ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" квітня 2014 р. Справа № 6/4/358

Господарський суд Хмельницької
області у складі колегії суддів :
головуючий суддя Танасюк О.Є., судді
Виноградова В.В., Гладій С.В.,
розглянувши матеріали справи

За позовом: Колективного підприємства
„Їдальня № 33" м. Хмельницький

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Хмельницьке бюро
технічної інвентаризації м.
Хмельницький

до 1.Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради м. Хмельницький

2.Хмельницької міської ради м.
Хмельницький

за участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів:

- Федерації професійних спілок України
м. Київ

- Федерації профспілок Хмельницької
області м. Хмельницький,

- Підприємства „Навчально-культурний
центр "Побужжя" Федерації профспілок
Хмельницької області, м. Хмельницький

про визнання права власності на 66/100
приміщення їдальні по вул. Соборній, 55 в
м. Хмельницькому та визнання
співвласником даного приміщення

Представники сторін:

позивача: Дячук Г.Г. - директор

Краєвський В.М. - представник
за довіреністю від 01.05.13р.

Бойчук Л.С. - представник за довіреністю
від 01.05.13р.

відповідача-1: Кучевська Г.В. -
представник за довіреністю № 02-15-556 від
14.04.2011р.

відповідача-2: Кучевська Г.В. -
представник за довіреністю № 02-15-555 від
14.04.2011р.

третьої особи - Хмельницького БТІ - не
з'явився

третьої особи - Федерації професійних
спілок України - не з'явився

третьої особи - Федерації профспілок
Хмельницької області - Яковлєв А.В. -
представник за довіреністю №06-07-33 від
12.02.14р.

третьої особи - Підприємства
„Навчально-культурний центр "Побужжя"
Федерації профспілок Хмельницької
області - Іващенко П.І. - представник за
довіреністю №1412 від 11.02.14р.

Саранчук Ж.В. - представник за
довіреністю №01-19-37 від 13.02.14р.

прокуратури: Мельник І.В. - старший
прокурор відділу прокуратури м.
Хмельницького згідно службового
посвідчення № 023386 від 04.12.2013 р.

В судовому засіданні оголошено вступну
і резолютивну частини рішення
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Позивач у позовній заяві з
урахуванням уточненої позовної заяви
(вих. № 60 від 25.02.2014 р.) та додаткових
пояснень (вих. № 80 від 24.03.2014 р.),
звертаючись з позовними вимогами до
Хмельницької міської ради та
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради, просить суд визнати за
ним право власності на 66/100 приміщення
їдальні по вул. Соборній, 55 в м.
Хмельницькому та визнати його
співвласником даного приміщення.

При цьому стверджує, що його вимоги
ґрунтуються не набутому праві
власності на 66/100 приміщення їдальні, а
на визнанні його саме судом.

Свої позовні вимоги до відповідачів
обгрунтовує тим, що в зазначеному
приміщенні знаходиться майно
колективного підприємства, яке не
можливо відокремити без втрати його
властивостей. Відповідно до договору
купівлі-продажу від 20.09.1994 р. власником
стаціонарного обладнання і
устаткування є КП „Їдальня № 33".

Таким чином стверджує, що цілісний
виробничий комплекс їдальні,
неподільною частиною якого є
стаціонарне обладнання і устаткування,
призначене для забезпечення
виробничої діяльності їдальні, по
своєму визначенню є нерухомістю, у
зв'язку з чим режим нерухомості
розповсюджується і на стаціонарне
обладнання і устаткування, як на
складову частину майнового комплексу
їдальні в цілому (п. 3 ст. 66 ГК України,
ст. 191 ЦК України).

Звертає увагу, що оскільки кухонне
обладнання і устаткування, яке
належить КП „Їдальня № 33" на праві
власності, з приміщенням їдальні
складає єдине ціле і його ніяк не можна
відділити від самого приміщення, то
відповідно до ст. ст. 355, 368, 369 ЦК України
воно є спільною сумісною власністю і на
нього розповсюджується право спільної
сумісної власності поки що без
визначення часток учасників у такій
власності.

Вважає, що відповідачі погоджуючи у
жовтні 1994 р. приватизацію позивачем
неподільних з приміщенням основних
фондів- стаціонарно встановленого в
приміщенні їдальні обладнання і
устаткування, переміщення якого
неможливе без його знецінення, а
фактично без його знищення, і не
виявляючи ніяких заперечень протягом
більше 30 років, фактично, ще в 1994 р.
підтвердили виникнення спільної
сумісної власності, а також статус КП
«Їдальня № 33», як співвласника
приміщення їдальні.

Приміщення площею 74 кв.м. є підсобним
приміщенням і будувалось самим
підприємством, з метою розширення
можливостей їдальні. На його зведення
не вимагалось окремих дозволів та
актів введення в експлуатацію.

Позивач стверджує, що взяв на себе всі
витрати на утримання та ремонти
приміщення, у т.ч. капітальні. При цьому,
дотримуючись прав та обов'язків
співвласників щодо володіння,
користування і розпорядження спільним
майном, погоджував з відповідачами дії
по утриманню приміщення, зокрема, по
обліку й оплаті за окремими договорами
тепло-, елетро-, водопостачання та
водовідведення відповідно до
показників лічильників.

Крім того, за погодженням з
відповідачами побудовані нові
приміщення: торговий зал 1 поверху,
тарний склад та інші, у зв'язку з цим
загальна площа приміщення їдальні
збільшилась з 862 кв.м до 936 кв.м., або на
74кв.м.

Позивач стверджує, що площа приміщень
із стаціонарним обладнанням і
устаткуванням - основними фондами
підприємства складає 238 кв.м, додатково
побудованою їдальнею 74 кв.м. приміщень,
тобто загальна площа складає 312 кв.м.

Оскільки, відповідно до технічного
паспорта 2006р. загальна площа
приміщення їдальні складає 936 кв.м., а
приміщення їдальні становлять 312 кв.м.,
то, стверджує, що його частка у спільній
власності з безпосередньо вказаних
підстав в силу ст. ст. 355-358 ЦК України
дорівнює 35/100 приміщення їдальні.

Крім того звертає увагу, що в
приміщенні їдальні № 33 здійснювались
поліпшення та ремонт за кошти
колективного підприємства, що значним
чином змінили його характеристики в
порівнянні з тим, яке було збудовано.
Зокрема, позивач вказує, що його
витрати тільки на суттєве поліпшення
займаної частини приміщення їдальні,
яке не можна відокремити, склали 235,43
тис. грн. Зазначає, що правові наслідки
поліпшення майна в процесі його
спільної експлуатації виписуються
таким чином, що разом з іншими
позиціями передбачена можливість
розпорядження наслідками поліпшення.
Тому вважає, що допускається
можливість виникнення інших відносин,
зокрема, майнових в інтересах позивача,
відповідно поліпшеної частини
приміщення їдальні.

Позивач посилається на ч. 4 ст. 778 ЦК
України, згідно якої якщо в результаті
поліпшення майна, зробленого за згодою
орендаря, відбулися суттєві зміни
майна, чим фактично створена нова річ,
наймач стає її співвласником. Частка
наймача у праві власності відповідає
вартості витрат на поліпшення майна.
Тому його частка у праві власності з
урахуванням положень ч. 4 ст. 778 ЦК
України складає 31/100.

Всього позивач вважає, що його частка в
спільній власності на приміщення
їдальні становить 35/100 + 31/100 = 66/100 ( 936
кв.м. загальна площа х 66 частка позивача
= 617,76 кв.м. в реальному виразі від
загальної площі).

Враховуючи вищевикладене, позивач
керуючись ст.ст. 335, 356, 357, 360, 778 ЦК
України просить задоволити його
позовні вимоги.

Крім того, звертає увагу суду, що на
сьогоднішній день про порушення
якогось права позивача з боку
відповідачів не може йти мова, оскільки
тільки в судовому порядку можуть бути
дослідженні докази, які нададуть
можливість визнати приміщення їдальні
спільною сумісною з відповідачами
власністю.

01.02.2008 р. ухвалою суду по справі № 4/358
судом за клопотанням позивача,
відповідно до ст. 67 ГПК України, вжито
заходи по забезпеченню позову, а саме:
суд ухвалив заборонити відповідачам,
федерації профспілок Хмельницької
області ( м. Хмельницький, вул.
Соборна,57, ) та
навчально-культурному центру
„Побужжя" (м. Хмельницький, вул.
Соборна, 55, ) вчиняти
будь-які дії щодо створення перешкод
користування спірним майном,
розукомплектування, приведення у
непридатний до використання стан,
через демонтаж стаціонарного
обладнання та відчуження приміщення
їдальні м. Хмельницький, вул. Соборна,55.

17.08.2008 р. у зв'язку з відпусткою судді
Баули Л.П., відповідно до ст. 24 Закону
України „Про судоустрій України"
справу передано на розгляд судді
Танасюк О.Є.

Ухвалою від 17.08.2008 р. суддею Танасюк О.Є.
справу прийнято до свого провадження
та присвоєно № 6/4/358.

10.07.2008 р. ухвалою суду по справі за
клопотанням позивача було залучено до
участі у справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на стороні
позивача - Бюро технічної
інвентаризації м. Хмельницький.

Ухвалою суду від 14.08.2008 р. здійснено
заміну неналежного відповідача НКЦ
„Побужжя" м. Хмельницький на належного
відповідача - Підприємство
"Навчально-культурний центр „Побужжя"
Федерації профспілок Хмельницької
області.

Ухвалою суду від 01.10.2008 р. залучено до
участі у справі № 6/4/358 відповідачем-4
виконавчий комітет Хмельницької
міської ради.

Ухвалою суду від 01.12.2008 р. провадження у
справі № 6/4/358 за клопотанням позивача
було зупинено та матеріали справи
направлено в прокуратуру Хмельницької
області для здійснення перевірки
відповідно до ст. 97 КПК України щодо
можливих ознак злочину в діях
посадових осіб сторін у справі,
зокрема, підробка документів,
зловживання службовим становищем.

Постановою Житомирського апеляційного
господарського суду від 27.01.2009 р. ухвалу
господарського суду Хмельницької
області від 01.12.2008 р. скасовано, справу
направлено для розгляду до
господарського суду Хмельницької
області.

23.04.2009 р. згідно розпорядження № 15
голови господарського суду
Хмельницької області за заявою судді, у
зв'язку із складністю справи № 6/4/358,
призначено її подальший розгляд у
колегіальному складі: Головуючий
суддя Танасюк О.Є., судді Виноградова
В.В. та Олійник Ю.П.

Ухвалою суду від 23.04.2009р.колегія суддів
у складі: суддя Танасюк О.Є.
(головуючий), судді Виноградова В.В. та
Олійник Ю.П. прийняла справу до свого
провадження та розпочала розгляд
справи заново.

21.05.2009р. листом № 5016-09 прокуратура міста
Хмельницького повідомила суд, що
відповідно до ст. 29 ГПК України вступає
в процес по справі за позовом
колективного підприємства „Ідальня №
33".

Ухвалою суду від 16.07.2009 р. по справі №
6/4/358 допущено заміну неналежного
відповідача - Хмельницького
регіонального відділення Фонду
державного майна України на належного
відповідача - Фонд Державного Майна
України.

Ухвалою суду від 15.09.2009 р. до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів залучено
Федерацію професійних спілок України.

Ухвалою суду від 12.10.2009 р., відповідно до
ст. 24 ГПК України, залучено до участі у
справі № 6/4/358 в якості іншого
відповідача Хмельницьку міську раду.

Ухвалою суду від 24.11.2009 р. провадження у
справі № 6/4/358 було зупинено до
вирішення пов'язаної з нею
господарським судом Хмельницької
області справи № 6/71-н за позовом Фонду
Державного майна України м. Київ до: 1.
Федерації профспілок Хмельницької
області м. Хмельницький, 2.
Навчально-культурного центру "Побужжя"
Федерації профспілок Хмельницької
області м. Хмельницький, 3. Виконавчого
комітету Хмельницької міської ради м.
Хмельницький, 4. Комунального
підприємства "Хмельницьке бюро
технічної інвентаризації" м.
Хмельницький про визнання частково
недійсними рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
23.03.2000р. №223-А.; визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
гуртожиток профкурсів з їдальнею, що
знаходиться за адресою: м.
Хмельницький, вул. Соборна, 55 від 28.03.2000
р., виданого комунальним підприємством
"Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації"; скасування державної
реєстрації права власності здійснена
комунальним підприємством
"Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації" в реєстровій книзі від
23.08.2000р. за № 729; визнання права
власності за державою в особі Фонду
державного майна України на будівлю, що
знаходиться за адресою: м.
Хмельницький, вул. Соборна, 55

