КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. Справа№ 925/2101/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Іоннікової І.А.

Мартюк А.І.

секретар:
Шевченко Я.А.

представники:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
„Черкасиобленерго"

на рішення Господарського
суду Черкаської області

від 05.02.2014р.

у справі №925/2101/13 (суддя
Кучеренко О.І.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Продсільпром"

до Публічного
акціонерного товариства
„Черкасиобленерго"

про скасування рішення
комісії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Продсільпром" (далі -
позивач) звернулося до Господарського
суду Черкаської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Черкасиобленерго" Драбівський район
електричних мереж (далі - відповідач)
про скасування рішення, оформленого
протоколом засідання комісії
відповідача №19 від 02.12.2013р.,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
вищевказане рішення складене з
порушенням Правил користування
електричною енергією та порушує права
позивача, як споживача електроенергії.

Відповідач заперечував проти позовних
вимог, зазначаючи про їх
необґрунтованість та
непідтвердженість, просив суд в позові
відмовити. Зокрема, відповідач
наголошував на наступному:

- в ході перевірки позивача було
встановлено невідповідність
показників його лічильника тим
показникам, які були зафіксовані при
установці лічильника;

- нарахування за спірним рішенням було
здійснено відповідно до обумовленої
сторонами в договорі Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем правил
користування електричною енергією,
затвердженої НКРЕ України №562 від
04.05.2006р.;

- у визначені Правилами користування
електричною енергією строки позивач
збитки не сплатив;

- оскільки позивачем порушено умови
договору про постачання електричної
енергії №218 від 14.02.2013р., укладеного з
відповідачем, позивач був правомірно
притягнутий до відповідальності,
встановленої цим договором.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 05.02.2014р. у справі
№925/2101/13 позов було задоволено
частково, визнано недійсним рішення
Публічного акціонерного товариства
"Черкасиобленерго" Драбівський район
електричних мереж, яке оформлене
протоколом №19 засідання комісії по
розгляду акту №004665 про порушення
Правил користування електричною
енергією ТОВ "Продсільпром" від 02.12.2013р.,
в частині зазначення порушень
встановлених перевіркою, а саме: щодо
вжиття порушником дій, які привели до
зміни показників приладів обліку
електричної енергії та нарахування
недорахованої електричної енергії у
сумі 43 373,09 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду
Черкаської області від 05.02.2014р. у справі
№925/2101/13 та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також порушено норми
матеріального і процесуального права.
Зокрема, відповідач звертав увагу суду
апеляційної інстанції на наступні
обставини:

- оскаржуваним рішенням відповідача
було здійснено нарахування позивачу на
суму 43 373,09 грн. за порушення ним п.п.10.2.9,
10.3.1 Правил користування електричною
енергією;

- поза увагою суду залишився п.2.1
Методики, згідно з яким названа
Методика застосовується на підставі
акта про порушення, складеного в
порядку, установленому цією Методикою,
з урахуванням вимог Правил
користування електричною енергією та в
разі виявлення таких порушень Правил
користування електричною енергією, як:
пошкодження або відсутності пломб на
приладах обліку, що враховують обсяг
електричної енергії, переданої за
межами споживача (за наявності акта про
пломбування, складеного в порядку,
визначеному Правилами користування
електричною енергією), пошкодження
зазначених приладів обліку (розбите
скло, пошкодження цілісності корпусу
тощо), інших дій споживача, які призвели
до зміни показів приладів обліку;

- посилання суду на неможливість
притягнення позивача до
відповідальності за вчинені порушення
Правил користування електричною
енергією суперечать Закону України
„Про електроенергетику", умовам
укладеного між сторонами договору та
Правилам користування електричною
енергією.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 17.04.2014р.

11.04.2014р. через Відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від сторін
надійшли спільні письмові пояснення, в
яких вони повідомляли суд про те, що
позивач платіжним дорученням №287 від
11.03.2014р. сплатив на користь відповідача
оперативно-господарські санкції у сумі
43 373,09 грн., застосовані до позивача на
підставі рішення, оформленого
протоколом засідання комісії
відповідача №19 від 02.12.2013р., дійсність
якого оспорювалась позивачем у справі
№925/2101/13. Відповідач прийняв ці кошти. З
урахуванням викладеного, сторони
зазначали про те, що вони дійшли згоди
відносно врегулювання спору у даній
справі.

