ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 року
Справа № 904/163/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б.
(доповідач);

суддів: Тищик І.В., Білецької Л.М.

при секретарі судового засідання:
Валяр М.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Денисенко В.М.,
довіреність № 22/11/13 від 22.11.13р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за
довіреністю б/н від 14.04.14р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет» на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 04.03.2014 р.
у справі № 904/163/14 (суддя Бондарєв Е.М.)

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»,
смт. Ювілейне, Дніпропетровського
району, Дніпропетровської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
м. Дніпропетровськ

про стягнення 57 274,52 грн. штрафних
санкцій за договором поставки, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2014 року рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області у справі № 904/163/14 Товариству з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет» у задоволенні позову
відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням
місцевого господарського суду позивач
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована не в
повному обсязі та невірним
дослідженням місцевим господарським
судом при розгляді справи по суті усіх
наявних у справі доказів,
невідповідністю висновків викладених
у рішенні місцевого господарського
суду обставинам справи, а також
неправильним застосуванням судом норм
матеріального і процесуального права.

Зокрема скаржник в апеляційній скарзі
звертає увагу колегії суддів на те, що
місцевим господарським судом
проігноровано наявні в матеріалах
справи докази, а саме: витяги з Єдиного
реєстру податкових накладних, які
свідчать про відсутність їх реєстрації
в ЄРПН; копії листів відповідача від
14.01.2013 р. № 14 та від 01.05.2013 р. № 6, в яких
останній підтвердив факти не
реєстрації податкових накладних;
відзив відповідача в якому останній
підтвердив факт відсутності
реєстрації податкових накладних за
грудень 2012 року та січень-квітень 2013
року у ЄРПН, які підтверджують факт
порушення відповідачем п. п. 2.7.1., 2.7.2.,
6.13. договорів поставки від 01.01.2012 р. та
01.01.2013 р. № 38575 щодо обов'язку
постачальника надати покупцю
податкові накладні, зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних
України.

З огляду на вищезазначене апелянт
вважає, що суд першої інстанції
неправомірно відмовив у задоволенні
позовних вимог, а тому прийняте
місцевим господарським судом рішення
від 04.03.2014 р. у справі № 904/163/14 слід
скасувати, прийнявши нове рішення, яким
задовольнити вимоги позивача в повному
обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.03.2014 р. апеляційну скаргу прийнято до
провадження і призначено до розгляду в
судовому засіданні на 15.04.2014 р. о 10:15 год.

15.04.2014 р. у судовому засіданні,
представник позивача (скаржник) вимоги
апеляційної скарги підтримав у повному
обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача надав
заперечення проти апеляційної скарги,
згідно якого просив залишити скаргу
без задоволення, а рішення місцевого
господарського суду без змін.

15.04.2014 р. у судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Судова колегія в межах вимог,
передбачених ст. 101 ГПК України
розглянувши справу та перевіривши
повноту, законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку про залишення рішення
господарського суду першої інстанції
без змін, а апеляційної скарги без
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
і встановлено місцевим господарським
судом, між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»
(далі - покупець) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 (далі -
постачальник) укладено два договори
поставки від 01.01.2012 р. № 38575 (далі -
договір-1) та договір від 01.01.2013 р. № 38575
(далі - договір-2 (а. с. 12-32)).

Згідно п. 1.1. договорів-1 та 2
постачальник зобов'язався в порядку та
строки, встановлені договорами,
передати товар у власність покупця, у
визначеній кількості, відповідної
якості та по узгодженій ціні, а
останній прийняти товар і оплатити
його на умовах, визначених цими
договорами.

Згідно п. 2.7. договору-1 при передачі
товару постачальник, зокрема,
зобов'язаний одночасно з товаром
передати покупцю наступні документи:

2.7.1. товарно-транспортну накладну,
видаткову накладну на товар, підписані
уповноваженою особою з вказівкою
посади, П.І.Б. та засвідчені печаткою
постачальника на українській мові;

2.7.2 податкову накладну, підписану
уповноваженою особою та засвідчену
печаткою постачальника на українській
мові;

Так, у грудні 2012 року на виконання умов
п. п. 1.1., 2.7.2. договору-1 відповідач
здійснив позивачу поставку товару та
передав йому податкові накладні, а
саме: № 112 від 21.12.12р., № 113 від 22.12.12р., №
114 від 22.12.12р., № 115 від 22.12.12р., № 126 від
22.12.12р., № 127 від 23.12.12р., № 128 від
23.12.12р., № 129 від 23.12.12р., № 130 від 24.12.12р., №
147 від 25.12.12р., № 161 від 28.12.12р. з поміткою
«Х» про включення до Єдиного реєстру
податкових накладних (далі - ЄРПН).

