ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.04.2014
Справа № 908/1247/14

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши
матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" в особі Бердянського
відділення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" (71100, Запорізька область,
м. Бердянськ, вул. Шевченка,
11/52, ідентифікаційний код 37062738)

до відповідача-1: Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1)

відповідача-2: Приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2)

відповідача-3: Приватного підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_3)

про стягнення 22 715, 79 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФК "Надія України" в особі
Бердянського відділення ТОВ "ФК "Надія
України" звернулось до господарського
суду Запорізької області з позовом до
ПП ОСОБА_1 (відповідача-1), ПП ОСОБА_2
(відповідача-2) та ПП ОСОБА_3
(відповідача-3) про солідарне стягнення
з відповідачів на користь ТОВ "ФК "Надія
України" боргу за договором кредиту №
ДК 378-30 від 19.12.2012р. у розмірі 22 715, 79 грн.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 14.04.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Позовна заява підлягає поверненню в
зв'язку з наступним.

Згідно ст. 61 ГПК України, питання про
прийняття позовної заяви вирішується
суддею, якому вона була передана у
порядку, встановленому частиною
третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України,
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Частинами 1, 2 ст. 4-3 ГПК України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

При зверненні до суду з позовною заявою
від 08.01.2014р. № 1.1-08/01-14 позивачем у якості
доказів направлення на адресу
відповідачів копії позовної заяви та
доданих до неї документів надані
фотокопії фіскальних чеків № 2623 від
04.03.2014р., № 2622 від 04.03.2014р., № 2624 від
04.03.2014р. та три примірника опису
вкладення у цінний лист від 04.03.2014р.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України
встановлено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Згідно ст. 32, 36 ГПК України та п. 2 Правил
надання послуг поштового зв'язку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 № 270,
розрахунковий документ - документ
встановленої відповідно до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку.

Тобто, належними доказами відправки
копії позовної заяви та доданих до неї
документів іншій стороні є опис
вкладення у цінний лист разом з
оригіналом розрахункового документу,
що підтверджує надання такої послуги
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Суд звертає увагу позивача на те, що
раніше, а саме 07.03.2014р. ухвалою
господарського суду Запорізької
області № 908/757/14 (суддя Кагітіна Л.П.) та
31.03.2014 ухвалою господарського суду
Запорізької області № 908/1005/14 (суддя
Хуторной В.М.) йому було повернуто
позовну заяву до ПП ОСОБА_1, ПП ОСОБА_2 та
ПП ОСОБА_3 про солідарне стягнення
боргу за договором кредиту № ДК 378-30 від
19.12.2012р. у розмірі 22 715, 79 грн.

Підстави для повернення позовної заяви
викладені в ухвалах суду від 07.03.2014р. №
908/757/14 та від 31.03.2014р. № 908/1005/14.

При новому зверненні до суду 14.04.2014р. з
позовною заявою від 08.01.2014р. позивачем
було усунуте одне порушення, а саме
позивач додав до позовної заяви
оригінал описів вкладення від 04.03.2014р.

Проте, позивач проігнорував іншу
вказівку суду про усунення порушення
стосовно надання оригіналів
фіскальних чеків № 2623 від 04.03.2014р., № 2622
від 04.03.2014р., № 2624 від 04.03.2014р.

Тобто позивачем знову не надано
належних доказів направлення копії
позовної заяви та доданих до неї
документів на адресу відповідачів.

За приписами ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повторне звернення з позовною заявою
до господарського суду можливе при
наявності обов'язкової умови - після
усунення раніше допущеного порушення.

Позивач порушив вказані приписи та
повторно звернувся до суду з позовною
заявою, не усунувши всі допущені
порушення, виявлені в ухвалах суду від
07.03.2014р. № 908/757/14 та від 31.03.2014р. № 908/1005/14.

Отже, позивачем повторно не надано
належних доказів про направлення на
адресу відповідачів копії позовної
заяви та доданих до неї документів.

Невиконання цих вимог є безумовним
порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Також суд звертає увагу позивача на те,
що додані до позовної заяви фотокопії
документів не завірені належним чином.

Як зазначено в п 2.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії (ст. 36 ГПК).
Якщо документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і підписи
на них виготовлені стороною за
допомогою будь-яких технічних засобів,
то такі документи повинні прийматись
господарським судом як письмові
докази, досліджуватись та оцінюватись
за загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 N 55.

Правила нотаріального засвідчення
копій документів встановлюються
чинним законодавством.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо),
засвідчуються підписом особи, яка їх
виготовила або яка перевірила їх на
відповідність оригіналам, із
зазначенням її прізвища, ініціалів та
посади (якщо вона є посадовою особою) та
з прикладенням печатки (за її
наявності).

Згідно роз'яснень, що містяться в
абзацах 1, 9 пункту 3.5 постанови пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 N 18, недодержання вимог
ст. 54, 56 та п. 2 і 3 ч. 1 ст. 57 ГПК щодо форми,
змісту і додатків до позовної заяви
тягне за собою наслідки, передбачені
ст. 63 ГПК.

І лише в тому випадку, якщо передбачені
у п. 2, 3, 4, 5 і 6 ч. 1 ст. 63 ГПК підстави
повернення позовної заяви виявлено
господарським судом після прийняття
позовної заяви до розгляду, справа
підлягає розглядові по суті.

На підставі викладеного позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" в особі Бердянського
відділення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" підлягає поверненню без
розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 6 Закону
України від 08.07.2011р. N 3674-VI "Про судовий
збір", за повторно подані позови, що
раніше були залишені без розгляду,
судовий збір сплачується на загальних
підставах. У разі якщо сума судового
збору підлягала поверненню у зв'язку
із залишенням позову без розгляду, але
не була повернута, до повторно поданого
позову додається первісний документ
про сплату судового збору.

Оскільки цією ухвалою судовий збір не
повертається, суд роз'яснює позивачу,
що при повторному зверненні до суду з
позовною заявою до ПП ОСОБА_1, ПП ОСОБА_2
та ПП ОСОБА_3 про солідарне стягнення
боргу за договором кредиту № ДК 378-30
від 19.12.2012р. у розмірі 22 715, 79 грн.
позивач має право додати до позову в
якості доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірі (п.3 ч. 1
ст. 57 ГПК України) первісні документи
про сплату судового збору - платіжне
доручення № 27 від 04.03.2014р. на суму 1 827, 00
грн.

У разі відсутності необхідності
повторного звернення до суду, ТОВ
"Фінансова компанія "Надія України" в
особі Бердянського відділення ТОВ
"Фінансова компанія "Надія України" має
право повернути судовий збір,
сплачений за вищенаведеним платіжним
дорученням, звернувшись з відповідною
заявою до суду. При цьому, надання до
заяви оригіналів платіжних документів
є обов'язковим.

Керуючись ст. 50-51, п. 2 ч. 1 ст. 57, п. 6 ч. 1 ст.
63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" в особі Бердянського
відділення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" про солідарне стягнення
боргу за договором кредиту № ДК 378-30 від
19.12.2012р. у розмірі 22 715, 79 грн. та додані
до неї матеріали на 35 аркушах (в тому
числі оригінал платіжного доручення №
27 від 04.03.2014р. на суму 1 827, 00 грн.)
повернути без розгляду.

Суддя
Соловйов В.М.