18.09.2012 р. рішенням господарського суду
Хмельницької області по справі №
16/2/6/71-н відмовлено в позові Фонду
Державного майна України м. Київ до: 1.
Федерації профспілок Хмельницької
області м. Хмельницький, 2.
Навчально-культурного центру "Побужжя"
Федерації профспілок Хмельницької
області м. Хмельницький, 3. Виконавчого
комітету Хмельницької міської ради м.
Хмельницький, 4. Комунального
підприємства "Хмельницьке бюро
технічної інвентаризації" м.
Хмельницький, про визнання частково
недійсними рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
23.03.2000р. №223-А.; визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
гуртожиток профкурсів з їдальнею, що
знаходиться за адресою: м.
Хмельницький, вул. Соборна, 55 від 28.03.2000
р., виданого комунальним підприємством
"Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації"; скасування державної
реєстрації права власності здійснена
комунальним підприємством
"Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації" в реєстровій книзі від
23.08.2000р. за № 729; визнання права
власності за державою в особі Фонду
державного майна України на будівлю, що
знаходиться за адресою: м.
Хмельницький, вул. Соборна, 55, з огляду
на відсутність порушених прав позивача
у справі.

Рішення господарського суду
Хмельницької області від 18.09.2012р.
залишене без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.12.2012р., яка
залишена в силі постановою Вищого
господарського суду України від
28.02.2013р.

Ухвалою господарського суду від
20.05.2013р. провадження у справі № 6/4/358
поновлено та призначено до розгляду в
судовому засіданні.

29.05.2013р. ухвалою суду провадження у
справі № 6/4/358 зупинено до набрання
законної сили рішенням господарського
суду Хмельницької області по справі №
924/648/13 за позовом заступника прокурора
м. Хмельницького в інтересах держави в
особі Хмельницької міської ради м.
Хмельницький до Виконавчого комітету
Хмельницької міської ради м.
Хмельницький, Федерації профспілок
Хмельницької області м. Хмельницький,
Навчально - культурного центру
"Побужжя" федерації профспілок
Хмельницької області м. Хмельницький,
Комунального підприємства
"Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації" м. Хмельницький про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 23.03.2000р. №223-А в частині
оформлення права власності на 3-х
поверхову будівлю; скасування
державної реєстрації права власності;
визнання права власності за
Хмельницькою міською радою.

Рішенням господарського суду від 23.09.2013
р. по справі № 924/648/13 задоволено позов
заступника прокурора м. Хмельницького
в інтересах держави в особі
Хмельницької міської ради м.
Хмельницький до Виконавчого комітету
Хмельницької міської ради м.
Хмельницький до Федерації профспілок
Хмельницької області м. Хмельницький
до Навчально - культурного центру
"Побужжя" федерації профспілок
Хмельницької області м. Хмельницький
до Комунального підприємства
"Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації" м. Хмельницький про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 23.03.2000р. №223-А в частині
оформлення права власності на 3-х
поверхову будівлю; скасування
державної реєстрації права власності;
визнання права власності за
Хмельницькою міською радою.

Визнано недійним рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
23.03.2000 р. №223-А в частині оформлення
права власності на 3-х поверхову
будівлю їдальні корисною площею 848 кв.м,
що знаходиться за адресою м.
Хмельницький, вул. Соборна, 55, скасовано
Свідоцтво про право власності на
гуртожиток профкурсів на 140 місць з
їдальнею від 28.03.2000 р., зареєстроване в
реєстраційній книзі за № 729, визнано
право власності за територіальною
громадою міста Хмельницького в особі
Хмельницької міської ради на будівлю
їдальні корисною площею 848 кв.м. та
балансовою вартістю 559059грн., що
розташована за адресою м. Хмельницький
вул. Соборна, 55.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 03.12.2013 по
справі № 924/648/13 рішення господарського
суду Хмельницької області від 23.09.2013 р.
залишено без змін.

