КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" квітня 2014 р. Справа №910/25315/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної
Л.В.

суддів:
Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

Розглянувши апеляційну скаргу
Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації

на рішення Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. (підписано - 14.03.2014р.)

у справі №910/25315/13 (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Санта-Р»

до Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації

про стягнення 66 608,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. у справі №910/25315/13
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Санта-Р» до
Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації про стягнення 66 608,36 грн.
задоволено повністю. Стягнуто з
Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Санта-Р» 58
719 грн. 09 коп. основного боргу, 5 188 грн. 19
коп. трьох процентів річних, 2 701 грн. 08
коп. інфляційних втрат та 1 720 грн 50 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із винесеним рішенням,
Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. у справі №910/25315/13 та
винести нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Санта-Р».

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 07.04.2014р. для
розгляду вказаної апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі
головуючого судді Кропивної Л.В.,
суддів Алданової С.О., Дикунської С.Я.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації, колегія суддів
встановила, що вищезазначена
апеляційна скарга не приймається до
розгляду та повертається апеляційним
господарським судом, з огляду на
наступне.

Статтею 94 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) встановлено вимоги щодо
форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною 3 статті 94 ГПК України
до скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Недодержання вимог статті 94 ГПК
України щодо додатків до апеляційної
скарги тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового
збору, об'єкти та розміри ставок
судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначено Законом
України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 4
вищезазначеного закону судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 2 частини
2 статті 4 Закону України «Про судовий
збір» за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір сплачується у
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
а за подання позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

За приписом підпункту 4 пункту 2 частини
2 статті 4 Закону України «Про судовий
збір» за подання до господарського
суду апеляційної скарги на рішення
суду справляється судовий збір у
розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про державний бюджет на 2014 рік» розмір
мінімальної заробітної плати станом на
01.01.2014р. становить 1218, 00 грн.

Колегія суддів встановила, що
оскаржуваним рішенням у даній справі
задоволено позов повністю на суму 66 608,36
грн.

З вимог апеляційної скарги вбачається,
що Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації просить повністю
скасувати рішення місцевого
господарського суду та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Таким чином, розмір судового збору за
подання апеляційної скарги
розраховується з суми - 66 608,36 грн.

Дана вимога має майновий характер, і
розмір судового збору за її подання
визначається за приписами підпунктів 1,
4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону
України «Про судовий збір».

Таким чином, скаржник за подання
апеляційної скарги повинен був надати
докази сплати судового збору у сумі
913,50грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної
скарги Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації на підтвердження сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі не додано жодного доказу.

Таким чином, скаржником не додано до
апеляційної скарги документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації не звільнено від сплати
судового збору відповідно до ст. 5
Закону України «Про судовий збір».

Між тим, скаржником разом з апеляційною
скаргою подано заяву про відстрочення
сплати судового збору, в якій останній
посилався на свій статус бюджетної
установи та просив суд врахувати його
майновий стан і відстрочити сплату
судового збору у відповідності до ч. 1
ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Розглянувши зазначене клопотання, суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про судовий збір» враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Відтак, у розумінні приписів норм
закону, відстрочення сплати судового
збору або звільнення від його сплати
може мати місце за наявності виключних
обставин та є правом суду, а не
обов'язком.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
визначено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у ст. 8 Закону України «Про
судовий збір», є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

У відповідності до статті 4-3 ГПК
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, закон встановлює рівні можливості
для сторін і гарантує їм право на
захист своїх інтересів. Принцип
рівності учасників судового процесу
перед законом і судом є важливим
засобом захисту їх прав і законних
інтересів, що унеможливлює ущемлення
будь-чиїх процесуальних прав. Це дає
змогу сторонам вчиняти передбачені
законодавством процесуальні дії,
реалізовувати надані їм законом права
і виконувати покладені на них
обов'язки. Особи, які беруть участь у
справі, вправі вільно розпоряджатися
своїми процесуальними правами, в тому
числі подавати докази на підтвердження
обставин, на які вони посилаються.

Однак всупереч вищевказаних норм
законодавства, скаржником до
матеріалів апеляційної скарги не
додано жодного належного та
допустимого доказу, що підтверджував
би тяжкий майновий стан та відсутність
грошових коштів для звернення до
апеляційного суду.

Посилання Управління освіти
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації на свій
статус державної установи, як на
підставу відстрочки сплати судового
збору, є цілком необґрунтованими, адже,
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом (стаття 42 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд
відмовляє у задоволенні клопотання
скаржника про відстрочення сплати
судового збору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
97 ГПК України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

З огляду на вищезазначене, апеляційна
скарга Управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації не приймається до
розгляду і повертається Київським
апеляційним господарським судом.

Згідно з частиною 4 статті 97 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пункті 3 частини 1 статті 97
ГПК України, апеляційна скарга може
бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86,
п. 3 ч. 1 ст. 97, Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління освіти
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації на рішення
Господарського суду міста Києва від
11.03.2014р. у справі №910/25315/13 з доданими
документами повернути без розгляду.

2.Копію ухвали апеляційного
господарського суду направити
учасникам судового процесу.

3.Матеріали справи №910/25315/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська