ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 року
Справа № 18/2141/12

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Бондаренко В.П., суддя
Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Голозубовій О.І.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

Державного виконавця - Карпов О.В. - дов.
№ 44-03/44/1729 від 25.12.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх.
№934П/1-9) на ухвалу господарського суду
Полтавської області від 03.12.2013р. у
справі №18/2141/12,

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Комунального підприємства
"Теплоенерго", м. Кременчук Полтавської
області,

про стягнення 12778140,29 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 03.12.2013р. (суддя
Бунякіна Г.І.) в задоволенні скарги
Комунального підприємства
"Теплоенерго" на бездіяльність відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
при виконанні наказу ГСПО від 04.01.2013 р.,
виданого на виконання рішення
господарського суду Полтавської
області від 20.12.2012 року у справі №18/2141/12
- відмовлено.

Відповідач, КП "Теплоенерго", з ухвалою
суду першої інстанції не погодився та
подав до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить ухвалу господарського
суду Полтавської області від 03.12.2013 р. у
справі №18/2141/12 скасувати та прийняти
нове рішення, яким змінити процедуру
виконання рішення господарського суду
Полтавської області від 20.12.2012 р. у
справі №18/2141/12, зобов'язати Державну
виконавчу службу України зняти арешт з
коштів боржника Комунального
підприємства "Теплоенерго", накладений
постановою від 09.09.2013 р. № ВП 37561156
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівим Р.І. та затверджену начальником
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Черноволовим В.А.

В судове засідання відповідач не
з'явився, 22.04.2014р. від нього надійшла
заява (вх. № 3271) про проведення судового
засідання без участі його представника
за наявними у справі документами. Свої
апеляційні вимоги скаржник підтримує в
повному обсязі.

Позивач, ПАТ "НАК "Нафтогаз України", в
судове засідання також не з'явився,
відзиву на апеляційну скаргу не надав,
про дату, час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином та завчасно, про що свідчить
залучене до матеріалів справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Державний виконавець відзиву на
апеляційну скаргу не надав, в судовому
засіданні просить ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.
Вважає, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню, а ухвалу суду першої
інстанції законною та такою, що
прийнята у відповідності з нормами
чинного законодавства.

Зважаючи на належне повідомлення
позивача та відповідача про час та
місце засідання суду, на те, що їх явка у
судове засідання не була визнана
обов'язковою, а також на те, що
відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу
відповідача за їх відсутності за
наявними в справі матеріалами у
відповідності до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, повторно розглянувши справу
відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, вислухавши пояснення
державного виконавця, перевіривши
повноту встановлення господарським
судом Харківської області обставин, що
мають значення для справи та
правильність застосування норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням господарського суду
Полтавської області від 20.12.2012 р. у
справі № 18/2141/12 позов ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" задоволено та стягнуто з КП
"Теплоенерго" на користь позивача
12778140,29 грн., в т.ч. 10599170,32 грн. -
заборгованість відповідача за
поставлений в період жовтня-грудня 2011
р. та січня-червня 2012 р. імпортований
природний газ в розрізі умов договору
купівлі-продажу природного газу від
30.09.2011 р., 889499,08 грн. - пеня відповідно п.
7.2 договору за невиконання договірних
зобов'язань по оплаті за газ, 1029637,25 грн.
- 7 % штраф відповідно до умов п. 7.2
договору, 60075,10 грн. - втрати від
інфляції відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК
України та 199758,54 грн. - 3% річних.

На виконання вказаного рішення 04.01.2013 р.
видано судом першої інстанції
відповідний наказ.

Постановою відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 15.04.2013 р. відкрито
виконавче провадження на його
виконання та запропоновано боржнику
виконати рішення самостійно в
семиденний строк з моменту отримання
постанови.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції, боржник повністю не виконав
вищевказане рішення і станом на 09.09.2013р.
сума боргу перед позивачем (з
урахуванням суми виконавчого збору)
склала 2467684,96 грн.

09.09.2013 р. старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
ДВС України в межах виконавчого
провадження з виконання наказу
господарського суду Полтавської
області № 18/2141/12 від 04.01.2013 р. винесено
постанову про накладення арешту на
кошти, що містяться на рахунках
боржника - Комунального підприємства
"Теплоенерго".

Відповідно до ст. 124 Конституції
України та ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і які набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження", після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень,
згідно ст. 32 цього ж Закону, зокрема, є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Частинами 1, 2 статті 52 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту (ч. 4 ст. 52 цього ж Закону).

Суд першої інстанції дійшов до
правомірного висновку, що постанова
про арешт коштів Комунального
підприємства "Теплоенерго" від 09.09.2013р.
прийнята відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України у відповідності до норм
чинного законодавства, а отже, підстави
для її скасування відсутні.

В апеляційній скарзі боржник
посилається на ухвалу господарського
суду Полтавської області від 10.10.2013р. у
справі № 18/2141/12, яка вступила в законну
силу та якою боржнику надано
розстрочку виконання рішення від
20.12.2012р. по даній справі до 30.09.2015р., як на
підставу для зняття арешту на кошти, що
містяться на його рахунках.

Судова колегія вважає за необхідне
зазначити, що такі посилання скаржника
є неправомірними, оскільки статтею 60
Закону України "Про виконавче
провадження" встановлений вичерпний
перелік підстав для зняття арешту з
майна боржника за рішенням (постановою)
державного виконавця. Надання судом,
який видав виконавчий документ,
розстрочки виконання рішення до таких
підстав не належить.

На підставі викладеного, доводи
апеляційної скарги не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що оскаржувана ухвала
господарського суду першої інстанції
прийнята при повному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
у відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
викладені в ухвалі висновки
відповідають обставинам справи, а тому
ухвала господарського суду
Полтавської області від 03.12.2013 р.
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103,
ст. ст. 105, 106, 1212 ГПК України, колегія
суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 03.12.2013 р. у
справі № 18/2141/12 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 24.04.2014
р.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Россолов В.В.

Суддя
Тихий П.В.