м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/6905/14 16.04.14

За заявоюОСОБА_1ДоРеєстраційної служби
Головного управлінню юстиції у м. Києві
Провжиття запобіжних заходів

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від заявника: не з'явився;

від Реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського
суду міста Києва з заявою до
Реєстраційної служби Головного
управлінню юстиції у м. Києві про
вжиття запобіжних заходів шляхом
витребування доказів та зобов'язання
останньої направити на адресу суду
належним чином засвідчені копії
документів, на підставі яких 24.03.2014 р. до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців були
внесені зміни щодо Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційно-виробнича фірма «Сапсан»,
а саме: переліку засновників
(учасників) юридичної особи, збільшення
розміру статутного капіталу
товариства, перерозподіл внесків
учасників до статутного фонду, зміни
відомостей щодо особи, яка обирається
(призначається) до органу управління
юридичної особи, уповноваженої
представляти юридичну особу у
правовідносинах з третіми особами, та
особи, яка має право вчиняти дії від
імені товариства без довіреності, у
тому числі підписувати договори.

В поданій заяві необхідність вжиття
запобіжних заходів заявником
обґрунтовується тим, що заявник до
24.03.2014 р. був учасником Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційна виробничо-впроваджувальна
фірма «Сапсан» та був обраний до органу
управління зазначеного товариства.
25.04.2014 р. при ознайомлені з даними
автоматизованої системи «Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», через
мережу Інтернет йому стало відомо про
те, що з 24.03.2014 р. ОСОБА_1 не є учасником
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційна
виробничо-впроваджувальна фірма
«Сапсан» та замість нього особою, що
обрана (призначена) до органу
управління товариством визначена інша
особа (зазначене підтверджується
витягом з ЄДР станом на 18.04.2014 р.).

Не погоджуючись зі змінами, які
відбулися у складі учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційна
виробничо-впроваджувальна фірма
«Сапсан», заявник має намір подати до
господарського суду позов про визнання
рішень загальних зборів щодо
виключення його зі складу учасників
товариства, зміну розміру статутного
капіталу товариства та обрання ОСОБА_2
до органу управління товариством -
недійсними.

Разом з тим, документи щодо виключення
заявника зі складу учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Комерційно-виробнича фірма «Сапсан»,
зміни розміру статутного капіталу
товариства та обрання ОСОБА_2 до органу
управління товариством у заявника
відсутні, що в свою чергу унеможливлює
подання позову про визнання зазначених
рішень недійсними.

Таким чином, заявник просить
витребувати на підставі статті 13
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» з Реєстраційної
служби Головного управлінню юстиції у
м. Києві документи на підставі яких
24.03.2014 р. до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців були внесені зміни
щодо Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Комерційно-виробнича фірма «Сапсан».

Згідно автоматичного розподілу справ
Господарського суду міста Києва заяву
ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів
передано для розгляду судді Спичаку
О.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.06.2014 заява ОСОБА_1 була
призначена до розгляду на 16.04.2014 р., про
дату, час та місце розгляду заяви
заявника та Реєстраційну службу
Головного управлінню юстиції у м. Києві
було повідомлено телефонограмами та
направлено ухвали.

В судове засідання 16.042014 року
представники заявника та
Реєстраційної служби Головного
управлінню юстиції у м. Києві не
з'явились, про поважні причини
нез'явлення суд не повідомили.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1
статті 43-4 Господарського
процесуального кодексу України, заява
про вжиття запобіжних заходів
розглядається не пізніше двох днів з
дня її подання господарським судом, в
районі діяльності якого належить
провести ці процесуальні дії, з
повідомленням заінтересованих осіб.
Однак неявка їх не перешкоджає
розглядові заяви.

За таких обставин, неявка в судове
засідання представників сторін не є
перешкодою для розгляду заяви про
вжиття запобіжних заходів.

