ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
У Х В А Л А

про припинення провадження

"15" квітня 2014 р.
Справа № 31/17-1686-2011

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Жекова В.І., Філінюка І.Г.

(склад колегії суддів сформовано на
підставі розпорядження в.о. голови суду
від 14.04.2014 року № 95)

при секретарі судового засідання -
Бондар М.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства „Укрсоцбанк" м. Київ

на ухвалу Господарського суду Одеської
області від 19.03.2014 року

по справі № 31/17-1686-2011

за заявою боржника фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Ізмаїл

кредитор Публічне акціонерне
товариство „Укрсоцбанк" м. Київ

за участю:

1) Ліквідатора банкрута - ОСОБА_1 м.
Ізмаїл;

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю „Спеції - Одеса" м.
Одеса;

3) Товариства з обмеженою
відповідальністю „Центр з реалізації
проблемних активів" м. Київ

про визнання боржника банкрутом,-

за участю представників:

від Публічного акціонерного
товариства „Укрсоцбанк" м. Київ:
Яковлева А.О. - за довір.,

від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
м. Ізмаїл: ОСОБА_4 - за довір.,

від Товариства з обмеженою
відповідальністю „Спеції - Одеса" м.
Одеса: не з'явився, повідомлений
належним чином;

від Товариства з обмеженою
відповідальністю „Центр з реалізації
проблемних активів" м. Київ: не з'явився,
повідомлений належним чином.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 року
прийнята до провадження та призначена
до розгляду апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
„Укрсоцбанк" м. Київ на ухвалу
Господарського суду Одеської області
від 19.03.2014 року по справі № 31/17-1686-2011.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах
процесуального строку, визначеного ст.
102 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 04.05.2011 року за заявою
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Ізмаїл порушено провадження у справі
про банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Ізмаїл на підставі
ст. 47 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду
Одеської області від 01.06.2011 року
фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 м.
Ізмаїл визнано банкрутом, відкрито
відносно нього ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначено
ОСОБА_1 м. Ізмаїл.

Наведеною постановою зобов'язано
ліквідатора банкрута вчинити дії
відповідно до положень ст. ст. 22 - 26, 29, 30,
32 - 34, 47 - 49 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та надати до суду відомості про хід
ліквідаційної процедури.

За наслідками оприлюднення постанови
про банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Ізмаїл у газеті
„Голос України" від 02.07.2011 року № 118 до
Господарського суду Одеської області
надійшла заява Публічного
акціонерного товариства „Укрсоцбанк"
м. Київ про визнання кредиторських
вимог до банкрута, з урахуванням
уточнень до неї, у розмірі 5 856 828 грн. 50
коп.

На виконання постанови Господарського
суду Одеської області від 01.06.2011 року,
ліквідатором боржника ОСОБА_1 м. Ізмаїл
здійснено заходи щодо виявлення майна
боржника.

Згідно довідок Комунального
підприємства „Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації" від
18.05.2011 року № 519. № 520 та № 521 за
банкрутом зареєстроване наступне
майно:

- 1/3 частина нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду від
06.11.2006 року.

- 1/25 частина житлового приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва на право власності від 18.11.2008
р.;

- 1/3 частина житлового приміщення
за адресою: АДРЕСА_3, на підставі
свідоцтва на право власності від 30.08.2004
р.

З довідки Реєстраційно -
екзаменаційного відділення № 5 УДАІ
ГУМВС України в Одеській області від
12.05.2011 р. № 1343 вбачається, що згідно бази
даних РЕВ № 5 УДАІ, за банкрутом
транспортні засоби не зареєстровані.

В ході ліквідаційної процедури, на
підставі заяви ліквідатора боржника,
02.08.2012 р. у газеті „Одесские известия"
№82 (4356) опубліковано оголошення про
проведення 03.09.2012 р. відкритих торгів з
продажу 1/3 частини не житлової будівлі
(крамниці) - вбудованого не житлового
приміщення крамниці, загальною площею
537,4 кв.м., розташованою за адресою:
АДРЕСА_2

Згідно Акту від 03.09.2012 р., аукціон з
продажу майна боржника не відбувся, у
зв'язку з тим, що заяв стосовно участі в
цьому аукціоні на адресу ліквідатора
не надходило.

02.10.2012 р. ліквідатором банкрута
опубліковано в газеті „Одесские
известия" № 107 (4381) оголошення про
призначення на 05.11.2012 р. повторного
аукціону з продажу 1/3 частини не
житлової будівлі (крамниці),
вбудованого не житлового приміщення
крамниці, загальною площею 537,4 кв. м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно Акту від 05.11.2012 р., повторний
аукціон також не відбувся, у зв'язку з
відсутністю бажаючих взяти в ньому
участь.

