ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 922/5080/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя
Ільїн О.В. , суддя Черленяк М.І.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Калініної О.О., довіреність №
01-62юр/9002 від 11 березня 2013 року,
Овчаренко Г.С., довіреність № 01-62юр/9989
від 17 грудня 2013 року,

відповідача - Жолтикової О.Л., за
довіреністю № 107/1 від 13 січня 2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №
548Х/1-6) на рішення господарського суду
Харківської області від 10 лютого 2014
року у справі № 922/5080/13

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго", м. Харків

до Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради, м. Харків

про стягнення 98 369,53 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 10 лютого 2014
року у справі № 922/5080/13 (суддя Добреля
Н.С.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради на користь
Акціонерної компанії "Харківобленерго"
суму невідшкодованих витрат від
надання товарної продукції
(електроенергії) громадянам пільгових
категорій в розмірі 98 369,53 грн. та витрат
по сплаті судового збору у сумі 1 967,40
грн.

Відповідач - Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради, з рішенням
господарського суду першої інстанції
не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення господарського суду
Харківської області від 10 лютого 2014
року у справі № 922/5080/13 скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, зокрема, зазначає, що суд першої
інстанції порушив приписи статті 22
Закону України «Про міліцію»,
положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1996 року
№ 879 "Про встановлення норм
користування житлово-комунальними
послугами громадянами, які мають право
на пільги щодо їх оплати", вимоги Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо не
надання належної оцінки тому, що пільги
на житлово-комунальні послуги
надаються в межах встановлених норм
відповідно до бюджету і управління
може здійснювати будь-які бюджетні
зобов'язання і платежі тільки за
наявності відповідного бюджетного
призначення, встановленого законом про
Державний бюджет.

Позивач - Акціонерна компанія
"Харківобленерго", у відзиві на
апеляційну скаргу просить залишити її
без задоволення, а рішення
господарського суду Харківської
області від 10 лютого 2014 року у справі №
922/5080/13 залишити без змін.

Вважає, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, є
необґрунтованими, а рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим. Позивач зазначає, що
факт невиконання відповідачем вимог
законодавства стосовно компенсації
витрат енергопостачальної компанії АК
"Харківобленерго" з надання пільг
певним категоріям громадян відповідає
вимогам чинного законодавства та
матеріалам справи.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва до 10 години 30 хвилин 15 квітня 2014
року.

07 квітня 2014 року від відповідача на
адресу Харківського апеляційного
господарського суду надійшли
доповнення до апеляційної скарги (вх.
2809).

Відповідно до доповнень, Управління
праці та соціального захисту населення
адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради посилається
на норми чинного Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» та на
постанову Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1996 року № 879 «Про
встановлення норм користування
житлово-комунальними послугами
громадянами, які мають право на пільги
щодо їх оплати», які, за тлумаченням
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, і повинні бути
підставою при відшкодуванні пільгової
знижки на оплату житлово-комунальних
послуг усім категоріям пільговиків без
винятку. Вважає, що надання пільг з
оплати житлово-комунальних послуг
звільненим зі служби за віком, хворобою
або вислугою років працівникам міліції
необхідно проводити у межах норм, а
позивачу необхідно провести
перерахунок витрат за послуги
електропостачання зазначеної
категорії громадян між середньою
нормою споживання та нормою без
обмежень і надати до відповідача для
узгодження.

Крім цього, 11 квітня 2014 року через
канцелярію Харківського апеляційного
господарського суду позивач надав
додаткові пояснення до відзиву (вх.2991).

В додаткових поясненнях до відзиву
Акціонерна компанія
«Харківобленерго», зокрема, послалась
на те, що відповідно до Закону України
«Про міліцію», Закону України «Про
пожежну безпеку», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», Рішення
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року, Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25 січня 2012 року, з 22 травня 2008 року
по 31 грудня 2011 року працівникам міліції
та звільненим зі служби за віком,
хворобою або вислугою років, особовому
складу державної пожежної охорони та
членам їх сімей державою гарантується
надання 50-відсоткової знижки по сплаті
за жилу площу, комунальні послуги та
паливо на весь обсяг спожитої
електричної енергії, а з 01 січня 2012 року
вказаним категоріям громадян
надається 50-відсоткова знижка по
оплаті жилої площі, комунальних послуг
та палива в межах норм, встановлених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 879 від 01 серпня 1996 року «Про
встановлення норм користування
житлово-комунальними послугами
громадянами, які мають пільги щодо їх
оплати».