Розглянувши заяву про вжиття
запобіжних заходів, дослідивши позовні
матеріали в цілому суд дійшов висновку,
що вищезазначена заява задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 43-1 Господарського
процесуального кодексу України особа,
яка має підстави побоюватись, що подача
потрібних для неї доказів стане згодом
неможливою або утрудненою, а також
підстави вважати, що її права порушені
або існує реальна загроза їх порушення,
має право звернутися до господарського
суду з заявою про вжиття запобіжних
заходів до подання позову.

Згідно зі статтею 43-2 Господарського
процесуального кодексу України,
запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються
дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що
належить особі, щодо якої вжито
запобіжні заходи, і знаходиться в неї
або в інших осіб.

Статтею 43-3 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що запобіжні заходи
вживаються до моменту звернення до
суду з позовною заявою з метою
попередження та збереження доказів
правопорушення, а після подання
відповідної заяви вжиті запобіжні
заходи не припиняються, а діють вже як
заходи забезпечення позову.

Отже, за своєю правовою природою,
запобіжні заходи - це заходи,
спрямовані на збереження відповідних
доказів та на запобігання
правопорушенню з метою якнайшвидшого
реагування на протиправні дії, а заходи
до забезпечення позову за своїм
змістом застосовуються як гарантія
реального виконання рішення суду.
Тобто, заходи, що вживаються судом як
запобіжні мають бути спрямованими
також на забезпечення позову, який буде
поданий до суду з метою захисту
порушених прав та інтересів заявника.

Як зазначено у п. 12 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" (надалі - Постанова Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 р. № 12) відповідно до пункту 4
частини першої статті 43-3 ГПК заява про
вжиття запобіжних заходів повинна
містити відомості про обставини, якими
заявник обґрунтовує необхідність
вжиття таких заходів. Ці обставини
мають узгоджуватися з приписами статті
43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини
першої статті 43-3 і частини третьої
статті 43-4 ГПК - також й
підтверджуватись відповідними
доказами з урахуванням загальних
вимог, передбачених статтею 33
названого Кодексу. Витребування і
оцінка відповідних доказів, а також
доказів наявності у заявника права
вимоги (відомості про реєстрацію права,
контракт або інший відповідний
правочин тощо) здійснюється
господарським судом за загальними
правилами ГПК про докази.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 р. № 12 у вирішенні питання про
вжиття запобіжних заходів
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності їх застосування з
урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника;

забезпечення збалансованості
інтересів заявника і особи, щодо якої
просять вчинити запобіжні заходи;

наявності зв'язку між конкретним видом
запобіжних заходів і можливим
предметом позовної вимоги, яку заявник
повинен подати у строк, встановлений
частиною третьою статті 433 ГПК;

імовірності настання обставин,
зазначених у статті 431 ГПК;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів третіх
осіб.

Заявник обґрунтовує необхідність
вжиття запобіжних заходів тим фактом,
що у заявника відсутні документи на
підставі яких його було виключено зі
складу учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційно-виробнича фірма «Сапсан»,
змінено розмір статутного капіталу
товариства та обрано ОСОБА_2 до органу
управління, що в свою чергу
унеможливлює подання позову про
визнання зазначених рішень недійсними.

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у
разі відсутності підстав, встановлених
статтею 43-1 цього Кодексу, а також
невиконання вимог, передбачених
частиною третьою цієї статті,
господарський суд виносить ухвалу про
відмову в задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів.

Судом зазначається, що заявником в
поданій заяві не наведено достатніх
обставин, які б свідчили про
неможливість отримання ним самим
витребовуваних доказів чи є підстави
побоюватись, що подача потрібних для
нього доказів згодом стане неможливою
або утрудненою, або ж є вірогідність
знищення зазначених доказів.

Оскільки, заявником не було надано
доказів на підтвердження того факту, що
невжиття запобіжних заходів порушить
його права та в подальшому утруднить чи
зробить неможливим виконання рішення
суду, що з врахуванням вимог ст.ст. 43-1,
43-4 ГПК України є підставою для відмови
в задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 43-1,
43-4, 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви
про вжиття запобіжних заходів.

Дана ухвала набирає чинності з моменту
прийняття та може бути оскаржена у
порядку, передбаченому ст. 106
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Спичак О.М.