01.12.2012 р. ліквідатором банкрута в трете
опубліковано в газеті „Одесские
известия" № 133 (4407) оголошення про
призначення на 04.01.2013 р. повторного
аукціону з продажу 1/3 частини не
житлової будівлі (крамниці),
вбудованого не житлового приміщення
крамниці, загальною площею 537,4 кв. м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно Акту від 04.01.2013 р., повторний
аукціон також не відбувся, у зв'язку з
відсутністю бажаючих взяти в ньому
участь.

У зв'язку з ти, що в ході ліквідаційної
процедури, ліквідатором боржника
неодноразово здійснені заходи щодо
реалізації майна боржника, проте майно
реалізовано не було, також з
урахуванням того, що майно банкрута
істотно втрачає свою вартість, а строк
ліквідаційної процедури перевищує
строк зазначений у Законі України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ліквідатор банкрута звернувся до
спеціалізованої організації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» м. Київ, з метою
організації аукціону з реалізації
активів боржника.

30.12.2013 р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» м. Київ проведено
аукціон з продажу 1/3 частини не
житлової будівлі (крамниці) площею 199,2
кв.м., розташованої за адресою:АДРЕСА_2.

З протоколу проведення аукціону від
30.12.2013 р. № 30/12-13/1 вбачається, що
переможцем аукціону стало Товариство з
обмеженою відповідальністю «Спеції -
Одеса» м. Одеса.

Як наслідок, між ліквідатором банкрута
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спеції - Одеса» м.
Одеса 30.12.2013 р. складені акт про
передання права власності на нерухоме
майно та договір купівлі - продажу
об'єктів нерухомого майна.

17.03.2014 р. ліквідатором банкрута до
Господарського суду Одеської області
надано звіт на затвердження.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 19.03.2014 р.:

- затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс боржника;

- ліквідовано та припинено
підприємницьку діяльність фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 м. Ізмаїл;

- провадження у справі припинено.

Не погодившись з наведеною ухвалою
Господарського суду Одеської області,
Публічне акціонерне товариство
„Укрсоцбанк" м. Київ звернулось до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить суд, з урахуванням уточнень до
апеляційної скарги:

- оскаржувану ухвалу місцевого
господарського суду скасувати та
передати справу № 31/17-1686-2011 на новий
розгляд на стадію ліквідаційної
процедури;

- визнати недійсним аукціон
від 30.12.2013 р., проведений Товариством з
обмеженою відповідальністю «Центр з
реалізації проблемних активів» м. Київ;

- скасувати протокол
проведення аукціону від 30.12.2013 р. №
30/12-13/1;

- визнати недійсним договір
купівлі - продажу нерухомого майна від
30.12.2013 р.;

- скасувати акт про передачу
права власності на нерухоме майно від
30.12.2013 р.

В обґрунтування своїх вимог банк
посилається на порушення судом першої
інстанції норм Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

В судовому засіданні представником
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Ізмаїл заявлено клопотання про
відкладення розгляду апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства „Укрсоцбанк" м. Київ.

Заявлене клопотання обґрунтоване тим,
що в Ізмаїльському міськрайонному суді
Одеської області на новому розгляді
перебуває справа № 500/7456/13-ц за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», в особі Одеської філії
ПАТ «Укрсоцбанк» до гр. ОСОБА_6 та гр.
ОСОБА_1 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У задоволенні заявленого клопотання
представнику фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Ізмаїл було
відмовлено з наступних підстав.

Як вбачається з заявленого клопотання,
представник боржника обґрунтовує його
тим, що справа яка перебуває в
провадженні Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
пов'язана з даною справою, проте
доказів, які б свідчили про
пов'язаність наведених справ, суду
апеляційної інстанції не представив.

Враховуючи те, що розгляд справи №
500/7456/13-ц не впливає на збирання та
оцінку доказів у даній справі, правові
підстави для задоволення клопотання
про відкладення розгляду справи №
31/17-1686-2011 у суду апеляційної інстанції
відсутні.

Розглянувши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
щодо припинення провадження по даній
справі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство в порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
які превалюють, як спеціальні норми
права, у застосуванні над загальними
нормами ГПК України.

Положення ст. 53 Цивільного кодексу
України передбачають, що фізична особа,
яка неспроможна задовольнити вимоги
кредиторів, пов'язані із здійсненням
нею підприємницької діяльності, може
бути визнана банкрутом у порядку,
встановленому законом.