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази на їх
підтвердження, їх юридичну оцінку та
доводи апеляційної скарги в межах
вимог, передбачених статтею 101
Господарського процесуального Кодексу
України, заслухавши представників
сторін, колегія суддів встановила
наступне.

В грудні 2013 року Акціонерна компанія
"Харківобленерго" звернулась до
господарського суду Харківської
області з позовом про стягнення з
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради суми невідшкодованих
витрат від надання товарної продукції
(електроенергії) громадянам пільгових
категорій в розмірі 98 369,53 грн. за
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011
року.

Як убачається з матеріалів справи, а
саме, з Актів звіряння розрахунків між
Східним РВЕ Фрунзенського району та
головним розпорядником коштів
місцевого бюджету, Управлінням праці
та соціального захисту населення
адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради за надані
послуги згідно Законів України "Про
статус ветеранів військової служби і
ветеранів внутрішніх справ та їх
соціальний захист" наданий розрахунок
компенсації витрат за надану
електричну енергію пільговикам
категорії «Ветерани військової
служби», «Ветерани органів внутрішніх
справ» та іншім категоріям за
соціальною ознакою згідно
законодавства за період з 01 січня 2011
року по 01 травня 2012 року, по формі №
3-пільга, затвердженій наказом
Мінпраці України від 28 березня 2003 року
№ 83 за погодженням з Мінфіном та
Держкомстатом позивачу не
відшкодовані витрати від надання
товарної продукції (електроенергії)
громадянам пільгових категорій станом
на 01 січня 2012 року в розмірі 110 300,53 грн.
(т.1, а.с.15-30).

З них, збитки в розмірі 11 931,00 грн., які
відповідач не компенсував позивачу за
надані пільги за період з 23 травня 2008
року по 01 січня 2011 рік та які підлягають
до стягнення з управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради відповідно до
рішення господарського суду
Харківської області від 14 червня 2011
року у справі № 5023/3670/11, яке набрало
законної сили ( т. 1, а.с.50-53).

Таким чином, за період з 01 січня 2011 року
по 31 грудня 2011 рік позивачу не
відшкодовані витрати від надання
товарної продукції (електроенергії)
громадянам пільгових категорій в сумі
98369,53 грн., яка і складає розмір позовних
вимог.

Надаючи правову кваліфікацію
обставинам справи колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті
22 Закону України "Про міліцію" (в
редакції станом на 11 травня 2007 рік)
працівникам міліції та членам їх сімей
надається 50-ти відсоткова знижка по
оплаті жилої площі, комунальних послуг,
а також палива.

Згідно частини шостої статті 22 Закону
України "Про пожежну безпеку" (в
редакції станом на 16 травня 2007 рік)
особовому складу державної пожежної
охорони та членам їх сімей надається
50-ти відсоткова знижка плати за жилу
площу, комунальні послуги, а також
палива.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
внесено зміни до Закону України "Про
міліцію", а саме: частину четверту
статті 22 доповнено словами
"працівникам міліції та членам їх сімей
надається 50-відсоткова знижка по
оплаті житлової площі, комунальних
послуг, а також палива в межах норм,
встановлених законодавством".

Крім того, частину шосту статті 22
Закону України "Про пожежну безпеку"
доповнено відповідним положенням:
"особовому складу державної пожежної
охорони та членам їх сімей надається
50-відсоткова знижка по оплати жилої
площі, комунальних послуг, а також
палива в межах норм, встановлених
законодавством". Статтю 24 Закону
України "Про Державну
кримінально-виконавчу службу України"
доповнено положенням: "пільги,
компенсації та гарантії, передбачені
цим Законом, надаються за рахунок і в
межах бюджетних асигнувань".

Відповідно до розділу ІІІ Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", розділ II "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
діє з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008
року.