16.04.2014р. через Відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшла телеграма, в якій він зазначав
про те, що сторони дійшли згоди щодо
врегулювання спору у даній справі та
просив суд розглядати справу без
участі представника відповідача.

В судове засідання 17.04.2014р.
представники сторін не з'явилися.
Представник позивача про поважність
причин нез'явлення суд не повідомив,
будь-яких заяв або клопотань з цього
приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін в
судове засідання не була визнана судом
обов'язковою, а також зважаючи на
наявні в матеріалах справи докази
належного повідомлення представників
сторін про місце, дату і час судового
розгляду, колегія суддів визнала за
можливе розглядати справу у
відсутності представників сторін за
наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 17.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

14.02.2013р. між відповідачем, як
постачальником, та позивачем, як
споживачем, було укладено договір про
постачання електричної енергії №218
(далі - Договір), за умовами якого (п.1.1)
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача в
межах дозволеної потужності (449 кВт),
величини якої по об'єктах споживача
визначені в п.6 додатку „Графік зняття
показів обліку електричної енергії", а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору (том справи - 1, аркуші справи -
28-33).

Під час виконання умов цього Договору,
а також вирішення всіх питань, що не
обумовлені цим Договором, сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України та Правилами
користування електричною енергією (п.2.1
Договору).

Відповідальність сторін визначена в
розділі 4 Договору, згідно з п.п.4.2.3-4.2.5,
4.4 якого споживач сплачує
постачальнику вартість недоврахованої
електроенергії, розраховану виходячи
із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використання відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричної
енергії, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006р. №562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006р.
за №782/12656, за тарифами, що діяли
протягом споживання електричної
енергії з порушенням (далі - Методика), у
разі таких дій споживача: самовільного
внесення змін у схеми обліку
електроенергії, пошкодження засобів
обліку електроенергії; пошкодження
засобів обліку електроенергії,
втручання в їх роботу, зняття пломб з
засобів обліку; споживання
електроенергії поза засобами обліку;
інших умов, визначених Методикою.
Споживач несе відповідальність за
технічний стан належних йому
електроустановок, розрахункових
засобів обліку (в тому числі ЛУЗОД або
АСКОЕ), пломб на них та індикаторів дії
впливу постійного (змінного)
магнітного або електричного полів, які
знаходяться на його території,
забезпечує їх охорону та збереження.
Споживач не несе відповідальності
перед постачальником відповідно до
вимог п.п.4.2.1-4.2.4 цього Договору, якщо
доведе, що порушення виникли з вини
постачальника або внаслідок дії
обставин непереборної сили
(форс-мажорних обставин). У разі
виявлення однією із сторін договору
порушень умов договору іншою стороною
(крім прострочення термінів сплати
платежів), за які законодавством
передбачено застосування санкцій чи
які тягнуть за собою збитки,
недоотриману продукцію або вигоду
тощо, на місці оформляється
двосторонній акт порушень. Акт
складається у присутності
представників обох сторін договору в
двох примірниках. Сторона, дії або
бездіяльність якої стали причиною
складання акта, має право внести до
акта свої зауваження. Сторона, яка
виявила порушення своїх прав,
зобов'язана попередити іншу сторону
про необхідність складання акта. Інша
сторона не може без поважних причин
відмовитись від складання та
підписання акта. У разі відмови
відповідальної сторони від підписання
акта в акті робиться запис про відмову.
У цьому випадку акт вважається дійсним,
якщо його на місці складання підписали
не менше двох уповноважених
представників сторони договору, що
складала акт.

21.03.2013р. відповідачем було проведено
технічну перевірку (контрольний огляд)
засобів обліку щодо технічного стану
приладів обліку спожитої електричної
енергії ТП-426 "Майстерня", ТП-226 "Тік",
ТП-230 "Бригада", про що складено акт, у
якому зафіксовані дані засобів обліку,
зазначено перелік зауважень та шляхи
їх усунення (том справи - 1, аркуш справи
- 51).

В ході перевірки було встановлено, що
при технічній перевірці (ТП-226)
лічильника ЦЭ6803В заводський №3721406
зафіксовано його показники - 17563,2. В
Акті перевірки не встановлено факту
відсутності чи пошкодження пломб
електропостачальної організації, але
зазначено, що виявлені зауваження
(проведення заміни лічильника ТП-230,
наладка систем обліку, забезпечення
завантаження ТС) повинні бути усунуті
до 19.04.2013р. та узгоджені з інспекцією
Драбівського РЕМ.

