ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Справа № 921/540/13-г/6

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого, Кочерової
Н.О., Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Хоросківський
цукровий завод"на рішення та
постанову господарського суду
Тернопільської області від 26 вересня
2013 року Львівського апеляційного
господарського суду від 22 січня 2014
рокуу справі№ 921/540/13-г/6господарського
судуТернопільської області за
позовомПриватного підприємства
"Гелосстар" доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Хоросківський
цукровий завод"про стягнення
попередньої оплати за участю
представників: від позивача: Палкін
А.Ю.,від відповідача: Купельська С.Д.

ВСТАНОВИВ:

ПП "Гелосстар" звернулося до
господарського суду із позовом до ТОВ
"Хоросківський цукровий завод" про
стягнення 600000 грн. попередньої оплати.
Позов мотивовано тим, що відповідачем
не поставлено позивачу цукор за усною
домовленістю та не повернуто кошти,
сплачені як попередню оплату.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 26.09.2013 у
справі №921/540/13-г/6 (судді: Шумський І.П. -
головуючий, Бурда Н.М., Руденко О.В.),
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 (судді:
Скрипчук О.С. - головуючий, Дубник О.П.,
Матущак О.І.), позов задоволено.

ТОВ "Хоросківський цукровий завод"
звернулося із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст.ст. 32, 43, 84 ГПК України,
просить їх скасувати, прийняти нове
рішення про відмову у позові. Скаржник
зазначає, що товар на загальну суму 600000
грн поставлено позивачу в повному
обсязі. Проте, господарськими судами не
враховано, що позивачем залучено для
здійснення перевезення водіїв,
підтверджено їхні повноваження в
телефонному режимі та шляхом передачі
відповідачу факсимільним зв'язком
довіреностей. Суди відмовилися
отримати пояснення водіїв з приводу
поставки товару та неналежним чином
дослідили обставини справи. В
доповненнях до касаційної скарги
зазначено, що під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції подано
клопотання про залучення до матеріалів
справи письмових пояснень водіїв, які
відвантажували товар. Суд апеляційної
інстанції не прийняв вказані
документи.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.03.2014 касаційну скаргу у
справі №921/540/13-г/6 прийнято до
провадження.

У відзиві на касаційну скаргу ПП
"Гелосстар" стверджує, що касаційна
скарга є необґрунтованою, зазначає, що
відповідач не повідомляв позивача про
готовність товару до відвантаження, ПП
"Гелосстар" не видавало будь-яких
довіреностей на отримання цукру згідно
рахунку №102 від 13.02.2013 від ТОВ
"Хоросківський цукровий завод", тому
відвантаження товару ПП ОСОБА_10, ПП
ОСОБА_11, ПП ОСОБА_12, ПП ОСОБА_13, ПП
ОСОБА_14, ПП ОСОБА_15, ПП ОСОБА_16 не може
бути доказом виконання відповідачем
свого обов`язку з передачі товару
позивачу.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати Вищого господарського
суду України від 07.04.2014 у справі
№921/540/13-г/6 у зв`язку з виходом судді
Кочерової Н.О. з відпустки сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя - Плюшко І.А., судді:
Кочерова Н.О., Самусенко С.С. (доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 08.04.2014 розгляд касаційної
скарги відкладено.

Представником ПП "Гелосстар" подано
заяву про відвід колегії суддів
Плюшка І.А., Кочерової Н.О., Самусенко
С.С. в порядку ст.20 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 15.04.2014 заяву представника
ПП "Гелосстар" про відвід суддів Вищого
господарського суду України Плюшка
І.А., Кочерової Н.О., Самусенко С.С. у
справі №921/540/13-г/6 залишено без
задоволення як безпідставну.

До Вищого господарського суду України
надійшло клопотання від представника
ПП "Гелосстар" про здійснення
технічного фіксування судового
процесу.

Фіксування судового процесу у справі
№921/540/13-г/6 здійснювалось за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених
законодавством меж перегляду справи в
касаційній інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права господарськими
судами попередніх інстанцій, колегія
суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що згідно усної
домовленості щодо поставки 122,4 тон
цукру білого кристалічного, на
підставі рахунку на оплату №102 від
13.02.2013 ПП "Гелосстар" 14.02.2013 перерахувало
на користь ТОВ "Хоросківський цукровий
завод" 600000 грн передоплати.