Зазначені податкові накладні
оформлені належним чином, відповідають
п. 6.1. Порядку заповнення
податкових накладних від 01.11.2011 р. № 1379,
підписані уповноваженою особою та
скріплені печатками (а. с. 33-43).

Згідно п. 2.7.2. договору-2 при поставці
імпортного та/або підакцизного товару,
а також у випадку якщо за одну
поставлену партію товару сума ПДВ в
податковій накладній перевищує 10 000,0
гривень, постачальник зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну,
зареєстровану в Єдиному реєстрі
податкових накладних України.

На виконання умов п. п. 1.1., 2.7.2. договору-2
відповідач в період з січня по квітень
2013 року здійснив позивачу поставку
товару та передав йому податкові
накладні, а саме: № 9 від 04.01.13р., № 12 від
05.01.13р., № 24 від 06.01.13р., № 31 від 08.01.13р., №
32 від 08.01.13р., № 37 від 08.01.13р., № 38 від
09.01.13р., № 50 від 11.01.13р., № 75 від 16.01.13р., №
87 від 18.01.13р., № 122 від 24.01.13р., № 158
від 29.01.13р., № 159 від 30.01.13р., № 10 від
04.01.13р., № 13 від 06.01.13р., № 51 від 11.01.13р., №
62 від 12.01.13р., № 145 від 28.01.13р., № 161 від
30.01.13р., № 11 від 02.02.13р., № 12 від 04.02.13р.,
№ 13 від 04.02.13р., № 27 від 07.02.13р., № 38 від
07.02.13р., № 50 від 09.02.13р., № 51 від 11.02.13р., №
53 від 11.02.13р., № 55 від 12.02.13р., № 77 від
12.02.13р., № 78 від 13.02.13р., № 79 від 14.02.13р., №
81 від 15.02.13р., № 83 від 15.02.13р., № 84
від 16.02.13р., № 95 від 16.02.13р., № 96 від
17.02.13р., № 108 від 19.02.13р., № 120 від 23.02.13р., №
132 від 24.02.13р., № 133 від 25.02.13р., № 145
від 26.02.13р., № 44 від 09.03.13р., № 23 від
06.03.13р., № 67 від 14.04.13р. з поміткою «Х» про
включення до ЄРПН.

Зазначені податкові накладні
оформлені належним чином, підписані
уповноваженою особою та скріплені
печатками (а. с. 44-86).

На запити № № 13095700, 13095327, 13094841, 13095909,
13100025 від серпня 2013 року, ТОВ
«АТБ-маркет» отримало витяги з ЄРПН, в
яких було зазначено, що податкові
накладні відповідача за грудень 2012
року - січень-квітень 2013 року не були
зареєстровані в ЄРПН (а. с. 87-92).

Інформація про факт виникнення помилки
при реєстрації податкових накладних в
ЄРПН також зазначається в квитанціях,
що містяться в матеріалах справи, які
подані відповідачем, а саме:

Помилка - місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг, вказане
у документі не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців (а.
с. 156-172).

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 ЦК України,
сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами. Сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Відповідно до п. 6.13 договорів-1 та 2, у
разі якщо постачальник надав у
момент поставки або повернення товару
неправильно оформлені первинні
документи (товарно-транспортна
накладна, видаткова накладна,
податкова накладна, корегуюча
податкова накладна та ін.) або
кількість товару не відповідає даним,
які вказані в цих документах,
уповноваженим представником покупця у
вказаних документах робиться
відповідна помітка, а також
складається двосторонній акт про
виявлення такої невідповідності, який
підписується представниками сторін,
які безпосередньо приймають участь у
передачі товару покупцю. Постачальник
погоджується з тим, що у разі поставки
товару з використання послуг третіх
осіб, представник третьої особи -
транспортної компанії, буде вважатися
уповноваженою особою зі сторони
постачальника на підписання такого
акту про виявлення невідповідності.
В такому випадку постачальник
зобов'язується надати покупцю
правильно оформлені первинні
документи (товарно-транспортна
накладна, видаткова накладна,
податкова накладна, коригуюча
податкова накладна та ін.), при
наступній поставці, але в будь-якому
випадку не пізніше 7 календарних днів.
У разі не надання правильно
оформлених первинних документів у
вказані строки, постачальник
зобов'язаний сплатити покупцю штрафну
санкцію у розмірі 1 % від суми
поставленого товару по даним
документам, але не менше 1000 грн. У разі
відмови уповноваженого представника
постачальника від підписання
двостороннього акту, він підписується
представником покупця та
представником сторонньої організації,
залученої покупцем.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено,
що штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

