ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р.
Справа № 911/452/14

За позовом ДУ " 70 управління
начальника робіт", м. Київ

до ДП "Український державний
науково-технічний центр антикризових

технологій в
промисловості", м. Вишгород

про стягнення 17 500 грн. 00 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Шмуйло А.Д. (дов. № б/н від
26.02.2013 р.);

Микитьон В.В. (керуючий санацією);

відповідача - Олійник С.О. (директор).

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 17 500 грн. 00 коп.
заборгованості по договору на
виконання робіт та надання послуг № 7
від 27.12.2012 р.

Відповідач проти позову заперечив,
посилаючись на те, що договір № 7 від
27.12.2012 року за своєю правовою природою є
змішаним договором підряду та надання
послуг, є діючим, а порушення його умов
п. 3.2.1. договору відбулось з вини
позивача, тому на думку відповідача в
позові слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Між Державним підприємством « 70
Управління начальника робіт» та
Державним підприємством «Український
державний науково-технічний центр
антикризових технологій в
промисловості» було укладено Договір
№ 7 від 27.12.2012, метою якого було
виготовлення для Замовника плану
санації Державного підприємства « 70
Управління начальника робіт»,
відповідно до умов якого Замовник
доручає, а Виконавець приймає на себе
зобов'язання щодо виконання робіт та
надання послуг із розробки плану
санації державної установи « 70
Управління начальника робіт»
Міністерства оборони України
відповідно до вихідних даних, наданих
Замовником.

Пунктом 3.1.2. договору встановлено, що
після закінчення передбаченого
Договором строку Виконавець
зобов'язується надати Замовнику
електронний варіант виконаної роботи
та два примірники Акту
приймання-передачі виконаних робіт та
наданих послуг.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору за
виконані роботи та надані послуги по
цьому договору замовник сплачує
виконавцю згідно з протоколом
узгодження договірної ціни (додаток 1)
суму у розмірі 35 000 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ
20 % - 5 833 грн. 33 коп. Попередню оплату
(аванс) у обсязі 50 % вартості роботи
замовник повинен перерахувати
виконавцю до початку виконання роботи.

Згідно п. 3.2.1. договору замовник
зобов'язується надати виконавцю усі
необхідні для виконання робіт вихідні
дані відповідно до «Методичних
рекомендацій щодо виявлення ознак
неплатоспроможності підприємства та
ознак дій з приховування банкрутства,
фіктивного банкрутства чи доведення до
банкрутства затверджених наказом
міністерства економіки України від
19.01.2006 № 14 (у редакції наказу
Міністерства економіки України від
26.10.2010 року № 1361) та Переліку вихідних
даних (додаток 2). Передача вихідних
даних (додаток 2).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що
термін виконання робіт та надання
послуг - 30 календарних днів з моменту
отримання авансу відповідно до п. 2.2
цього договору та документів
відповідно до п. 3.2.1 цього договору.

На виконання умов договору позивачем
було перераховано на рахунок
відповідача платіжним дорученням № 176
від 28.12.2012 року кошти в сумі 17 500 грн. 00
коп. з призначенням платежу: попередня
оплата за розробку плану санації ДУ « 70
УНР» зг. Дог. № 7 від 27.12.2012 року, в тому
числі ПДВ 2916,67 грн.

Дослідивши вищевказані положення
договору суд прийшов до висновку про
те, що початок виконання відповідачем
зобов'язань за договором пов'язаний не
тільки з моментом отримання авансу, а й
з іншою подією - наданням документів
відповідно до п. 3.2.1 цього Договору.

Проте, вказані документи, згідно з п.
3.2.1. цього Договору, Виконавцю не
передавалися, будь-яких актів-прийому
передачі з цього приводу між сторонами
складено та підписано не було.

Отже виконання робіт, відповідно до
умов Договору, розпочато не було, строк
виконання договірних зобов'язань, до
моменту порушення Позивачем питання
про відмову від Договору, не настав.

Порядок зміни та розірвання
господарських договорів визначений
статтею 188 ГК України, відповідно до
якої, розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Право замовника в будь-який час до
закінчення роботи відмовитися від
договору підряду передбачено ч. 4 ст. 849
ЦК України. Умовою реалізації цього
права законодавець визначив виплату
підрядникові плати за виконану частину
роботи та відшкодування його збитків,
завданих розірванням договору.

