ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 року Справа №
904/42/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М.
(доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.

за участю представників сторін:

представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце слухання
справи попереджені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ,

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.02.2014 р.
у справі № 904/42/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго", м.
Нікополь,

Дніпропетровська область,

про стягнення пені та 3% річних;

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Нікопольського
комунального підприємства
"Нікопольтеплоенерго" про стягнення
пені у розмірі 25 294,66грн. та 3% річних у
розмірі 34 664,02грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25.02.2014р.
по справі №904/42/14 (суддя -Петрова В.І.)
позов задоволено частково. Стягнуто з
Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" пеню у
розмірі 12 647,33грн. та 3% річних у розмірі
34 664,02грн. та 1720,50грн. судового збору. В
іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.02.2014р. у справі № 904/42/14,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що рішення
суду першої інстанції винесено з
порушенням вимог статті 4-2
Господарського процесуального кодексу
України щодо рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, а також з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. В своїй
апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення господарського суду
Дніпропетровської області по справі
№904/42/14 від 25.02.2014р. в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення пені у сумі 12 647, 33 грн. та
прийняти нове рішення, в цій частині,
яким позовні вимоги ПАТ «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» щодо стягнення пені у сумі 12
647, 33 грн., у стягненні якої було
відмовлено, задовольнити у повному
обсязі. В іншій частині рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.02.2014р. просить залишити
без змін.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 08.04.2014р.
представник позивача підтримав свою
апеляційну скаргу; представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи попереджений належним чином.
Колегією суддів винесено ухвалу про
відкладення розгляду справи на 24.04.2014р.,
зобов'язавши відповідача надати докази
скрутного фінансового стану
підприємства.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 24.04.2014р.
представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце слухання
справи попереджені належним чином.

Враховуючи, що неявка представників
учасників судового процесу не
перешкоджає розгляду справи по
апеляційній скарзі по суті;
апеляційний господарський суд
обмежений певними процесуальними
строками розгляду апеляційної скарги,
будь-які клопотання від учасників
процесу про продовження строків
розгляду апеляційної скарги,
відкладення розгляду справи не
надходили, враховуючи факт належного
сповіщення представників процесу про
час та місце судового засідання, що
підтверджується ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014року (
а.с108) зі штампом канцелярії суду про
розсилку згідно з Інструкцією з
діловодства в господарських судах
України, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу можливо розглянути
по суті в цьому судовому засіданні за
наявними матеріалами, за відсутності
представників сторін (ст.ст.75,99 ГПК
України)

Колегія суддів, дослідивши
докази по справі, в їх сукупності,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.08.2013р.,
яке було залишено без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.09.2013р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 31.10.2013р. у справі №904/5740/13 за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до
Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго" про
стягнення 2 463 788,98 грн. було
встановлено, що 30.09.2011р. між НАК
"Нафтогаз України" (далі - позивач,
продавець) та Нікопольським
комунальним підприємством
"Нікопольтеплоенерго" (далі -
відповідач, покупець) був укладений
договір на купівлю-продаж природного
газу №14/2599/11 (надалі - Договір), на
підставі п. 1.1 якого позивач, як
продавець, зобов'язався передати у
власність покупцю у 4 кварталі 2011р. та у
2012 році імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами, а
покупець зобов'язався приймати та
оплачувати газ на умовах договору.
Однак відповідач неналежним чином
виконав свої договірні зобов'язання
перед позивачем з оплати переданого
природного газу за жовтень 2011р. та за
жовтень - грудень 2012р., в зв'язку з чим
виникла заборгованість.

Вказаним рішенням позов було
задоволено частково, стягнуто з
Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго" на
користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" основний
борг у сумі 2 130 028,20 грн., пеню в розмірі 95
582,64 грн., збитки від інфляції у сумі 6
550,73 грн., 3% річних в сумі 27 309,31 грн., 7%
штрафу у сумі 114 347,88 грн., витрати по
сплаті судового збору у сумі 49 275,78 грн.,
в решті позовних вимог відмовлено
(а.с.29-33).