08.05.2013 та 20.05.2013 ПП "Гелосстар"
зверталось до ТОВ "Хоросківський
цукровий завод" з вимогами про
здійснення поставки цукру.

Задовольняючи позов попередні судові
інстанції дійшли висновку, що
відповідач не поставив позивачу товар,
у зв`язку з чим наявні підстави за ч.2
ст.693 ЦК України для повернення
позивачу суми попередньої оплати.

Господарські суди попередніх
інстанцій не взяли до уваги надані
відповідачем накладні, оскільки вони
не містять відомостей про те, що
товарно-матеріальні цінності були
отримані саме позивачем. В накладних в
графах "отримав" зазначено прізвища
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_15, ОСОБА_16 Довіреності,
видані позивачем на вказані прізвища,
не відповідають Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Мінфіну №99 від 16.05.1996, та не
зареєстровані в журналі реєстрації
довіреностей позивача.

Колегія суддів вважає висновки
попередніх судових інстанцій
передчасними, а рішення такими, що
прийняті без належного дослідження та
врахування всіх обставин справи.

Згідно ч.1 ст.47 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення приймається суддею за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом; ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами процесуального
законодавства, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного законодавства, вирішив
справу у відповідності з нормами
матеріального права та правильно
витлумачив ці норми права.

Згідно статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Щоб встановити наявність чи
відсутність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача суми
попередньої оплати згідно ст.693 ЦК
України, господарським судам слід
належним чином дослідити обставини
щодо виконання суб'єктом
господарювання як учасником
господарських відносин господарських
зобов'язань належним чином відповідно
до закону.

Неналежне оформлення довіреностей є
порушенням ведення бухгалтерського
обліку відповідача, але не спростовує
наявності чи відсутності факту
передачі речі.

Як вбачається із встановлених судами
обставин, після встановлення наявності
довіреностей, скріплених печаткою
позивача, останній не провів службове
розслідування за фактом незаконного
використання печатки, не надано
доказів повідомлення правоохоронних
органів про втрату чи викрадення
печаток.

Не врахувавши надані відповідачем
накладні як належні докази у справі,
господарські суди не дослідили інші
документи, які можуть слугувати
доказами поставки товару.

Господарські суди попередніх
інстанцій не з`ясували, чи зафіксовано
факт відвантаження товару в податкових
документах відповідача, чи складались
відповідачем податкові накладні на
постачання товару, не дослідили
відображення господарської операції з
поставки відповідачем товару в обліку
податкової звітності останнього та
наявності у відповідача товару на
момент складання видаткових накладних.

Крім того, апеляційний господарський
суд відхилив клопотання відповідача
про залучення до матеріалів справи
копій нотаріально засвідчених
пояснень водіїв: ОСОБА_10, ОСОБА_16,
ОСОБА_13 Суд зазначив, що зазначені
документи датовані після винесення
рішення місцевим господарським судом,
а тому є новими доказами, які виникли
після розгляду справи і на результати
перегляду рішення не впливають.

За ст. 101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції дійшов до
передчасного висновку, що докази,
подані відповідачем, не впливають на
результати перегляду рішення, не
долучивши вказані документи до
матеріалів справи та не дослідивши їх
зміст.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що посилання
позивача в судовому засіданні на
тяжкий фінансовий стан підприємства не
може слугувати підставою для
задоволення позову без встановлення
наявності для цього належних законних
підстав.

Оскільки прийняті у даній справі
судові рішення не відповідають
вищенаведеним нормам матеріального та
процесуального права, а передбачені
процесуальним законом межі перегляду
справи в касаційній інстанції згідно
ст.1117 ГПК України не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення та постанова у даній
справі підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Справа направляється на новий розгляд
до місцевого господарського суду, під
час якого місцевому господарському
суду необхідно взяти до уваги
вищевикладене, повно і об'єктивно
дослідити всі обставини справи щодо
поставки товару, встановити
наявність/відсутність факту поставки
товару та зважаючи на встановлені
обставини, враховуючи положення
чинного законодавства, які регулюють
спірні правовідносини, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Хоросківський
цукровий завод" задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Тернопільської області від 26.09.2013 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 у справі
№921/540/13-г/6 скасувати.

Справу №921/540/13-г/6 передати на новий
розгляд до господарського суду
Тернопільської області.

Головуючий суддя
І. Плюшко

Судді:
Н. Кочерова

С. Самусенко