ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"26" березня 2014 р.
Справа № 911/477/14

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-Інвест», смт. Ювілейне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
«Транспортно-експедиціне підприємство
«Транссервіс», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго», м. Київ

про визнання права
власності.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Гулевич В.Г.,
представник, довіреність від 17.05.2013р. №
85;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «АТБ-Інвест», смт.
Ювілейне Дніпропетровської області,
звернувся до господарського суду
Київської області з позовною заявою
від 31.01.2014р. до відповідача - товариства
з обмеженою відповідальністю
«Транссервіс», м. Київ, в якій просить
суд визнати за ним право власності на
закриту трансформаторну підстанцію за
адресою Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана
Хмельницького 104.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
12.10.2012р. за договором купівлі-продажу
позивач придбав у відповідача земельну
ділянку, яка розташована в м.
Переяслав-Хмельницькому Київської
області та нерухоме майно, яке на ній
розташоване, у зв'язку з чим позивач
вважає себе добросовісним набувачем
права власності на земельну ділянку та
нерухоме майно, в тому числі на всі
інженерні мережі, серед яких і
електрозабезпечення. На придбаній
земельній ділянці позивачем виявлено
закриту трансформаторну підстанцію
№500, відповідно позивач твердить, що і
сама підстанція, і земельна ділянка, на
якій вона розташована, і
санітарно-захисна зона навколо
підстанції знаходяться в межах
земельної ділянки, яка належить
позивачу за договором купівлі-продажу.
З метою належного обслуговування
підстанції, яка є об'єктом підвищеної
небезпеки, позивач вжив всіх можливих
заходів щодо встановлення власника або
балансоотримувача вказаного об'єкту.
Однак, позивачем не було встановлено
власника, а продавець земельної
ділянки та нерухомого майна на ній
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Транспортно-експедиційне
підприємство «Транссервіс»
обліковувало зазначений об'єкт на
позабалансовому рахунку без
правовстановлюючих документів.
Посилаючись на ст. 182 та 392 ЦК України, а
також стверджуючи, що без визнання
права власності на підстанцію
неможлива її безпечна експлуатація та
обслуговування ліцензованою
організацією, забезпечення безпеки
оточуючих, позивач просить суд визнати
за ним право власності на закриту
трансформаторну підстанцію №500 (ЗТП
№500), яка розташована за адресою
Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана
Хмельницького 104.

Ухвалою від 17.02.2014р. порушено
провадження у справі № 911/477/14 та
призначено справу до розгляду. В
судовому засіданні 11.03.2014р. розпочато
розгляд справи по суті та в порядку
частини третьої ст. 77 ГПК України
оголошено перерву до 26.03.2014р.

Представник відповідача в судові
засідання 11.03.2014р. та 26.03.2014р. не
з'явився, вимоги суду, не виконав,
відзив на позов та витребувані судом
документи не подав.

Третя особа - публічне акціонерне
товариство «Київобленерго» подала
суду письмові пояснення від 26.03.2014р., в
яких проти позову заперечує та просить
суд в позові відмовити. Заперечення
мотивовані тим, що від ЗТП №500 станом на
березень 2014р. заживлені об'єкти
електропостачання 100 споживачів -
юридичних та фізичних осіб за
договорами про постачання
(користування) електричною енергією,
укладеними з Публічним акціонерним
товариством «Київобленерго». Між
товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ-Маркет»
(споживач електроенергії),
Переяслав-Хмельницьким районним
підрозділом ПАТ «Київобленерго»
(електропостачальник) та
Переяслав-Хмельницькою міською радою
(основний споживач - власник мереж),
було підписано акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, відповідно до якого будівля ЗТП
№500 була віднесена до балансової
належності основного споживача
(власника електричних мереж) -
Переяслав-Хмельницької міської ради.
Відповідно до пункту 6 зазначеного
акту, споживач, власник електричних
мереж та електропостачальник
зобов'язались утримувати установки, що
їм належать, в справному стані та
експлуатувати їх відповідно до
нормативно-технічних документів.

Крім того, третя особа твердить, що в
порядку ст. ст. 319, 355 ЦК України
безхазяйні нерухомі речі за заявою
органу місцевого самоврядування
беруться на облік органом, що здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, про що здійснюється оголошення в
засобах масової інформації, і після
спливу одного року така річ за рішенням
суду може бути передана в комунальну
власність.

За таких обставин третя особа твердить,
що позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальність
«АТБ-Інвест» є безпідставними.