20.11.2013р. представниками відповідача
було проведено перевірку об'єкта
позивача ТП-226 „Тік", про що складено
акт про порушення №004665 (том справи - 1,
аркуші справи - 52-53).

За результатами проведеної перевірки
виявлено порушення позивачем п.п.10.2.9,
10.3.1 Правил користування електричною
енергією, які полягають втому, що
споживач не забезпечив функціонування
власних засобів обліку електричної
енергії та вжив дії, які призвели до
зміни показів приладів обліку, не
повідомив енергопостачальну
організацію про невідповідність у
показах приладів обліку.

02.12.2013р. відбулося засідання комісії
відповідача з розгляду Акту №004665 від
20.11.2013р. про порушення позивачем, як
споживачем, Правил користування
електричною енергією та було прийнято
рішення, оформлене протоколом №19 від
02.12.2013р., в якому, зокрема, вказано, що
облік недоврахованої електричної
енергії становить 35220 кВт/год., а розмір
завданих збитків - 43 373,09 грн. Нарахована
позивачу сума збитків підлягає сплаті
до 02.01.2014р. (том справи - 1, аркуш справи -
54).

Позивач вважає, що Акт про порушення
№004665 від 20.11.2013р. складений з
порушенням вимог законодавства,
оскільки в акті чітко не вказано зміст
виявленого порушення з посиланням на
відповідні пункти Правил користування
електричною енергією. Відповідачем не
було встановлено пошкоджень приладів
обліку чи пломб на них та
невідповідності показань лічильників
на час перевірки з попередніми
показниками. Позивач не порушував
Правил користування електричною
енергією, жодного втручання позивача,
як споживача електричних послуг, в
роботу приладів обліку електроенергії
не було.

З урахуванням наведеного, позивач
просив суд скасувати рішення комісії
відповідача з розгляду Акту про
порушення №004665 від 20.11.2013р., оформлене
протоколом №19 від 02.12.2013р.

Місцевий господарський суд
задовольнив позов частково, зазначивши
про відсутність у суду права
скасовувати акти органів
уповноважених здійснювати відповідні
функції у сфері енергопостачання.
Натомість з огляду на невідповідність
прийнятого відповідачем рішення,
оформленого протоколом №19 від 02.12.2013р.,
вимогам закону, вказане рішення було
визнано недійсним в частині зазначення
порушень встановлених перевіркою, а
саме: щодо вжиття порушником дій, які
привели до зміни показників приладів
обліку електричної енергії та
нарахування недоврахованої
електричної енергії у сумі 43 373,09 грн.

Київський апеляційний господарський
суд погоджується з висновками
місцевого господарського суду, вважає
їх такими, що відповідають фактичним
обставинам справи, з наступних підстав.

Взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами (на роздрібному ринку
електричної енергії), врегульовані
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№28 від 31.07.1996р. (із змінами та
доповненнями). Дія цих Правил
поширюється на всіх юридичних осіб та
фізичних осіб (крім населення).

Порядок здійснення розрахунків за
електричну енергію визначений в
розділі 6 Правил користування
електричною енергією. Згідно з п.п.6.40-6.42
Правил користування електричною
енергією у разі виявлення
представниками електропередавальної
організації або представниками
постачальника електричної енергії
пошкоджень чи зриву пломб,
установлених у місцях, указаних в акті
про пломбування, або пошкоджень
відбитків тавр на цих пломбах,
пошкодження розрахункових засобів
обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006р. №562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006р.
за №782/12656 (далі - Методика). У разі
виявлення під час контрольного огляду
або технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень. В акті мають
бути зазначені зміст виявленого
порушення із посиланням на відповідні
пункти цих Правил та вихідні дані,
необхідні та достатні для визначення
обсягу недоврахованої електричної
енергії та/або суми завданих
споживачем збитків. За необхідності в
акті зазначаються заходи, які
необхідно вжити для усунення допущених
порушень. На підставі акта порушень
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недоврахованої електричної енергії
та/або збитків. Споживач має право
оскаржити рішення комісії в суді. На
період розгляду судом спірних питань
щодо порушення споживачем цих Правил
обмеження та відключення
електропостачання такого споживача,
пов'язане з оскаржуваним фактом
порушення, не здійснюється.