У ч. 4 ст. 231 ГК України зазначено, що у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній,
визначеній грошовій сумі, або у
відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Позивач вважає, що відповідачем
порушено п. п. 2.7.1., 2.7.2. договорів
поставки 1 та 2 № 38575 від 01.01.2012 р. та
01.01.2013 р. в частині неправильного
оформлення податкових накладних, у
зв'язку з чим ним відповідно до п. 6.13.
договорів1 та 2 нараховано відповідачу
штрафні санкції у розмірі 1 % від суми
поставленого товару на загальну суму 57
274,52 грн.

Однак колегія суддів не може
погодитись з правомірністю
нарахування позивачем штрафних
санкцій з огляду на наступне:

По-перше - наявні в матеріалах справи
копії податкових накладних повністю
відповідають всім обов'язковим
реквізитам, що визначені п. 201.1 ст.
201 Податкового кодексу України, Порядку
заповнення податкових накладних від
01.11.2011 р. № 1379, у тому числі вони
відповідають інформації зазначеній у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців за
станом на 09.01.2014 р. та Свідоцтві про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця щодо місця проживання
фізичної особи-підприємця, а саме: м.
Дніпропетровськ, вул. Новокримська, 1/65
(а. с. 93-96, 129).

Крім того місцезнаходження суб'єкта
підприємницької діяльності також
підтверджується довідкою Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська від 07.03.2013 р. №
700/17.2-15/НОМЕР_1 про результати
зустрічної звірки ФОП ОСОБА_3 по
взаємовідносинам з контрагентами
згідно поданої податкової звітності з
податку на додану вартість за грудень
2012 р. (п. 2.3.2.), згідно якого
місцезнаходження відповідача вказано
м. Дніпропетровськ, вул. Новокримська,
1/65 (а. с. 131).

По-друге - застосування позивачем
штрафних санкцій до відповідача
можливе лише за умови дотримання
позивачем порядку визначеного п. 6.13.
договорів поставки 1 та 2, який
стосується обов'язку уповноваженого
представника покупця у вказаних
документах робити відповідні помітки,
а також складати двосторонній акт про
виявлення такої невідповідності, який
підписується представниками сторін,
які безпосередньо приймають участь у
передачі товару покупцю.

Посилання апелянта у своїх поясненнях
(а. с. 114) на введення продавцем в оману
покупця шляхом надання позивачу
незареєстрованих податкових
накладних, але з відміткою про їх
реєстрацію, не звільняла позивача від
обов'язку скласти двосторонній акт про
виявлення такої невідповідності,
відповідно до п 6.13. договорів-1 та 2.

По-третє - основною умовою для
застосування до відповідача штрафної
санкції у розмірі 1 % від суми
поставленого товару, передбаченої п.
6.13. договорів поставки 1 та 2 є
неправильне оформлення відповідачем
первинних документів (податкової
накладної), а не відсутність реєстрації
податкової накладної в ЄРПН.

Таким чином відсутність реєстрації
податкової накладної при правильному
її оформленні не може бути підставою
для застосування санкцій, передбачених
п. 6.13. договорів 1 та 2.

Як визначає ст. 32 ГПК України, доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення, а також інші обставини,
які мають значення для правильного
вирішення спору.

Доводи, викладені скаржником в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду,
покладених в обґрунтування рішення, і
судовою колегією відхиляються з
урахуванням вищенаведеного.

На підставі вищенаведеного, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду Дніпропетровської
області слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет» залишити без задоволення,
а рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 04
березня 2014 року у справі № 904/163/14
залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено
18.04.2014 р.

Головуючий суддя
Ю.Б. Парусніков

Судді:
І.В. Тищик

Л.М. Білецька