В судове засідання 26.04.2014р.
представники позивача та відповідача
не з'явились. Представником третьої
особи заявлено клопотання про
залучення до справи в якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача всіх споживачів
електроенергії (100 юридичних та
фізичних осіб - мешканців прилеглих
будинків), які заживлені від спірної
ЗТП-500 за договорами про постачання
(користування) електричною енергією,
укладеними з Публічним акціонерним
товариством «Київобленерго».
Розглянувши подане клопотання, суд
відмовив в його задоволенні, оскільки
зазначені споживачі користуються
електроенергією як споживачі і не
претендують на право власності на
електричні мережі та на спірну ЗТП (як
власники електричних мереж згідно
визначення пункту 1.2 Правил
користування електричною енергією від
31.07.1996р. №28).

Відповідно до пункту 3.9.2 вказаної
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що всі особи, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлялися судом про дату, час та
місце судового розгляду, та те, що
матеріалів справи достатньо для
вирішення спору по суті, відповідно до
права суду, наданого його ст. 75 ГПК
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-Інвест», смт. Ювілейне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області (далі по
тексту - ТОВ «АТБ-Інвест») до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Транспортно-експедиційне
підприємство «Транссервіс», м. Київ
(далі по тексту - ТОВ «Транссервіс»), за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго», м. Київ (далі по тексту
- ПАТ «Київобленерго»), вислухавши
пояснення представників позивача та
третьої особи, всебічно та повно
вивчивши зібрані у справі докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За нотаріально посвідченим,
зареєстрованим в реєстрі за номером 585,
договором купівлі-продажу земельної
ділянки від 12.10.2012р. ТОВ «Транссервіс»
продав, а ТОВ «АТБ-Інвест» набув у
власність земельну ділянку (землі
промисловості) площею 0,3573 га
кадастровий номер :00:205:0001 за
адресою Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул.
Б.Хмельницького, 104.

За нотаріально посвідченим,
зареєстрованим в реєстрі за №584,
договором купівлі-продажу нерухомого
майна від 12.10.2012р. ТОВ «Транссервіс»
продав, а ТОВ «АТБ-Інвест» набув у
власність нерухоме майно з усіма
приналежностями, в тому числі
інженерними мережами і комунікаціями,
а саме нежитлову будівлю площею 2034,00
кв.м., яка знаходиться за адресою
Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул.
Б.Хмельницького, 104.

В ході проведення ремонтних робіт на
земельній ділянці було виявлено
закриту трансформаторну підстанцію.

Враховуючи норми чинного
законодавства і зокрема положення
статей 182, 331, 334 ЦК основною умовою для
визначення статусу нерухомого майна
будь-якого об'єкта нерухомості (у тому
числі і тих, відносно яких
законодавчими актами взагалі не
визначений їх правовий статус) є
державна реєстрація прав на нього.

За таких обставин позивач вжив
можливих заходів для встановлення
власника ЗТП-500, зокрема шляхом
направлення листів до виключного
постачальника електроенергії в м.
Переяслав-Хмельницький - ПАТ
«Київобленерго» та до КП Київської
обласної ради
«Переяслав-Хмельницького БТІ».

З листа ПАТ «Київобленерго» від 02.12.2013р.
№ 395 (копія залучена до матеріалів
справи) встановлено, що ЗТП-500 за
адресою м. Переяслав-Хмельницький, вул.
Богдана Хмельницького 104 на балансі ПАТ
«Київобленерго» не перебуває.

З листа КП Київської обласної ради
«Переяслав-Хмельницького БТІ» від
07.11.2013р. №474 (копія залучена до
матеріалів справи) встановлено, що
згідно архівних даних бюро, інформація
про реєстрацію права власності на
трансформаторну підстанцію, що
розташована за адресою м.
Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана
Хмельницького 104, відсутня.

Вважаючи ЗТП-500 нерухомим майном,
розташованим на земельній ділянці, що
належить позивачу на праві власності,
яке в силу своєї функції є джерелом
підвищеної небезпеки, посилаючись на
необхідність забезпечити її належну
безпечну експлуатацію та технічне
обслуговування ліцензованою
організацією, позивач просить суд
визнати за ним право власності на
ЗТП-500.

Вказана вимога задоволенню не підлягає
з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 316, частин 1, 3,
4 ст. 319, ст. 322 ЦК України право власності
є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечується рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Відповідно частини 1 ст. 321, ст. 392 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 1 ГПК України право на
звернення до господарського суду
згідно із встановленою підвідомчістю
господарських справ мають
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи, громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності з метою захисту своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Відповідно
до ст. 32 ГПК України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також обставини, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

За таких обставин закон зобов'язує
позивача при зверненні до
господарського суду довести наявність
свого права і факт його порушення або
оспорення з боку зобов'язаної особи -
відповідача.