В п.п.1.1, 1.2, 2.1 Методики передбачено, що
вона встановлює порядок визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами Правил
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ), затверджених постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996р.
№28, або Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1999р. №1357
(далі - ПКЕЕН). Методика застосовується
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом
(електропередавальною організацією)
(далі - енергопостачальник) при
визначенні обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення правил
користування електричною енергією
та/або виявлення фактів крадіжки
електричної енергії, самовільного
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
електричної енергії без приладів
обліку.

Методика застосовується на підставі
акта про порушення, складеного в
порядку, установленому цією Методикою,
з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі
виявлення таких порушень ПКЕЕ:

1) порушення цілісності пломб,
цілісності пломбувального матеріалу,
на якому встановлені пломби (дріт,
кордова нитка тощо), порушення
цілісності гвинтів, на яких закріплено
пломбувальний матеріал (далі -
порушення пломб), або відсутності на
приладах обліку пломб з відбитками
тавр про повірку приладів обліку (за
умови наявності акта про збереження
пломб, складеного в порядку,
установленому ПКЕЕ, або іншого
документа, який підтверджує факт
пломбування і передачу на збереження
приладів обліку, установлених пломб,
та за умови втручання споживача в
роботу приладів обліку);

2) пошкодження або відсутності пломб з
відбитками тавр енергопостачальника
чи інших заінтересованих сторін,
індикаторів, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування,
складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ,
або в іншому документі, який
підтверджує факт пломбування і
передачу на збереження приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів;

3) пошкодження приладів обліку (розбите
скло, пошкодження цілісності корпусу
тощо), інших дій споживача, які призвели
до зміни показів приладів обліку
(фіксація індикатором впливу
постійного (змінного) магнітного або
електричного полів (у разі
підтвердження факту встановлення та
передачі на збереження споживачу цього
індикатора), використання фазозсувного
трансформатора тощо);

4) пошкодження або відсутності пломб на
приладах обліку, що враховують обсяг
електричної енергії, переданої
мережами споживача (за наявності акта
про пломбування, складеного в порядку,
визначеному ПКЕЕ), пошкодження
зазначених приладів обліку (розбите
скло, пошкодження цілісності корпусу
тощо), інших дій споживача, які призвели
до зміни показів приладів обліку;

5) самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника;

6) підключення до електричної мережі, що
не є власністю енергопостачальника,
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки поза розрахунковими
приладами обліку електричної енергії з
порушенням схеми обліку;

7) підключення до електричної мережі, що
не є власністю енергопостачальника,
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки поза розрахунковими
приладами обліку електричної енергії
без порушення схеми обліку;

8) підключення на окремих площадках
вимірювання електроустановок або
струмоприймачів, не передбачених
проектом, розрахунки за електричну
енергію спожиту якими мають
здійснюватися за іншою тарифною
групою, ніж установлено для цієї
площадки вимірювання.

Як уже зазначалось вище, приймаючи
оскаржуване позивачем рішення про
стягнення збитків, відповідач зазначав
про порушення позивачем п.п.10.2.9, 10.3.1
Правил користування електричною
енергією, згідно з якими споживач
електричної енергії зобов'язаний
забезпечувати функціонування власних
розрахункових засобів обліку
електричної енергії відповідно до
вимог нормативно-технічних документів
та паспортних даних заводу-виробника
відповідних засобів обліку; оперативно
повідомляти органи Держенергонагляду,
Держнаглядохоронпраці України,
постачальника електричної енергії та
електропередавальну організацію
відповідно до їх повноважень про
порушення схеми розрахункового обліку
електричної енергії, несправності в
роботі автоматизованих систем обліку і
розрахункових засобів обліку, що
належать споживачу за ознакою права
власності, користування, повного
господарського відання або
встановлені на території споживача.

Відповідач своїм рішенням, оформленим
протоколом №19 від 02.12.2013р., нарахував
позивачу до сплати 43 373,09 грн. вартості
недоврахованої електричної енергії у
кількості 35 220 кВт/год, з посиланням на
Правила користування електричною
енергією та Методику визначення обсягу
та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією.

Відповідно до положень п.6.40 Правил
користування електричною енергією та
п.2.1 Методики постачальник електричної
енергії набуває право визначити обсяг
спожитої електричної енергії на
підставі Методики лише за наявності з
боку споживача електричної енергії
навмисних протиправних дій,
направлених на приховування дійсного
обсягу спожитої електричної енергії,
та оформлення виявленого порушення
Актом про порушення, складеним в
порядку, встановленому цією Методикою
та з урахуванням вимог Правил
користування електричною енергією.