З огляду на це, договір підряду може
бути розірваний в результаті
односторонньої відмови від нього у
повному обсязі, тобто в результаті
вчинення замовником одностороннього
правочину, який тягне припинення
зобов'язань його сторін. Аналогічна
правова позиція викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
23.05.2012 у справі № 5010/1495/2011-18/65.

Отже, одностороння відмова від
договору в цьому випадку не потребує
узгодження як самостійний юридичний
факт зумовлює його розірвання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 188 ГК України
та керуючись ч. 4 ст. 849 ЦК України
Позивач надіслав Відповідачу листа № 6
від 05.02.2013 року, який міститься в
матеріалах справи, у якому ініціював в
односторонньому порядку припинення
дії Договору № 7 від 27.12.2012 року, що
підтверджується фіскальним чеком № 7702
від 05.02.2013 описом вкладення у цінний
лист.

Отже, названі норми закону та
обставини, а саме наявність
односторонньої відмови позивача від
Договору та її одержання відповідачем,
свідчать про припинення зобов'язань
сторін, які виникли в силу укладеного
між ними Договору.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї статті застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Враховуючи те, що внаслідок відмови
Позивача від Договору, право якої
встановлено законом, зобов'язання за
договором припинились, тобто, і відпала
правова підстава на якій було
перераховано аванс, грошові кошти,
перераховані платіжним дорученням № 176
від 28.12.2012 року відповідно до ст. 1212 ЦК
України повинні бути повернуті
Позивачу.

В листі № 6 від 05.02.2013 року позивач крім
вимоги про розірвання договору також
просив Відповідача повернути йому
сплачену суму авансу, з огляду на
відсутність початку спільних робіт, а,
отже, і будь-яких понесених з його боку
витрат.

Листом № 43 від 09.10.2013 року позивач
повторно звернувся до Відповідача з
вимогою про повернення авансового
платежу, посилаючись на фінансове
становище, різке зростання заробітної
плати, що унеможливлювало виконувати в
подальшому свої обов'язки щодо
фінансування розробки плану санації,
факт надіслання якого підтверджується
фіскальним чеком № 5006 від 10.10.2013 та
описом вкладення у цінний лист, копії
яких містяться в матеріалах справи.
Проте, вказані звернення були залишені
без відповіді та задоволення.

Заперечення відповідача щодо того, що
договір № 7 від 27.12.2012 року є змішаним
договором підряду та надання послуг,
судом до уваги не приймаються виходячи
з наступного. Зважаючи на те, що за
змістом Договору сторони
використовують термін "надання послуг",
"послуги", "оплата послуг", виходячи із
суті зобов'язань сторін, спірний
договір є договором підряду і до нього
слід застосовувати положення
параграфу 1 глави 6 ЦК України, а не
глави 63 цього ж Кодексу, яка регулює
правовідносини послуг, оскільки метою
укладення спірного договору було
отримання Замовником електронного
варіанту плану санації, що свідчить про
обов'язок виконання Відповідачем робіт
та передачі результатів Замовнику, що,
відповідає умовам договору підряду.
Зазначене випливає з положення ч. 1, 2 ст.
837 ЦК України, якими передбачено
виконання роботи за завданням
замовника з передачею останньому її
результатів. Договором про надання
послуг передбачається надання
виконавцем за завданням замовника
послуги, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності. Аналогічна правова
позиція викладена у постанові Вищого
господарського суду України від
21.09.2010року у справі № 21/23.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 17 500 грн. 00 коп. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню, витрати по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 849, 1212 ЦК України, ст. 188
ГК України, ст. , ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Український державний
науково-технічний центр антикризових
технологій в промисловості» (07300,
Київська область, м. Вишгород, вул.
Межигірського Спаса, буд. 6, код 01886767) на
користь Державної установи « 70
управління начальника робіт» (04053, м.
Київ, вул. Артема, буд. 59, код 07763913) - 17 500
(сімнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.
боргу, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.