донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

09.04.2014
справа №12б/5014/3369/2012

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБогатиря К.В. Дучал
Н.М., Ушенко Л.В. При секретарі: Склярук
С.І.за участю представників сторін:

від боржника:не з'явивсявід
скаржника:не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської областіна
ухвалу господарського суду Луганської
областівід03.03.2014р.у справі№ 12б/5014/3369/2012
(суддя Палей О.С.)за заявою
боржникатовариства з обмеженою
відповідальністю
"Сєвєродонецькзалізобетон" м.
Сєвєродонецьк Луганської
областіпробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської
області звернулось до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою на ухвалу
господарського суду Луганської
області від 03.03.2014р. у справі №
12б/5014/3369/2012, якою відхилив поточні
грошові вимоги УПФУ в м. Сєвєродонецьку
у сумі 248,25грн.

В апеляційній скарзі УПФУ просить
скасувати ухвалу суду від 03.03.2014р. та
прийняти нове рішення про задоволення
поточних кредиторських вимог у сумі
248,25грн. за період 07.10.2013р. по 01.11.2013р.

В обґрунтування вимог апелянт
посилається на те, що Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Інструкцією
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
пенсійного фонду України» не
передбачено припинення нарахування
заборгованості на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах в період, коли щодо боржника
відкрита ліквідаційна процедура. Також
апелянт вважає, що відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій
здійснюється доти, поки щодо боржника
не буде внесено запис про припинення
юридичної особи.

Апеляційна скарга ухвалою від 28.03.2014р.
була прийнята Донецьким апеляційним
господарським судом до провадження.

Статтею 101 ГПК України передбачено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали оскарження
ухвали, колегія суддів встановила:

Ухвалою від 27.12.2012р. господарський суд
Луганської області за заявою боржника
ТОВ "Сєвєродонецькзалізобетон" порушив
провадження у справі № 12б/5014/3369/2012 на
підставі ст.ст. 1, 8, 11, 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 30.06.1999р. (далі-Закон).

Ухвалою від 17.01.2013р. суд ввів процедуру
розпорядження майном та призначив
розпорядником майна - арбітражного
керуючого Клименка М.А.; зобов'язав
боржника здійснити публікацію про
порушення справи про банкрутство.

За результатами попереднього
засідання ухвалою від 08.04.2013р. суд
першої інстанції затвердив реєстр
вимог кредиторів до боржника.

Постановою від 07.10.2013р. суд визнав
боржника банкрутом, відкрив
ліквідаційну процедуру та призначив
ліквідатором арбітражного керуючого
Клименка М.А.

Ухвалою від 03.03.2014р. господарський суд
Луганської області за результатами
розгляду поточних кредиторських вимог
УПФУ в м. Сєвєеродонецьку Луганської
області відхилив його поточні вимог у
сумі 248,25грн.

Ухвала суду обґрунтована тим, що в
газеті «Голос України» від 18.10.2013р. № 195
(5696) здійснено оголошення про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. Ліквідаційна
процедура у цій справі про банкрутство
з урахуванням вимог п. 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
або визнання його банкрутом» в
редакції від 22.12.2011р. має здійснюватись
за нормами саме цього Закону.

До господарського суду 20.01.2014 від УПФУ в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
надійшла заява від 13.01.2014 № 397/09-16/1 із
грошовими вимогами в сумі 248,25 грн. до
банкрута. В обґрунтування доводів
кредитор послався, що після порушення
справи про банкрутство у боржника
перед ним виникла заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2 у сумі 248,25грн. за період з
07.10.2013р. по 01.11.2013р. Однак, господарський
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви
кредитора урахуванням норм ч. 15 ст. 16, ч.
1, 8 ст. 38 Закону, бо поточні вимоги
заявлені після спливу строку для їх
пред'явлення та чинним законодавством
капіталізація витрат на виплату і
доставку відповідних пенсій не
передбачена. У ліквідаційній процедурі
в установлений законом строк можуть
бути заявлені лише ті вимоги щодо
витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, які виникли в
процедурах розпорядження майном та
санації, оскільки після визнання
боржника банкрутом відповідні
зобов'язання не виникають.