Таким чином введення "середніх норми
споживання" у деякі законодавчі акти,
мало діяти лише протягом 2008 бюджетного
року.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року у
справі № 1-28/2008 за конституційними
поданнями Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу ІІ, пункту 3 розділу III Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28
грудня 2007 року N107Л/І і 101 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України (254к/96-ВР)
(конституційності) положень статті 67
розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(справа щодо предмета та змісту закону
про Державний бюджет України) визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення статті 67 розділу І, пунктів
2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів
20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35,
пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України". Частиною
п'ятою резолютивної частини вказаного
рішення встановлено, що положення
Закону України «Про Державний бюджету
країни на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

За таких обставин, з 22 травня 2008 року
втратили чинність і визнані
неконституційними нормами зміни до
Законів України "Про міліцію" та "Про
пожежну безпеку" щодо надавання
50-відсоткової знижки з оплати
електроенергії в межах норм
встановлених законодавством.

Таким чином, з 22 травня 2008 року обсяг
пільгового споживання електроенергії
для працівників міліції та пенсіонерів
МВС не обмежується середніми нормами
споживання (крім пільгового споживання
електричної енергії на освітлення).

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок положень Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визнаних
неконституційними. Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року у справі № 1-28/2008
визначено, що Конституція України не
надає Закону України «Про державний
бюджет України» вищої юридичної сили
стосовно інших законів та не можна цим
законом вносити зміни до інших законів,
зупиняти чи скасовувати їх.

Статтею 147 Конституції України
визначено, що Конституційний Суд
України є єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні.
Конституційний Суд України вирішує
питання про відповідність законів та
інших правових актів Конституції
України і дає офіційне тлумачення
Конституції України та законів
України.

Згідно зі статтею 150 Конституції
України рішення Конституційного Суду
України є обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.

Відповідно до пункту 2 "Порядку
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 256 від 04
березня 2002 року (надалі - Порядок),
фінансування видатків місцевих
бюджетів за державними програмами
соціального захисту населення
провадиться за рахунок субвенцій,
передбачених державним бюджетом на
відповідний рік, у межах обсягів,
затверджених у обласних бюджетах,
бюджеті АРК, бюджетах міст Києва та
Севастополя, міст республіканського та
обласного значення та у районних
бюджетах на зазначені цілі.

Згідно пункту 3 Порядку, головним
розпорядником коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належать питання праці та
соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 5 Порядку, головні
розпорядники коштів місцевих бюджетів
щомісяця готують інформацію про
фактично нараховані суми та акти
звіряння розрахунків за надані послуги
з підприємствами - надавачами
відповідних послуг.

У пункті 6 Порядку зазначено, що у разі
виникнення додаткових зобов'язань
головні розпорядники коштів місцевих
бюджетів надсилають щомісяця до 18
числа фінансовим органам
райдержадміністрацій, виконкомів
міських рад (міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення) уточнену інформацію про
фактично нараховані у поточному місяці
суми. Зазначені фінансові органи
готують уточнені реєстри нарахованих у
поточному місяці сум та подають їх до 20
числа Міністерству фінансів
Автономної республіки Крим, фінансовим
органам обласних, Київської та
Севастопольської міських
держадміністрацій, управлінням
Державної казначейської служби
Автономної республіки Крим, областях,
м. Києві та м. Севастополі.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року та
положень Законів України "Про міліцію",
"Про пожежну безпеку", "Про державну
кримінально-виконавчу службу України",
застосовуючи норми прямої дії,
відповідач повинен був надіслати
уточнену інформацію щодо необхідності
компенсування пільг, наданих
енергопостачальником, відповідним
категоріям громадян, фінансовим
органам райдержадміністрацій,
виконкомів міських рад.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем не виконано вимоги пункту
6 Порядку та зазначених норм Закону, чим
порушено права АК "Харківобленерго".

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що відповідач необґрунтовано
посилається на постанову Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1996 року
№ 879, якою встановлені норми
користування житлово-комунальними
послугами, в межах яких надаються
передбачені чинним законодавством
пільги на оплату житлово-комунальних
послуг, як на частину бюджетного
законодавства, у зв'язку із чим її дія
продовжувалась протягом 2008, 2009, 2010 та 2011
роках, з огляду на наступне.

