ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

10 квітня 2014 р.

Справа № 902/208/14

за позовом:Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 21000, АДРЕСА_1

до:Публічного акціонерного товариства
"Вінницягаз" 21012, Вінницька обл., м.
Вінниця, пров. Щорса, 24

про стягнення 37 856,62 грн.

Головуючий суддя Бенівський В.І.

Cекретар судового засідання
Кондратенко Т.І.

Представники

позивача : Адвокат ОСОБА_2 в
інтересах позивача ФОП ОСОБА_1;

відповідача : ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" - Бобко Т.Є.; довіреність №
02/14-Д від 13.12.2013 р.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької
області надійшла позовна заява
Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.
Вінниця до Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз", м. Вінниця
про стягнення 37 856,62 грн.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 26.02.2014 р. (суддя
Лабунська Т.І.) порушено провадження у
справі № 902/208/14 за вказаним позовом та
призначено судове засідання на 18.03.2014 р.

Відповідно до повторного
автоматичного розподілу та
розпорядження керівника апарату
господарського суду Вінницької
області від 05.03.2014 р. справа № 902/208/14
передана на розгляд судді Бенівському
В.І.

Ухвалою суду від 18.03.2014 р. справу №
902/208/14 прийнято суддею Бенівським В.І.
до свого провадження.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на підставі
договору на виконання робіт по
вивезенню рідких відходів б/н від 09
грудня 2010 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 виконав
роботи по вивезенню фекальних вод
відповідача в загальному об'ємі 2142м3 на
загальну суму 91 506,24 грн. у період з
01.01.2011 р. по 31.08.2011 р.. В порушення взятих
на себе зобов"язань ПАТ «Вінницягаз»
прийняв вказані роботи однак
розрахувався з частково на суму 68 538,42
грн. Крім того, у зв"язку з
простроченням виконання грошового
зобов"язання позивачем, в порядку ст. 625
ЦК України, позивачем було нараховано
інфляцію в розмірі 9 094,85 грн. та 3% річних
в сумі 2 049,20.

Тому ФОП ОСОБА_1 просить стягнути з ПАТ
по газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" 26 721,36 грн. основного боргу,
9 094,85 грн. інфляційних збитків, 2 040,41 грн.
3 % річних.

Представник відповідача в судовому
засіданні та у відзиві на позовну заяву
№ 07-15990 від 13.03.2014 р. заперечила щодо
позовних вимог, посилаючись на те, що на
актах прийомки виконаних робіт за
вказаний Позивачем період відсутній
підпис уповноваженої на те особи -
керівника підприємства. Акти прийомки
виконаних робіт по вивозу рідких
відходів зі сторони Товариства
підписані ОСОБА_3, який на той час
працював головний механіком та не був
визначений як уповноважена особа на
прийняття робіт та підписання актів. На
виконання умов договору ФОП ОСОБА_1
було надано Товариству послуги по
вивезенню фекальних вод на загальну
суму 83 150,38 грн. Товариством на рахунок
Відповідача оплачено 75 132,83 грн. Згідно
даних бухгалтерського обліку
Товариства станом на день розгляду
справи заборгованість перед ФОП ОСОБА_1
за вивезення рідких відходів складає 8
017,55 грн.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
позивача та відповідача, оцінивши
надані ними докази, суд вбачає, що
позовна заява подана обґрунтовано.

За загальними правилами судового
процесу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. 33 ГПК України).

Виходячи з положень ст.ст. 1, 21 ГПК
України відповідачем у справі має бути
особа, яка порушує або оспорює права та
охоронювані законом інтереси позивача.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом прийшов
до висновку про задовольнення позовних
вимог виходячи з наступного.

09 грудня 2010 року між ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" та ФОП ОСОБА_1 укладено
договір б/н на виконання робіт по
вивезенню рідких відходів.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що
Замовник зобов'язується проводити
оплату за виконану роботу згідно
розрахунків 42,72 грн. за м3, які
погоджуються між сторонами і можуть
змінюватися в залежності від вартості
послуг, які надаються «Вінницьким
водоканалом» та вартості ГСМ.

Позивачем на виконання п. 2.2. Договору,
укладено з КП «Вінницький водоканал»
договір на приймання та очищення
стічних вод і рідких відходів № 1259пп
від 04.03.2010 року, на підставі чого
Сторонами погоджено, що розрахунок за 1
м3 складає 42,72 грн.

Відповідно до п. 2.4 Договору оплата
замовником проводиться після
виконання послуг виконавцем -
щомісячно згідно акту виконаних робіт
шляхом перерахування коштів на рахунок
виконавця потягом чотирьох днів.

Позивач виконав роботи по вивезенню
фекальних вод Відповідача в загальному
об'ємі 2 142 м3 на загальну суму 91 506,24 грн.
у період з 01.01.2011 р. по 31.08.2011 р.

Дане підтверджується актами прийомки
виконаних робіт по вивозу рідких
відходів за періоди: з 20.12.2010 р. по 13.01.2011
р. на суму 7 790,58 грн.; 14.01.2011 р. по 15.02.2011 р.
на суму 11 918,88 грн.; 16.02.2011 р. по 15.03.2011 р. на
суму 8 074,08 грн.; 15.03.2011 р. по 15.04.2011 р. на
суму 12 303,36 грн.; 15.04.2011 р. по 15.05.2011 р. на
суму 9 035,28 грн.; 16.05.2011 р. по 14.06.2011 р. на
суму 14 225,76 грн.; 15.06.2011 р. по 15.07.2011 р. на
суму 14 225,76 грн.; 15.07.2011 р. по 15.08.2011 р. на
суму 12 495,60 грн.; 16.08.2011 р. по 31.08.2011 р. на
суму 5 190,48 грн.

Публічне акціонерне товариство
«Вінницягаз» прийняв дані роботи в
цілому, однак розрахувався з
Виконавцем частково на суму 68 538,42 грн.
за 1 516,5 м3 об'єму.

Зобов'язання щодо оплати за вивезення
фекальних вод в загальній сумі 26 721,36
грн. за 625,5 м3 вивезених нечистот
виконано не було, незважаючи на те, що
дані роботи прийняті Замовником, що
підтверджується: актом прийомки
виконаних робіт по вивозу рідких
відходів за період з 15.06.2011 рік по 15.07.2011
рік, і рахунком Позивача № 35 від 14.07.2011
рік на суму 14 225,76 грн. та актом прийомки
виконаних робіт по вивозу рідких
відходів за період з 15.07.2011 рік по 15.08.2011
рік, і рахунком Позивача № 41 від 16.09.2011
рік на суму 12 495,60 грн.

31 серпня 2011 р. між Замовником та
Виконавцем укладено додаткову угоду
про розірвання Договору на виконання
робіт по вивезенню рідких відходів б/н
від 09 грудня 2010 року, якою припинено дію
Договору з 31.08.2011 року.

10.08.2011 року, 29.08.2011 року та 19.03.2012 року
Позивач неодноразово звертався
листами до Відповідача з проханням
погасити існуючу заборгованість, однак
станом на день подання позову до суду
відповідачем не подано доказів
остаточного проведення розрахунків з
ФОП ОСОБА_1 за договором.

Твердження відповідача про те, що акти
виконаних робіт за період з 15.06.2011 рік
по 15.07.2011 рік та з 15.07.2011 рік по 15.08.2011 рік
не були підписані уповноваженою особою
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз", а підписані ОСОБА_3, який
на той час працював головний механіком
та не був визначений як уповноважена
особа на прийняття робіт та підписання
актів, суд оцінює досить критично,
зважаючи на те, що послуги, що були
надані в інші періоди прийняті за
актами приймання-передачі і оплачені
відповідачем також були підписані
ОСОБА_3.

Крім того, відповідно до довідки КП
«Вінницяоблводоканал» від 26.03.2014 року
ФОП ОСОБА_1 на підставі договору на
приймання та очищення стічних вод і
рідких відходів № 1259пп від 04.03.2010 року
здійснив збір та транспортування
стічних вод, рідких відходів і стоків
ПАТ «Вінницягаз» в загальному об'ємі 2142
м3, із календарним розшифруванням, яке
повністю співпадає із об'ємами
зазначених в актах.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Також кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається , якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України ,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться. Ст. 530 ЦК України
передбачено , що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін ) його
виконання , то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін), а якщо не
встановлений строк, кредитор має право
вимагати його в будь - який час.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Станом на день розгляду справи в суді
відповідач не надав суду та позивачу
доказів здійснення з позивачем
розрахунків по основній
заборгованості в сумі 26 721,36 грн. Тому
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача 26 721,36 грн. грн. основного
боргу на підставі ст. ст. 11, 530 ЦК України
слід задоволити.

Судом встановлено, що позивачем, крім
суми основного боргу, заявлено до
стягнення з відповідача також суму
інфляційних втрат, яка складає 9 094,85
грн., три відсотки річних в сумі 2 040,41
грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суши, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором,
або законом.

Дослідивши розрахунок заявлених
позивачем до стягнення з відповідача
інфляційних втрат та 3% річних судом
встановлено, що вони нараховані
правильно, а тому вони підлягають
стягненню.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач звертається з вимогою про
стягнення 8 000,00 грн. витрат на послуги
адвоката.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з державного мита,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов`язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інших витрат,
пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, статтею 44 ГПК України
передбачено, що до складу судових
витрат входить оплата послуг адвоката,
то суд вважає, що в контексті цієї
норми, судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи
підлягають оплаті лише у тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавались та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами, а також у тому
випадку, коли відповідні послуги
надавались адвокатом стосовно
конкретного боржника та повноваження
адвоката підтвердженні відповідними
документами.

Відповідно до приписів 6.5 постанови
Пленуму вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, господарський
суд має враховувати, що розмір
відшкодування судових витрат, не
пов'язаних із сплатою судового збору,
не повинен бути неспіврозмірним, тобто
явно завищеним. За таких обставин суд з
урахуванням обставин конкретної
справи, зокрема, ціни позову, може
обмежити цей розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи. У визначенні розумно
необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема:
вартість економних транспортних
послуг; час, який міг би витратити на
підготовку матеріалів кваліфікований
фахівець; вартість оплати відповідних
послуг адвокатів, яка склалася в країні
або в регіоні; тривалість розгляду і
складність справи тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, в
підтвердження отриманих послуг
позивач посилається на договір № 1 від
11.02.2014 р. про надання правової допомоги,
украденого з адвокатом ОСОБА_2,
оригінал якого надано до матеріалів
справи. Згідно з цим договором адвокат
зобов'язується надати правову допомогу
за дорученням клієнта, загальна
вартість правової допомоги становить 8
000,00 грн. В якості доказів понесення
витрат на оплату послуг адвоката
позивачем надано оригінал квитанції №
102326.56.1 від 12.02.2014 р. на суму 8 000,00 грн.

Судові витрати по справі, на підставі
ст. 49 ГПК України, слід віднести за
рахунок відповідача, оскільки спір до
суду доведено з його вини.

В судовому засіданні, відповідно до ст.
85 ГПК України, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення (коротке
рішення).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 4-3, 4-5, 4-6, 12,
18-22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 ГПК України,
ст.ст. 202, 509, 526, 527 ЦК України, ст. 193 ГК
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовільнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" (, вул. Щорса, 24, м. Вінниця, 21012, р/р
7002, в філії ВАТ КБ "Надра",
Вінницьке регіональне управління, МФО
302355) на користь Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1,
п/р НОМЕР_2 в ПриватБанк м. Вінниця, МФО
302689) 26 721,36 грн. основного боргу , 9 094,85
грн. інфляційних збитків, 2 040,41 грн. 3 %
річних, 1 827,00 грн. судового збору, 8 000,00
грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Копію рішення надіслати позивачу та
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Повне рішення складено 14 квітня 2014 р.

Суддя
Бенівський В.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу 21000, АДРЕСА_1,

3 - відповідачу 21012, Вінницька обл., м.
Вінниця, пров. Щорса, 24,