Дослідивши матеріали оскарження
ухвали у справі № 12б/5014/3369/2012, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного господарського суду
вважає необґрунтованою апеляційну
скаргу у зв'язку з наступним.

Відповідно ч. 8 ст. 23 Закону поточні
кредитори з вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство, можуть
пред'явити такі вимоги після прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури. До
визнання боржника банкрутом спори
боржника з кредиторами, які мають
поточні вимоги до боржника,
вирішуються шляхом їх розгляду у
позовному провадженні господарським
судом, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі.

Як вже встановлено господарським судом
Луганської області в газеті «Голос
України» від 18.10.2013р. № 195 (5696)
опубліковано оголошення про визнання
ТОВ "Сєвєродонецькзалізобетон"
банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, зокрема, строк виконання
всіх грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав; у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури; припиняється
нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
за всіма видами заборгованості
банкрута.

Крім того, у пункті 29 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013
роз'яснено, що у зв'язку з цим
здійснюється капіталізація платежів
за заподіяння шкоди життю та здоров'ю
громадян відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №
765 "Про реалізацію статей 45 і 92 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом". Що ж до витрат
на виплату і доставку відповідних
пенсій, то їх капіталізація чинним
законодавством не передбачена. У
ліквідаційній процедурі в
установлений Законом строк можуть бути
заявлені лише ті вимоги щодо витрат на
виплату і доставку відповідних пенсій,
які виникли в процедурах розпорядження
майном та санації, оскільки після
визнання боржника банкрутом
відповідні зобов'язання не виникають.

Як вбачається з матеріалів оскарження
ухвали, постанова про визнання ТОВ
"Сєвєродонецькзалізобетон" банкрутом
винесена 07.10.2013р. Тобто з саме з цієї
дати припиняються нарахування щодо
сплати обов'язкових платежів за
виплату та доставку пенсій.

Проте, у заяві про визнання поточних
кредиторських вимог від 13.01.2014р. №
397/09-16/1 УПФУ вказує про нарахування
заборгованості у сумі 248,25грн. за період
з 07.10.2013р. по 01.11.2013р. (а.с.4-5 том з
грошовими вимогами УПФУ в м.
Сєвєродонецьк).

Отже, УПФУ в м. Сєвєродонецьку
Луганської області повинно було
нарахувати заборгованість зі сплати
обов'язкових платежів лише до 07.10.2013р.,
тому нараховані вимоги з 07.10.2013р. по
01.11.2013р. у сумі 248,25грн. були нараховані
вже у період після визнання боржника
банкрутом та введення ліквідаційної
процедури, що є порушенням вимог ч. 1
ст.38 Закону.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що апелянтом був пропущений
двомісячний строк на пред'явлення
своїх вимог до банкрута з моменту
публікації 18.10.2013р. (який сплинув
18.12.2013р.). Так, на адресу господарського
суду Луганської області кредитор
направив заяву від 13.01.2014р. № 397/09-16/1
лише 17.01.2014р., що підтверджується
поштовим штемпелем на конверті.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
господарського суду щодо відхилення
вимог у сумі 248,25грн. за період з 07.10.2013р.
по 01.11.2013р.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що апелянтом не
доведено підстав для скасування ухвали
господарського суду Луганської
області від 03.03.2014р. у справі
№12б/5014/3369/2012, тому апеляційна скарга
УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської
області підлягає залишенню без
задоволення, а ухвала господарського
суду Луганської області від 03.03.2014р. у
справі № 12б/5014/3369/2012 не підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області на
ухвалу господарського суду Луганської
області від 03.03.2014р. у справі
№12б/5014/3369/2012 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської
області від 03.03.2014р. у справі
№12б/50143369/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий
К.В. Богатир

Судді:
Н.М. Дучал

Л.В. Ушенко

Надруковано: 6 прим.

1.скаржнику

1.боржнику

1.ліквідатору

1.у справу

1.ДАГС

1.ГСЛО