Такий порядок передбачений,
зокрема, ст. ст. 47- 49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 р. № 2343-XII (зі змінами та
доповненнями).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 47
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" правила,
передбачені цією статтею,
застосовуються до відносин, пов'язаних
з визнанням громадянина - суб'єкта
підприємницької діяльності банкрутом.
Заява про порушення справи про
банкрутство громадянина-підприємця
може бути подана в господарський суд
громадянином - підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Відповідно до приписів абз. 4 ст. 1
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" суб'єкт
господарської діяльності може бути
визнаний банкрутом тільки в разі
встановлення господарським судом його
неспроможності відновити свою
платоспроможність та задовольнити
визнані судом вимоги кредиторів не
інакше як через застосування
ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 205
Господарського кодексу України суб'єкт
господарювання може бути оголошений
банкрутом за рішенням суду, у разі
неспроможності суб'єкта
господарювання через недостатність
його майна задовольнити вимоги
кредиторів.

Як вбачається з матеріалів
справи, підставою для порушення справи
про банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Ізмаїл стала заява
останнього про визнання його
банкрутом, у зв'язку з наявністю у нього
заборгованості перед Товариством з
обмеженою відповідальністю „ІНВАЛДА
УКРАЇНА" м. Київ в сумі 500 000 грн.

На підтвердження викладених в
заяві обставин власної
неплатоспроможності фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 м. Ізмаїл надав суду
копію договору безпроцентного займу
від 18.01.2010 р. на суму 500 000 грн.,
укладеного з Товариством з обмеженою
відповідальністю „ІНВАЛДА УКРАЇНА" м.
Київ, копію прибуткового касового
ордеру від 18.01.2010 р. № 01/10 на суму 500 000
грн., копію квитанції до прибуткового
касового ордеру від 18.01.2010 р. № 01/10,
копію претензії про повернення
грошових коштів від 20.07.2010 р. та копію
акту звіряння взаємних розрахунків за
період з 18.01.2010 року по 18.07.2010 р., який
свідчить про визнання фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 м. Ізмаїл факту
наявності заборгованості в сумі 500 000
грн.

Загальні підстави порушення справи про
банкрутство визначені статтею 6 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 6 цього
Закону справа про банкрутство
порушується господарським судом, якщо
безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно
складають не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Визначення терміну "безспірні
вимоги кредиторів" закріплено в ст. 1
Закону.

За приписами цієї норми безспірні
вимоги кредиторів - це вимоги
кредиторів, визнані боржником, інші
вимоги кредиторів, підтверджені
виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Враховуючи той факт, що списання коштів
з рахунків боржника в безспірному
порядку здійснюється державною
виконавчою службою, то порушення
справи про банкрутство можливе лише
після відкриття виконавчого
провадження державною виконавчою
службою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №
606-XIV (зі змінами та доповненнями)
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Як вбачається з матеріалів справи до
заяви боржником не додані документи в
підтвердження його
неплатоспроможності, як цього вимагає
частина 2 статті 7 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(рішення суду про стягнення
заборгованості, судовий наказ,
постанова державної виконавчої служби
про відкриття виконавчого провадження
тощо), які повинні бути подані на момент
звернення із такою заявою.
Наведене свідчить, що провадження у
справі про банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м. Ізмаїл порушено
без достатніх правових підстав, а саме
за відсутності ознак його
неплатоспроможності.

Пунктом 36 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 р.
передбачено, що законом не
врегульовано подальшого перебігу
провадження у справі у випадках, коли у
встановленому законодавством порядку
виявлено безпідставність вимог
кредитора (кредиторів), за заявою якого
(яких) було порушено справу про
банкрутство боржника, або коли
порушено провадження у справі про
банкрутство підприємств, стосовно яких
діє законодавча заборона порушувати
справи про банкрутство. У таких
випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору).

Враховуючи вище викладене, суд
апеляційної інстанції доходить
висновку, що оскаржувана ухвала
Господарського суду Одеської області
від 19.03.2014 р. підлягає скасуванню, а
провадження по справі № 31/17-1686-2011
припиненню, як безпідставно порушене.

Керуючись п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 91, 93, 101-106 ГПК
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Укрсоцбанк"
м. Київ задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської
області від 19.03.2014 р. по справі №
31/17-1686-2011- скасувати.

Провадження у справі про банкрутство
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Ізмаїл, Одеська область № 31/17-1686-2011
припинити.

Ухвала набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано
22.04.2014 р.

Головуючий суддя :
Л. В. Лавриненко

Судді:
В. І. Жеков

І. Г. Філінюк