ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 березня 2014 року Справа № 924/686/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Владимиренко
С.В.,суддів:Данилової Т.Б., Добролюбової
Т.В., Могил С.К., Шевчук С.Р.,розглянувши
заяву Першого заступника Генерального
прокурора України про перегляд
Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду
України від 27.11.2013у справі№924/686/13за
позовом Заступника Рівненського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Міністерства оборони
України, уповноваженим представляти
відповідні функції в спірних
відносинах органом якого є Концерн
"Військторгсервіс" до Закритого
акціонерного товариства "Фірма
"Бакалія" провизнання недійсним
договору купівлі - продажу нерухомого
майна від 21.04.2009 та застосування
правових наслідків недійсності
правочину,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 11.07.2013 позов
задоволено, визнано недійсним з
моменту укладення договір
купівлі-продажу нерухомого майна
належного державі в особі Міністерства
оборони України і яке знаходиться на
праві господарського відання концерну
"Військторгсервіс" укладений 21.04.2009 між
концерном "Військторгсервіс" в особі
начальника філії "Управління торгівлі
Західного оперативного командування"
Свідерського Г.М. та закритим
акціонерним товариством "Бакалія",
посвідченого приватним нотаріусом
Шепетівського міського нотаріального
округу ОСОБА_1, який зареєстрований в
реєстрі за № 608, зобов'язано ЗАТ "Фірма
"Бакалія" повернути державі в особі
концерну "Військторгсервіс" нерухоме
майно - 465/1000 частин комплексу, а саме:
будівля прохідної з тамбуром
(визначена в плані літерою "А") площею 96,0
кв.м., будівля складу (визначена в плані
літерою "Б-І") площею 343,2 кв.м., будівля
майстерні (визначена в плані літерою
"В-І") площею 40,7 кв.м., будівля гаражів
(визначена в плані літерою "Д-І") площею
463,8 кв.м., будівля складу з рампою
(визначена в плані літерою "М-І"), що
знаходиться по вул. Терешкової, 27 в м.
Шепетівка, Хмельницької області,
отримане закритим акціонерним
товариством "Фірма Бакалія" за
договором купівлі-продажу від 21.04.2009,
зобов'язано концерн "Військторгсервіс"
повернути закритому акціонерному
товариству "Фірмі "Бакалія" грошові
кошти в сумі 665730,00 грн., отримані
концерном "Військторгсервіс" за
договором купівлі-продажу від 21.04.2009.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 03.09.2013
апеляційну скаргу ЗАТ "Фірма "Бакалія"
задоволено, рішення господарського
суду Хмельницької області від 11.07.2013
скасовано, прийнято нове рішення, яким
в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.11.2013 касаційну скаргу
Рівненського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України залишено
без задоволення, постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 03.09.2013 - без
змін.

Першим заступником Генерального
прокурора України подано заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 27.11.2013 у справі №924/686/13.

Заявник просить скасувати постанову
Вищого господарського суду України від
27.11.2013 та прийняти нове судове рішення,
яким залишити в силі рішення
господарського суду Хмельницької
області від 11.07.2013.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 03.06.2013
у справі №7/46/2012/5003, від 16.02.2010 у справі
№30/83-09-2268 та від 27.04.2010 у справі
№30/82-09-2267, мотивовано неоднаковим
застосуванням судами одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення, а саме, положень статей 5, 7
Закону України "Про управління
об'єктами державної власності" та
пункту 6 постанови Кабінету Міністрів
України від 06.06.2007 №803 "Про затвердження
Порядку відчуження об'єктів державної
власності".

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно на таких підставах: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

Як вбачається з постанови від 27.11.2013 у
справі №924/686/13, про перегляд якої
подано заяву, суд касаційної інстанції
погодився з висновком суду апеляційної
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову щодо визнання
недійсним договору купівлі - продажу
нерухомого майна та застосування
правових наслідків недійсності
правочину з огляду на те, що відчуження
нерухомого майна за спірним договором
здійснювалось за наявності згоди
(листа - розпорядження) наданої
державному підприємству на відчуження
нерухомого майна, закріпленого за
даним державним підприємством на праві
повного господарського відання, будь -
яких застережень щодо строку дії чи
реалізації зазначеного дозволу
встановлено не було.

Приймаючи постанову від 03.06.2013 у
справі №7/46/2012/5003, на яку посилається
заявник, виходячи з встановлених
попередніми судовими інстанціями
обставин справи, суд касаційної
інстанції погодився з висновком суду
апеляційної інстанції про наявність
підстав для задоволення позову щодо
визнання недійсним правочину та
застосування наслідків недійсності
правочину з огляду на вчинення
продавцем оскаржуваного договору без
необхідного обсягу цивільної
дієздатності та за відсутності
волевиявлення власника майна, оскільки
лист - рішення про надання згоди на
відчуження спірного нерухомого майна
адресований державним підприємствам,
які на час укладання спірного договору
купівлі - продажу перебували в стані
припинення та у них спірне майно у
віданні не перебувало.

У постанові від 16.02.2010 у справі
№30/83-09-2268, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції, виходячи із
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи, погодився
з висновком судів попередніх інстанцій
про наявність підстав для задоволення
позову щодо визнання договору купівлі -
продажу нерухомого майна від 14.05.2008
недійсним з огляду на те, що спірний
договір укладено особою, яка не мала
належних повноважень, оскільки
Управління сільського господарства
Міністерства оборони України, яке
відповідно до умов спірного договору
надавало право на відчуження
нерухомого майна дозволом від 27.02.2007
№198/39/4, наказом Міністра оборони
України ліквідовано, а начальник який
підписував відповідний дозвіл, на
посаду начальника Управління
сільського господарства Міністерства
оборони України не призначався, що
підтверджується листом Департаменту
економічної та господарської
діяльності Міністерства оборони
України.

У постанові від 27.04.2010 у справі
№30/82-09-2267, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції, виходячи із
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи, погодився
з висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову щодо визнання договору купівлі -
продажу нерухомого майна недійсним з
моменту укладення з огляду на те, що
сторонами при укладанні спірного
договору не додержано порядку
відчуження державного майна. Даного
висновку суд касаційної інстанції
дійшов, оскільки продаж державного
майна було здійснено без отримання на
це згоди Міністерства оборони України,
без погодження з Фондом державного
майна України, без проведення аукціону.

Таким чином, постанова, про перегляд
якої подано заяву, і постанови Вищого
господарського суду України, на які
здійснюється посилання заявником,
свідчать про відмінність встановлених
судом фактичних обставин, покладених в
основу названих постанов суду
касаційної інстанції, залежно від яких
суд касаційної інстанції дійшов
відповідних висновків.

З огляду на викладене підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
відсутні.

Керуючись статтями 11116, 11117, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Першому заступнику
Генерального прокурора України у
допуску справи №924/686/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя С. ВладимиренкоСудді
Т. Данилова Т. Добролюбова С. Могил
С. Шевчук