Відповідно до ч.2 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

В зв'язку з тим, що відповідач не
виконав рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.08.2013р.
у справі №904/5740/13, позивач звернувся до
господарського суду та просить
стягнути з відповідача пеню на
підставі п.7.2. договору, а також 3% річних
на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, які нараховані на прострочену
заборгованість.

Згідно з п. 7.2 Договору, у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів за
умови їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем умов пункту 6.1 Договору, він у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити продавцю, крім суми
заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

В позовній заяві позивач просить
стягнути з відповідача пеню за
прострочення листопада 2012р. за період з
04.06.2013р. по 14.06.2013р. у розмірі 3 258,04грн., а
також за прострочення грудня 2012р. за
період з 04.06.2013р. по 14.07.2013р. у розмірі 22
036,62грн., що разом становить 25 294,66грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Крім того, в позовній заяві позивач
просить стягнути з відповідача 3%
річних за прострочення оплати за газ,
що отриманий у листопаді 2012р. за період
з 04.06.2013р. по 18.12.2013р. у розмірі 12 095,48грн.,
а також за прострочення оплати за газ,
що отриманий у грудні 2012р. за період з
04.06.2013р. по 18.12.2013р. у розмірі 22 568,54грн.,
що разом становить 34 664,02грн.

Суд першої інстанції вірно послався на
пункт 9 Оглядового листа Вищого
господарського суду України №01-06/767/2013
від 29.04.2013р. "Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
господарським судом України)" де
вказано, що наявність судового рішення
про задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
договору, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України. За змістом статей 598 - 609 ЦК
України рішення суду про стягнення
боргу не є підставою для припинення
грошового зобов'язання. Право
кредитора вимагати сплату боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредитору (див. постанову Вищого
господарського суду України від
01.11.2012р. № 5011-32/5219-2012). Аналогічна
правова позиція наведена також у
постановах Верховного Суду України від
20.12.2010р. № 10/25, від 04.07.2011р. № 13/210/10, від
12.09.2011р. № 6/433-42/183, від 14.11.2011р. № 12/207, від
23.01.2012р. № 37/64.

Зі змісту рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.08.2013р.
у справі №904/5740/13, вбачається, що
позивач просив стягнути з відповідача 2
130 028,20грн. заборгованості, пеню у
розмірі 136 546,63грн. за період з 15.11.2011р. по
03.06.2013р., а також 3% річних у розмірі 27
309,31грн. за період з 15.11.2011р. по 03.06.2013р.
Розрахунок 3% річних перевірено і ці
суми обґрунтовано стягнуто судом з
відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Господарського
кодексу України у разі, якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може, з урахуванням інтересів боржника,
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Розрахунок пені було перевірено судом
і встановлено, що він обрахований
вірно, за період з 04.06.2013р.

Приймаючи до уваги майновий стан
сторін, враховуючи статус відповідача,
який використовує придбаний газ
виключно для потреб опалення, а також
те, що сплата штрафних санкцій у
повному обсязі у даному випадку
зачіпає майнові інтереси не лише
відповідача, а й інші інтереси, зокрема,
можливість постачання теплової
енергії бюджетним установам та
організаціям, суд першої інстанції
зменшив розмір пені на 50% та стягнув
пеню в сумі 12 647,33грн. На вимогу суду
апеляційної інстанції 22.04.2014р.
відповідач подав копію балансу та
звіту про фінансові результати (звіт
про сукупний дохід) за 2013р.; копію
довідки про заборгованість за теплову
енергію станом на 31.03.2014р., з якої
вбачається наявність заборгованості
населення; за льготами та субсидіями; а
також заборгованості бюджетних
організацій, що свідчить про наявність
виняткових обставин, які спричинили
прострочення оплати за газ з боку
Нікопольського КП
«Нікопольтеплоенерго». За вказаних
обставин, судом було обґрунтовано
зменшено розмір пені на 50%.

Таким чином, підстави для зміни або
скасування рішення суду, передбачені
статтею 104 ГПК України, відсутні, а в
задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
м. Київ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.02.2014
року по справі №904/42/14, - залишити без
змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України на
протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано
24.04.2014р.

Головуючий
І.М. Герасименко

Судді
І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько