ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.14р. Справа № 904/233/14

За позовом Фермерського господарства
"БЕРЕЗЕНСЬКЕ"

до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в особі
Хмельницької філії публічного
акціонерного банку Комерційний банк
"Приватбанк" в особі Полонського
відділення Хмельницької філії
публічного акціонерного банку
Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання договору недійсним

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: Данильченко О.О. - дов.
№653-О

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство „Березенське"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою, просить суд визнати договір №
32 поруки від 17.05.2012р. укладений між
сторонами недійсним як укладений в
наслідок обману. Просить суд стягнути
судові витрати з відповідача.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Позивач у
попередніх судових засіданнях
наполягав на задоволенні позовних
вимог. Вважає, що наданими у справі
доказами у повному обсязі підтверджені
позовні вимоги. Посилався на Ухвалу
Апеляційного суду Хмельницької
області при розгляді справи №2ц/2290/914/12,
як на підставу позовних вимог.
Наполягав, що ОСОБА_2 не отримував
грошові кошти за кредитним договором.

Відповідач заперечував проти
задоволення позовних вимог, просив суд
у позові відмовити. Вважає, що як при
укладенні спірного договору поруки так
і на теперішній час не існує обставин,
які б свідчили про недійсність
забезпечуваного зобов'язання, які б
робили неможливим чи перешкоджали
укладенню договору поруки. Вважає, що
не існує доказів, які б свідчили про те,
що договір поруки був укладений в
результаті навмисного введення
сторони правочину в оману.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представника відповідача,
господарський суд, -

Встановив:

ОСОБА_2 та відповідачем підписано
кредитний договір №HMPWGA00000809 від 29.01.2008р.

Згідно предмету кредитного договору
Банк зобов'язується надати
Позичальникові кредитні кошти шляхом
видачі готівки через касу чи/або
перерахувати на рахунок, зазначений в
п. 8.1 цього Договору строк. Позичальник
доручає Банку проводити погашення
заборгованості по даному кредитному
договору в передбачені даним договором
строки за рахунок коштів розміщених на
рахунках позичальника, що відповідає
платіжній карті. Кредит надається в
обмін на зобов'язання позичальника по
поверненню кредиту, сплаті відсотків,
винагороди в зазначеному даним
договором строки.

Пунктом 8.1 вказаного Кредитного
договору сторони погодили, що банк
зобов'язується надати позичальнику
кредитні кошти шляхом видачі готівки
через касу на строк з 29 січня 2008р. по 28
січня 2025р. включно у розмірі 156836 грн.

Аналізом тексту Кредитного договору
встановлено, що він не містить
конкретної дати видачі кредиту, а
містить посилання на те, що кредит
повинен бути виданий та повернутий у
строк з 29 січня 2008р. по 28 січня 2025р.

В подальшому позивачем та відповідачем
було підписано договір поруки № 32 від
17.07.2012р.

Предметом договору поруки є надання
поруки поручителем перед кредитором за
виконання боржником, ОСОБА_2, обов'язків
за кредитним договором №HMPWGA00000809 від
29.01.2008р. згідно якого кредитор надав
боржнику кредит у сумі 156836 грн., а
боржник зобов'язаний повернути кредит
у строк до 28 січня 2025р.

Дослідив тексти вищевказаних
договорів суд вважає, що обов'язок за
Договором поруки у позивача виникає
після отримання ОСОБА_2 кредитних
коштів за Кредитним договором.

Приписами ст. 553 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
поруки поручитель відповідає перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Порукою може
забезпечуватись виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Отже спірний договір відповідає
приписам цивільного законодавства.

Ненадання кредитних коштів за
Кредитним договором ОСОБА_2 до
теперішнього часу не можна вважати
навмисним введенням в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
оскільки за умовами Кредитного
договору грошові кошти повинні бути
видані у строк з 29 січня 2008р. по 28 січня
2025р.

Отже відсутні підстави вважати, що у
відповідності до приписів ст. 230
Цивільного кодексу України позивач
навмисно ввів відповідача в оману щодо
обставин, які мають істотне значення.

Апеляційним судом Хмельницької
області при розгляді справи № 22ц/2290/914/12
винесено Ухвалу від 14.05.2012р. у якій
встановлено, що ОСОБА_2 по кредитному
договору №HMPWGA00000809 від 29.01.2008р. не
отримав грошові кошти, тому вказаний
договір не є укладеним.

Факт, встановлений Апеляційним судом
Хмельницької області при розгляді
справи № 22ц/2290/914/12 не є доказом того, що
при укладенні спірного Договору
поруки мало місце навмисним введенням
відповідачем в оману позивача щодо
обставин, які мають істотне значення.

Крім того відповідачем надано до
матеріалів справи меморіальні ордери
з тексту яких вбачається, що ОСОБА_2
було здійснено перерахування
грошових коштів на адресу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№HMPWGA00000809 від 29.01.2008р.

Отже відсутні підстави вважати договір
№ 32 поруки від 17.05.2012р. укладений між
сторонами недійсним як укладений в
наслідок обману.

Усе вищевказане є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Г.В. Манько

Повне рішення складено 18.04.2014р.