ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.14р. Справа № 904/9962/13За позовом
Фермерського господарства
"Березенське", с. Велика Березна,
Полонського району, Хмельницької
області, в особі представника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницьки

до Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк",
м. Дніпропетровськ, в
особі (з урахуванням) підрозділів:
Хмельницької філії публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк", м.Хмельницький;
Полонського відділення Хмельницької
філії публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк", м.Полонне, Хмельницької
області

про визнання недійсним договору поруки
№33 від 17.05.2012р.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, представник,
довіреність №21 від 10.01.2014р.

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява
фермерського господарства
"Березенське", с.Велика Березна,
Полонського району, Хмельницької
області (далі по тексту - позивач) до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк",
м.Дніпропетровськ в особі (з
урахуванням) підрозділів Хмельницької
філії публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк", м.Хмельницький;
Полонського відділення Хмельницької
філії публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк", м.Полонне, Хмельницька
область (далі по тексту - відповідач)
про визнання недійсним договору поруки
№33 від 17.05.12р. з моменту його укладання.

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
17.05.12р. між позивачем та відповідачем
укладено договір поруки №33 предметом
якого є надання поруки позивачем перед
відповідачем за виконання боржником -
ОСОБА_3 обов'язків за кредитним
договором від 18.03.08р. №HMPWGA00000838.
Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області у цивільній
справі №22ц-280 від 22.05.12р. встановлено, що
кредитний договір №HMPWGA00000838 від 18.03.08р.
є неукладеним і на боржника - ОСОБА_3 не
може бути покладена відповідальність
за невиконання зобов'язання за
кредитним договором №HMPWGA00000838 від
18.03.08р., оскільки він фактично не
отримував кредит. Враховуючи викладене
позивач вважає, що під час укладання
спірного договору поруки №33 від 17.05.12р.
останній був введений відповідачем в
оману щодо дійсних обставин справи, у
зв'язку з чим звернувся до суду за
захистом своїх прав.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 34 від 16.12.13р. ухвалою
суду від 20.12.13р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 23.01.14р.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, що підтверджується
поштовими повідомленнями (а.с.23-25) з
відмітками представників відповідача
про отримання ухвал суду про слухання
справи 23.01.14р. Відповідач не забезпечив
явку представника в судове засідання,
вимоги суду не виконав у повному
обсязі, причини невиконання вимог суду
не пояснив, з клопотаннями про
відкладення розгляду справи до суду
суду не звертався.

23.01.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача,
розгляд справи відкладено до 06.02.14р., у
зв'язку з неявкою представника
відповідача та невиконанням останнім
вимог суду.

06.02.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача;
представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини не
пояснив, вимоги суду не виконав, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. За результатами
судового засідання, враховуючи сплив
процесуального строку, справу було
розглянуто за участю повноважного
представника позивача за наявними в
ній матеріалами та оригіналами
документів наданих представником
позивача додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог і своїх позовних
заперечень. У судовому засіданні, в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення та представника
позивача повідомлено про дату
складення повного тексту рішення.
Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася.

Вивчивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

17.05.12р. між позивачем та відповідачем
укладено договір поруки №33 (далі по
тексту - договір поруки), відповідно до
п.1.1 умов якого предметом визначено
надання поруки поручителем (позивачем)
перед кредитором (відповідачем) за
виконання боржником (ОСОБА_3) обов'язків
за кредитним договором від 18.03.08р.
№HMPWGA00000838 (далі по тексту - кредитний
договір), згідно з яким кредитор
(відповідач) надав боржнику (ОСОБА_3)
кредит у сумі 126000,00грн., а боржник
(ОСОБА_3) зобов'язався повернути кредит
в строк до 17.03.08р., ... .

Частиною 2 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Частиною 4 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що рішення суду з
цивільної справи, що набрало законної
сили, є обов'язковим для господарського
суду щодо фактів, які встановлені судом
і мають значення для вирішення спору.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 22.05.12р. по
справі №22ц-280 встановлено, що кредитний
договір від 18.03.08р. є неукладеним.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу
України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником (ч.1). Порукою
може забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі (ч.2). Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб (ч.3).

Статтею 559 Цивільного кодексу України
визначено, що порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності (ч.1). Порука
припиняється, якщо після настання
строку виконання зобов'язання кредитор
відмовився прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем (ч.2). Порука припиняється у
разі переведення боргу на іншу особу,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника (ч.3). Порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки (ч.4).

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам (ч.1). ... . Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(ч.5).

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача,
слід визнати необґрунтованими,
документально недоведеними, такими, що
суперечать чинному законодавству
України, а отже є такими, що не
підлягають задоволенню.

Господарський суд не вбачає підстав
визнати договір поруки недійсним, так
як саме недійсність основного
зобов'язання породжує недійсність
додаткового. В даному випадку
кредитний договір визнано неукладеним.

Частиною 8 ст.181 Господарського кодексу
України визначено, що у разі якщо
сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору,
такий договір вважається неукладеним
(таким, що не відбувся).

Статтею 180 Господарського кодексу
України визначено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства (ч.1). Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода
(ч.2). При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у
будь-якому разі погодити предмет, ціну
та строк дії договору (ч.3). Умови про
предмет у господарському договорі
повинні визначати найменування
(номенклатуру, асортимент) та кількість
продукції (робіт, послуг), а також
вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості
предмета договору визначаються
відповідно до обов'язкових для сторін
нормативних документів, зазначених у
статті 15 цього Кодексу, а у разі їх
відсутності - в договірному порядку, з
додержанням умов, що забезпечують
захист інтересів кінцевих споживачів
товарів і послуг (ч.4). Ціна у
господарському договорі визначається
в порядку, встановленому цим Кодексом,
іншими законами, актами Кабінету
Міністрів України. За згодою сторін у
господарському договорі може бути
передбачено доплати до встановленої
ціни за продукцію (роботи, послуги)
вищої якості або виконання робіт у
скорочені строки порівняно з
нормативними (ч.5). У разі визнання
погодженої сторонами в договорі ціни
такою, що порушує вимоги
антимонопольно-конкурентного
законодавства, антимонопольний орган
має право вимагати від сторін зміни
умови договору щодо ціни (ч.6). Строком
дії господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору. На зобов'язання,
що виникли у сторін до укладення ними
господарського договору, не
поширюються умови укладеного договору,
якщо договором не передбачено інше.
Закінчення строку дії господарського
договору не звільняє сторони від
відповідальності (ч.7).

В результаті аналізу положень договору
поруки господарський суд встановив, що
сторони не досягли згоди щодо предмету
договору поруки. По суті станом на час
розгляду даної справи спірний договір
поруки забезпечує виконання
неіснуючого договору. Враховуючи все
вищевикладене господарський суд
визнає договір поруки неукладеним.

Господарський суд вирішив, що спір
виник внаслідок неправильних дій
сторін, у зв'язку з чим судові витрати
по справі поклав на сторони у рівних
частинах.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.1,22,33,43,44,49,82-85,87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" (49094, м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50;
ідентифікаційний код 14360570) на користь
фермерського господарства
"Березенське" (30530, Хмельницька область,
Полонський район, с.Велика Березна,
вул.Леніна, 38; ідентифікаційний код
36475553) 573,50грн. (п'ятсот сімдесят три грн.
50 коп.) - судовий збір, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

10.02.14р.

Суддя О.О. Коваленко