Положення Законів України "Про
міліцію", "Про пожежну безпеку" та "Про
державну кримінально-виконавчу службу
України" щодо надання 50-відсоткової
знижки по оплаті житлової площі,
комунальних послуг, а також палива з
урахуванням середніх норм споживання
були чинні до 31 грудня 2008 року, а з 01
січня 2009 року зазначені положення
законів, які передбачають надання
50-відсоткової знижки пільговим
категоріям без будь-яких обмежень.

Разом з тим, з 1 січня 2012 року набрав
чинності Закон України "Про Державний
бюджет України на 2012 рік", Прикінцевими
положеннями якого встановлено, що
статті 22 Законів України "Про міліцію"
та "Про пожежну безпеку" застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявності фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Крім цього, колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає, що Рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25 січня 2012 року визнано
конституційними положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік», про те, що надання Верховною
радою України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються із
Державного бюджету України, згідно
Конституції України та законів
України.

Таким чином, з моменту набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» всі
соціальні пільги, що надаються
громадянам згідно з базовими законами,
перелік яких міститься у пункті 3
«Прикінцевих положень», здійснюються в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України».

Норми, в межах яких надаються пільги на
оплату за житлово-комунальні послуги,
встановлені постановою Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1996 року
№ 879 зі змінами і доповненнями,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 31 грудня 2004 року
№ 1788.

Щодо посилань відповідача в
апеляційній скарзі та додаткових
поясненнях до неї на те, що Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року не стосується спірного
періоду 2011 року, то колегія суддів не
може погодитися із такими посиланнями,
зважаючи на те, що як вже зазначалося
вище, положення законів стосовно
введення "середніх норм споживання"
визнані неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року.

Крім того, згідно з розділом ІІ
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", розділ ІІ
"Внесення змін до деяких законодавчих
актів України" діє з 01 січня 2008 року по 31
грудня 2008 рік, тобто введення
законодавством середніх норм
споживання передбачалося лише на 2008
бюджетний рік та жодним чином не
відноситься до наступних 2009, 2010, 2011
бюджетних років.

До того ж, після оприлюднення Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року, енергопостачальна
організація отримала роз'яснення від
Міністерства палива та енергетики
України листом вих. № 32-01/6-2125 від 12
травня 2008р., що після 22 травня 2008 року
обсяг пільгового споживання
електроенергії для працівників
міліції та пенсіонерів МВС не
обмежується середніми нормами
споживання (крім випадку пільгового
споживання електричної енергії на
освітлення), тобто розрахунки з
вищезазначеними категоріями
пільговиків повинні проводитися без
застосування норм на пільгове
споживання електроенергії.

Також відповідач в апеляційній скарзі
вказує на те, що законність
застосування управлінням нормативних
актів саме Кабінету Міністрів України
підтверджується рішенням
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року №3-рп/2012.

Однак, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що період
виникнення суми витрат від надання
товарної продукції (електроенергії)
громадянам пільгових категорій
стосується 2011 року, тобто дія рішення
Конституційного Суду України від 25
травня 2012 року №3-рп/2012 не
розповсюджується на період, з якого
виник спір у даній справі, так як у
вказаному рішенні вказано:" На основі
та на виконання Закону про Державний
бюджет України на відповідний рік",
тобто, починаючи з 2012 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що місцевий господарський суд,
приймаючи оскаржуване рішення,
повністю дослідив обставини, які мають
значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для скасування або зміни вказаного
рішення відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону
України "Про електроенергетику" збитки
енергопостачальників від надання
пільг з оплати за спожиту електричну
енергію окремим категоріям побутових
споживачів відшкодовуються за рахунок
джерел, визначених законодавчими
актами, які передбачають відповідні
пільги.

З наданих позивачем, в підтвердження
позовних вимог, Актів звіряння
розрахунків за надані пільги,
убачається, що позивачу не
відшкодовані витрати від надання
товарної продукції (електроенергії)
громадянам пільгових категорій за
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011
рік.

За таких обставин, рішення
господарського суду Харківської
області від 10 лютого 2014 року у справі №
922/5080/13 підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга відповідача без
задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 10 лютого 2014
року у справі № 922/5080/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Повний текст постанови складений
16.04.2014 року.

Головуючий суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Черленяк М.І.