ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.
справа №
911/1018/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», м. Київ

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», Київська обл., м.
Вишгород

про стягнення 2 068,34 гривень

за участю представників:

від позивача: Карась В.В. (довіреність
№3400/18 від 24.12.2013р.)

від відповідача: Боронило І.М.
(довіреність №16-01/16 від 01.04.2014р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.03.2014р. Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(далі-ПАТ «СК «АХА
Страхування»/позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (далі-ТДВ «Страхова компанія
«Провіта»/відповідач) про стягнення 2
068,34 грн. страхового відшкодування в
порядку регресу.

У відповідності до наданих суду
пояснень, відповідач позов визнав
частково та просив суд позовні вимоги
задовольнити у розмірі виплаченого
позивачем страхового відшкодування за
вирахуванням 500,00 грн. франшизи,
передбаченої полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АЕ/0897227.

Ухвалою господарського Київської
області від 27.03.2014р. порушено
провадження у справі №911/1018/14 та
призначено справу до розгляду на
08.04.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2013р. між АТ «СК «АХА Страхування»
(далі-страховик) та ОСОБА_3
(далі-страхувальник) було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту №0018а/13к/п
(далі-договір), відповідно до якого було
застраховано автомобіль «KIA SOUL»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

28.02.2013р. у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «KIA SOUL», під керуванням
ОСОБА_3 та автомобіля «Opel Vivaro»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4.

У відповідності до постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26.03.2013р. у справі №761/7096/13-п,
винним у зазначеному ДТП визнано
ОСОБА_4.

На виконання умов договору, на підставі
повідомлення про настання події, що має
ознаки страхового випадку та заяви на
виплату страхового відшкодування за
договором добровільного страхування
транспортного засобу від 28.02.2013р.,
страхового акта №1.001.13.02224/VESKO12450 від
09.04.2013р., позивачем, як страховиком, було
виплачено 2 068,34 грн. страхового
відшкодування, що підтверджується
платіжним дорученням №23 921 від 10.04.2013р.
Копії зазначених документів містяться
в матеріалах справи.

Враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 щодо
автомобіля ««Opel Vivaro», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2
застрахована ТДВ «Страхова компанія
«Провіта» за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АЕ/0897227, 11.10.2013р.
позивачем було направлено відповідачу
регресну вимогу №4186/2 про
відшкодування шкоди на суму 2 068,34 грн.

Посилаючись на те, що на зазначену
заяву відповідач не відповів, суму
страхового відшкодування не виплатив,
позивач просить суд стягнути з
відповідача, як страховика за полісом
№АЕ/0897227, 2 068,34 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу з
підстав ст. 993 Цивільного кодексу
України, сплаченого першим на
виконання умов договору.

Частково заперечуючи проти позову
відповідач посилався на те, що в силу
вимог Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів» в останнього, як
страховика за полісом №АЕ/0897227 існує
обов'язок по виплаті страхового
відшкодування у розмірі оціненої
шкоди, заподіяної майну за
вирахуванням передбаченої полісом
франшизи.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заявлена позовна вимога підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

У відповідності до статей 979, 993, 1191
Цивільного кодексу України та статей 16,
27 Закону України «Про страхування», за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За таких обставин, оскільки позивач, на
виконання умов договору, здійснив
виплату 2 068,34 грн. страхового
відшкодування до нього, в силу приписів
ст. 27 Закону України «Про страхування»
та ст. 1191 ЦК України, перейшло право
зворотної вимоги (регресу) до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
12.03.2012р. у справі №3-12гс12.

Так, цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 щодо автомобіля ««Opel Vivaro»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
застрахована ТДВ «Страхова компанія
«Провіта» за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АЕ/0897227, з
лімітом відповідальності за шкоду
заподіяну майну у розмірі 50 000,00 грн. та
франшизою у розмірі 500,00 грн.

Водночас, приписами статей 22, 36 ЗУ «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» унормовано, що у
разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Страховик за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку може здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

У відповідності до ст. 9 Закону України
«Про страхування», франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

З огляду наведеного, суд дійшов
висновку, що відповідач, як страховик
за полісом №АЕ/0897227, несе
відповідальність за завдану майну
шкоду в межах передбаченого полісом
ліміту (50 000,00 грн.) та за вирахуванням
встановленої франшизи (500,00 грн.).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
законодавчі положення, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення відповідача 2 068,34 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягає частковому
задоволенню у розмірі 1 568,34 грн., що
полягає у розмірі виплаченого
позивачем страхового відшкодування за
вирахуванням франшизи, передбаченої
страховим полісом № АЕ/0897227.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 08.04.2013р. у справі
№5011-1/15040-2012.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 979, 993, 1191 Цивільного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, ідентифікаційний код 31704186)
на користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» (04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912)
1 568 (одну тисячу п'ятсот шістдесят
вісім) грн. 34 коп. страхового
відшкодування та 1 385 (одну тисячу
триста вісімдесят п'ять) грн. 35 коп.
судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 09.04.2014р.

Суддя

В.А. Ярема