За таких обставин право на подання
позову до суду про визнання права
власності (з метою судового захисту
цього права) належить власнику майна, і
відповідачем за таким позовом є особа,
яка оспорює або не визнає існуюче право
позивача, тобто між сторонами існує
доведений належними доказами спір про
право.

Позивач не є власником спірної ЗТП-500 і
звернувся до суду не за захистом свого
порушеного права, а з метою набуття
права власності на даний об'єкт на
підставі рішення суду, оскільки інших
законних шляхів для набуття права
власності на спірний об'єкт
нерухомості та для його державної
реєстрації у встановленому Законом
України № 1952-ІV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» порядку позивач
не має.

Однак, відповідно до основних засад
чинного законодавства, в тому числі в
порядку глави 24 ЦК України, судове
рішення за загальним правилом не є
підставою виникнення права власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України
цивільні права можуть виникати з
рішення суду лише у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства. Наприклад: відповідно
до ст. 335 ЦК України про передачу за
рішенням суду у комунальну власність
безхазяйної нерухомої речі, або в
порядку, встановленому ст. 376 ЦК
України, яка передбачає, що право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути визнане за
рішенням суду.

Разом із тим, позивач не є особою, яка за
правилами цивільного законодавства
має право на набуття у власність
безхазяйної речі на підставі рішення
суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 335 ЦК безхазяйною є
річ, яка не має власника або власник
якої невідомий. До 1 липня 1990 р.
(набрання чинності Законом СРСР від 6
березня 1990 р. № 1305-1 «Про власність в
СРСР») за загальним правилом
безхазяйна річ надходила у власність
держави.

Діюча норма статті 335 ЦК України
визначає різний порядок виникнення
права власності на рухомі і нерухомі
речі.

Так, безхазяйні нерухомі речі беруться
на облік органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно, за
заявою органу місцевого
самоврядування, на території якого
вони розміщені. Відповідно до п. 3
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України №1878-VІ «Про внесення
змін до Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України» до 1 січня
2013 р. облік безхазяйного нерухомого
майна проводився реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності цим Законом та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Після 01.01.2013р. відповідно до пункту 4 ст.
8 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» облік
безхазяйного нерухомого майна
забезпечує орган держаної реєстрації
прав.

Про взяття безхазяйної нерухомої речі
на облік робиться оголошення у
друкованих засобах масової інформації.
Після спливу одного року з дня взяття
на облік безхазяйної нерухомої речі
вона за заявою органу, уповноваженого
управляти майном відповідної
територіальної громади, може бути
передана за рішенням суду у комунальну
власність.

Посилання позивача на необхідність
забезпечити належну безпечну
експлуатацію та технічне
обслуговування ЗТП-500 як джерела
підвищеної небезпеки ліцензованою
організацією, що, на твердження
позивача є неможливим без визнання за
ним права власності, є також
безпідставними з огляду на наступне.

Так судом встановлено, що товариством з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-Маркет» (споживач електроенергії),
Переяслав-Хмельницьким районним
підрозділом ПАТ «Київобленерго»
(електропостачальник) та
Переяслав-Хмельницькою міською радою
(основний споживач - власник мереж),
було підписано акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін (копія залучена до матеріалів
справи), відповідно до якого будівля
ЗТП-500 була віднесена до балансової
належності основного споживача
(власника електричних мереж) -
Переяслав-Хмельницької міської ради.
Відповідно до пункту 6 зазначеного
акту, споживач, власник електричних
мереж та електропостачальник
зобов'язались утримувати установки, що
їм належать, в справному стані та
експлуатувати їх відповідно до
нормативно-технічних документів.

За таких обставин, обов'язок
обслуговувати, утримувати у справному
стані та експлуатувати спірну ЗТП-500
відповідно до нормативно-технічних
документів взяла на себе
Переяслав-Хмельницька міська рада.

Крім того, суд зазначає, що між
позивачем та відповідачем взагалі
відсутні спірні відносини щодо права
власності на спірну ЗТП-500, оскільки ні
позивач, ні відповідач не є суб'єктами
права власності на даний об'єкт, що є
додатковою окремою підставою для
відмови в позові.

За таких обставин, повно та
обґрунтовано дослідивши наявні у
справі докази, перевіривши на
відповідність закону та дійсним
обставинам справи доводи учасників
провадження, суд вважає вимоги
позивача безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
пунктом 4 ст. 8 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», ст. 11, 16,
частиною 1 ст. 316, частинами 1,3,4 ст. 319,
частиною 1 ст. 321, ст.ст. 322, 335, 392
Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
1, 22, 32, 33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові товариству з обмеженою
відповідальністю «АТБ-Інвест» до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Транспортно-експедиціне підприємство
«Транссервіс» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 14.04.2014р.