, на суму 55 080,00 грн., що
підтверджується Актом № 72 виконаних
робіт по Договору від 30.09.2013 на суму 55
080,00 грн, підписаним представниками
сторін без зауважень та скріпленим
печатками останніх.

Однак, як зазначає позивач, надані
позивачем послуги відповідачем
оплачені в повному обсязі не були.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що
на виконання умов Договору ним були
повністю проведені розрахунки з
позивачем.

В матеріалах справи міститься довідка
з АБ Експрес-Банк від 26.03.2014 по рахунку
№ 9 з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., яка
підтверджує, що за вказаний період
оплата по рахунку № 110 від 03.10.2013р.
відповідачем здійснена не була.

Отже, враховуючи те, що позивачем були
надані послуги згідно з умовами
Договору на суму 55 080,00 грн.,
відповідачем доказів оплати суду не
надано, на час розгляду спору вартість
неоплачених відповідачем послуг
склала 55 080,00 грн.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) та ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено,
що однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договір.

Дослідивши Договір про надання послуг
розміщення відеожурналу №24-УЗШК від
27.09.2012р., укладений сторонами, суд
дійшов висновку про те, що за своєю
правовою природою вказаний договір є
договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, відповідно
до п. 4.3. Договору, оплата замовником за
надані послуги здійснюється протягом 5
(п'яти) банківських днів після
отримання від виконавця
рахунку-фактури, який складений у
відповідності до акту про надані
послуги (Додаток 2).

З матеріалів справи вбачається, що
рахунок № 110 від 03.10.2013 на суму 55 080,00 грн.
був направлений відповідачу 03.10.2013.

Відповідно до Нормативів і нормативних
строків пересилання поштових
відправлень, затверджених наказом
Міністерства інфраструктури України №
958 від 28.11.2013, відповідач мав отримати
даний рахунок не пізніше 06.10.2013р., а
тому, з урахуванням п.4.3 Договору, він
зобов'язаний був здійснити оплату по
рахунку № 110 протягом п'яти банківських
днів, тобто до 12.10.2013р.

Судом встановлено, що зобов'язання по
оплаті наданих позивачем послуг за
вересень 2013 року у термін встановлений
п. 4.3. Договору, відповідачем не
виконано.

Враховуючи те, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за надані послуги
підтверджується актом виконаних робіт
та приймаючи до уваги те, що
відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України не було спростовано наявність
заборгованості та не доведено
припинення зобов'язання будь-яким
передбаченим законом способом в
частині суми боргу, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
заборгованості за надані позивачем
послуги у розмірі 55 080,00 грн.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням
відповідачем грошового зобов'язання за
Договором позивач, просить суд
стягнути з відповідача пеню в розмірі 2
393,34 грн. і 3 % річних в розмірі 552,31 грн.

Положеннями статті 611 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України)
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч.1
ст.549 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є
неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових зобов'язань
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Відповідно до п. 6.4. Договору, за
несвоєчасну, або не в повному обсязі
перераховану оплату, передбачену у
цьому договорі, Замовник сплачує
виконавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення (включаючи день оплати).
Пеня за прострочення оплати за
Договором нараховується за весь період
прострочення.

Згідно з п. 9.2. Договору, закінчення
строку дії Договору не звільняє сторін
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Оскільки, право у позивача на
нарахування пені виникло з 12.10.2013р.,
позивач, має право на нарахування пені
в межах заявленого ним періоду, а саме,
з 15.10.2013р. по 14.02.2014р.

За перерахунком суду, розмір пені з
суми заявленої позивачем 55 080,00 грн. за
період з 15.10.2013р. по 14.02.2014р. становить
2412,96 грн., у зв'язку з чим, позовні вимоги
про стягнення з відповідача 2393,34 грн.
пені підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням трьох процентів
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач здійснив розрахунок 3 % річних з
суми боргу 55 080,00 грн. за період з 15.10.2013р.
по 14.02.2014р.

З огляду на те, що за перерахунком суду
розмір 3 % річних склав 556,84 грн., а
позивачем заявлено про стягнення 552,31
грн., позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 3 % річних
підлягають задоволенню в розмірі,
заявленому позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів судовий збір покладається
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Позитив Медіа» (02094,
м.Київ, бульвар Верховної Ради, буд.22,
) на користь Державного
підприємства «Українська залізнична
швидкісна компанія» (02096, м.Київ,
вул.Привокзальна, буд.3, )
55 080 (п'ятдесят п'ять тисяч вісімдесят)
грн. 00 коп. - суми основного боргу, 2393 (
дві тисячі триста дев'яносто три) грн. 34
корп. - пені, 552 (п'ятсот п'ятдесят дві)
грн. 31 коп. - 3 % річних та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 24.04.2014

Суддя
Капцова
Т.П.