Тобто, визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією на підставі Методики,
застосовується тільки у випадку
виявлення порушень, зазначених у пп.1-8
п.2 Методики.

Натомість згідно з Актом відповідача
№004665 від 20.11.2013р. про порушення
споживачем Правил користування
електричною енергією та рішенням,
оформленим протоколом №19 від 02.12.2013р., в
результаті перевірки не було
встановлено порушень, передбачених в
п.п.1-8 Методики.

Як вірно зазначив у своєму рішенні
місцевий господарський суд, порушення,
зафіксовані у вищезгаданих Акті та
рішенні відповідача, дійсно свідчать
про порушення позивачем встановлених
Правил користування електричною
енергією, але не дають підстав для
застосування до порушника наслідків у
вигляді нарахування вартості не
облікованої електричної енергії.

В ст. 4-2 Господарського процесуального
кодексу України визначено, що
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом. Дана норма
кореспондується зі ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, в якій закріплено, що сторони
користуються рівними процесуальними
правами.

Вказані положення означають, що закон
встановлює рівні можливості сторін і
гарантує їм право на захист своїх
інтересів. Принцип рівності учасників
судового процесу перед законом і судом
є важливим засобом захисту їх прав і
законних інтересів, що унеможливлює
будь-який тиск однієї сторони на іншу,
ущемлення будь-чиїх процесуальних
прав. Це дає змогу сторонам вчиняти
передбачені законодавством
процесуальні дії, реалізовувати надані
їм законом права і виконувати
покладені на них обов'язки.

У відповідності до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний
з процесуальною рівністю сторін і
забезпечує повноту фактичного й
доказового матеріалу, наявність якого
є важливою умовою з'ясування обставин
справи. Відповідно до вказаного
принципу, особи, зацікавлені в
результаті справи, вправі відстоювати
свою правоту у спорі шляхом подання
доказів; участі в дослідженні доказів,
наданих іншими особами шляхом
висловлення своєї думки з усіх питань,
що підлягають розгляду у судовому
засіданні. Змагальність є різновидом
активності зацікавленої особи
(сторони). Особи, які беруть участь у
справі, вправі вільно розпоряджатися
своїми матеріальними і процесуальними
правами й активно впливати на процес з
метою захисту прав і охоронюваних
законом інтересів.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідач не надав ані місцевому
господарському суду, ані суду
апеляційної інстанції належних та
допустимих доказів на підтвердження
наявності правових підстав для
застосування до позивача санкцій у
вигляді нарахування вартості
недоврахованої електроенергії.

Комісією з розгляду актів про
порушення Правил користування
електричною енергією вище перелічені
обставини не були враховані під час
розгляду Акту про порушення №004665 від
20.11.2013р.

Оскільки приймаючи оскаржуване
позивачем рішення, оформлене №19 від
02.12.2013р., комісією відповідача не було
надано належної оцінки доводам
споживача, колегія суддів погоджується
з висновком місцевого господарського
суду про те, що вказане рішення не може
вважатись законним і обґрунтованим, та
має бути визнано недійсним в судовому
порядку.

Колегією суддів враховано пояснення
сторін про те, що вони досягли згоди
щодо врегулювання спору у даній справі.
Однак вказані пояснення оцінюються
судом у відповідності до ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з частинами 2, 3 якої
ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили. Визнання однією
стороною фактичних даних і обставин,
якими інша сторона обґрунтовує свої
вимоги або заперечення, для
господарського суду не є обов'язковим.

Заяви (клопотання) про відмову від
апеляційної скарги від відповідача не
надходило. Жодних пояснень по суті
доводів апеляційної скарги позивач
суду апеляційної інстанції не надав.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано належних та
допустимих доказів на спростування
викладеного в позові.

З урахуванням вищенаведених обставин
справи в їх сукупності, апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
те, що рішення суду першої інстанції
прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а також з повним і всебічним
з'ясуванням обставин, які мають
значення для справи, тоді як доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи, у зв'язку з чим підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати за її подання
покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 43, 49, 75, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
„Черкасиобленерго" залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Черкаської області від 05.02.2014р. у
справі №925/2101/13 - без змін.

2. Матеріали справи №925/2101/13 повернути
до Господарського суду Черкаської
області.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому законом порядку та
строки.

Головуючий суддя
Л.П. Зубець

Судді
І.А. Іоннікова

А.І. Мартюк