ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 березня 2014 року Справа № 5009/1989/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Селіваненка
В.П.,суддів:Владимиренко С.В.,
Добролюбової Т.В., Могил С.К., Шевчук С.Р.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства "Укрнафта"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 22.01.2014у
справі№ 5009/1989/12за позовомпублічного
акціонерного товариства
"Укрнафта"дотовариства з обмеженою
відповідальністю "Завод підйомних
машин та
металоконструкцій"простягнення сумита
за зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
підйомних машин та
металоконструкцій"допублічного
акціонерного товариства
"Укрнафта"простягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укрнафта" звернулося з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод підйомних
машин та металоконструкцій" про
стягнення 26 745 грн. неустойки, що
виникла внаслідок порушення умов
договору купівлі-продажу № 20/943-МТР
щодо якості поставленого товару.

Відповідач подав до суду зустрічну
позовну заяву (з урахуванням уточнення
вимог) про стягнення 178 300 грн. основного
боргу, 14 464,29 грн. 3% річних, 11 885,31 грн.
інфляційних.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 26.06.2013 у справі
№ 5009/1989/12, залишеним без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 05.11.2013,
первісний позов задоволено: стягнуто з
відповідача на користь позивача 26 745
грн. неустойки; зустрічний позов
задоволено частково: стягнуто з
позивача на користь відповідача 178 300
грн. заборгованості, 13 409,14 грн. 3 %
річних, 10 939,11 грн. інфляційних; у решті
зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.01.2014 у справі № 5009/1989/12
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 05.11.2013 та
рішення господарського суду
Запорізької області від 26.06.2013 залишено
без змін.

Публічним акціонерним товариством
"Укрнафта" подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
22.01.2014 у справі № 5009/1989/12, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову
Вищого господарського суду України,
направити справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 29.10.2013
у справі № 919/467/13, від 18.12.2013 у справі №
904/5017/13, від 13.03.2013 у справі № 3/5005/5165/2012
мотивовано неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції положень
статей 611, 612, 673, 678, 689, 690 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає, що
справа № 5009/1989/12 не підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України з
таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Встановлений статтею 11116 ГПК України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд судових рішень є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.
Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета та
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Приймаючи постанову від 22.01.2014 у справі
№ 5009/1989/12, про перегляд якої просить
заявник, та погоджуючись з висновками
судів першої та апеляційної інстанцій
щодо задоволення первісного позову про
стягнення з відповідача (продавця)
неустойки за поставку неякісного
товару та щодо задоволення зустрічного
позову про стягнення з покупця (позивач
за первісним позовом) основного боргу
за поставлений товар, 3% річних,
інфляційних втрат за прострочення
здійснення оплати за договором
купівлі-продажу, Вищий господарський
суд України виходив з встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи. Так, судами попередніх
інстанцій було встановлено, що
первісний позов підлягає задоволенню,
оскільки відповідач за первісним
позовом поставив позивачу товар
неналежної якості, тому повинен нести
відповідальність, передбачену умовами
договору купівлі-продажу; також
підлягає задоволенню і зустрічний
позов, оскільки на виконання умов
договору відповідач за первісним
позовом (продавець) поставив, а позивач
(покупець) прийняв товар, який, після
усунення недоліків, відповідає
технічним характеристикам, що
визначені договором, та чинним
нормативним документам, проте позивач
своїх зобов'язань щодо оплати товару
після усунення недоліків товару не
виконав.

Водночас у постанові від 18.12.2013 у справі
№ 904/5017/13, на яку заявник посилається,
Вищий господарський суд України
зазначив про обґрунтованість
первісного позову щодо стягнення з
відповідача витрат на зберігання
позивачем товару неналежної якості,
неустойки у вигляді штрафу за поставку
товару неналежної якості за договором
купівлі-продажу та зобов'язання
відповідача (постачальника) за свій
рахунок вивезти неякісний товар, що
знаходиться на відповідальному
зберіганні на складі. Суд касаційної
інстанції виходив з встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи стосовно того, що відповідачем
було порушено умови договору, оскільки
відповідач поставив позивачу товар
неналежної якості, про що був
повідомлений покупцем (позивачем)
листом з вимогою вивезти неякісний
товар та оплатити позивачу вартість
його зберігання, що відповідачем
виконано не було. Крім того, суд
касаційної інстанції, зважаючи на
встановлення факту поставки
відповідачем неякісного товару,
зазначив, що не підлягають задоволенню
зустрічні позовні вимоги про його
оплату.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Вищий господарський суд України не
розцінює як доказ неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права постанову Вищого
господарського суду України від 29.10.2013
у справі № 919/467/13, оскільки предмети
позовів у цій справі та у справі, про
перегляд якої подано заяву, є різними.
Так, у справі № 919/467/13 предметом позову
є зобов'язання прийняти товар за
договором про закупівлю пристроїв,
тоді як у справі № 5009/1989/12, про перегляд
постанови у якій подано заяву,
предметом первісного позову є
стягнення неустойки внаслідок
поставки неякісного товару, предметом
зустрічного позову є стягнення
заборгованості за договором поставки,
3% річних та інфляційних втрат. Таким
чином, правовідносини, що існують у
даних справах, не є подібними.

Не беруться судом до уваги посилання
заявника на постанову Вищого
господарського суду України від 13.03.2013
у справі № 3/5005/5165/2012 у зв'язку з тим, що
даною постановою судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасовано в частині, що стосується
доводів заявника, а справу в цій
частині передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, що не означає
остаточного вирішення спору у справі,
тому на таку постанову не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 статті 11116 ГПК України.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116 - 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному
товариству "Укрнафта" у допуску справи
№ 5009/1989/12 до провадження Верховного
Суду України.

Головуючий суддяВ.Селіваненко
СуддіС.Владимиренко Т.Добролюбова
С.Могил С.Шевчук