Ухвалою суду від 06.02.2014р. поновлено
провадження у справі № 6/4/358.

Розпорядженням керівника апарату суду
№ 43/14 від 13.02.14 у зв'язку з відпусткою
судді Олійника Ю.П. змінено члена
колегії суддю Олійника Ю.П. на суддю
Гладій С.В.

Ухвалою суду від 13.02.2014 р. справу
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Танасюк О.Є., судді Виноградова В.В.,
Гладій С.В. та розгляд справи розпочато
заново.

Ухвалою суду від 24.03.2014 р. по справі №
6/4/358 прийнято відмову Колективного
підприємства „Ідальня № 33" м.
Хмельницький (від 04.03.2014 р. вих. № 70) від
позову до Федерації профспілок
Хмельницької області, м. Хмельницький,
Підприємства „Навчально-культурний
центр" Побужжя" Федерації профспілок
Хмельницької області, м. Хмельницький
та Фонду Державного майна України, м.
Київ про визнання права власності на
66/100 приміщення їдальні по вул.
Соборній, 55 в м. Хмельницькому та
визнання співвласником даного
приміщення. Припинено провадження у
справі за позовом Колективного
підприємства „Ідальня № 33" м.
Хмельницький до Федерації профспілок
Хмельницької області, м. Хмельницький,
Підприємства „Навчально-культурний
центр" Побужжя" Федерації профспілок
Хмельницької області, м. Хмельницький
та Фонду Державного майна України, м.
Київ про визнання права власності на
66/100 приміщення їдальні по вул.
Соборній, 55 в м. Хмельницькому та
визнання співвласником даного
приміщення.

Крім того, 24.03.2014р. залучено до участі у
справі в якості третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача-2:
Федерацію профспілок Хмельницької
області, м. Хмельницький, Підприємство
„Навчально-культурний центр" Побужжя"
Федерації профспілок Хмельницької
області, м. Хмельницький.

Представник відповідача-1 - виконавчого
комітету Хмельницької міської ради в
судовому засіданні та у письмовому
відзиві від 18.03.2014 р. за № 02-15-515 позовні
вимоги вважає безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.
Зокрема, зазначає, що позивачем не
вказано, яким чином відповідач порушує,
оспорює чи не визнає його право. Також
не зазначено, на підставі яких норм
чинного законодавства в нього виникло
право власності на 66/100 частин
нежитлового приміщення, не
обґрунтовано належними та допустимими
доказами розмір частки, на яку просить
визнати право власності, не надав
доказів, що підтверджують проведення
поліпшень (перелік проведених робіт,
кошториси, акти виконаних робіт,
розрахунки за виконані роботи тощо),
письмове погодження проведених
поліпшень із орендодавцем.

Відповідач-1 наголошує на тому, що
рішенням господарського суду
Хмельницької області від 23.09.2013 р. по
справі № 924/648/13, яке залишене без змін
судами апеляційної та касаційної
інстанції, скасовано свідоцтво про
право власності Хмельницької обласної
ради профспілок на гуртожиток
профкурсів на 140 місць з їдальнею по
вул. Соборній, 55 в м. Хмельницькому,
визнано незаконним та скасовано
рішення виконавчого комітету № 223-А від
23.03.2000 р., а також визнано право
власності за територіальною громадою
м. Хмельницького в особі Хмельницької
міської ради на будівлю їдальні
корисною площею 848 кв.м. Зазначає, що на
сьогоднішній день за територіальною
громадою міста Хмельницького в особі
Хмельницької міської ради право
власності не зареєстровано, договір
оренди стосовно спірного приміщення
між КП „Їдальня № 33" та Хмельницькою
міською радою або її виконавчим
комітетом не укладався. Тому посилання
позивача, як на підставу позову на
договора оренди, стороною в яких ні
Хмельницька міська рада, ні її
виконавчий комітет не були, є
безпідставним.

Відповідач-1, посилаючись на ст. 60
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" зазначає, що
об'єкти права комунальної власності не
можуть бути вилучені у територіальних
громад і передані іншим суб'єктам права
власності без згоди безпосередньо
територіальної громади або
відповідного рішення ради чи
уповноваженого нею органу, за винятком
випадків, передбачених законом.

Разом з цим, звертає увагу, що на
підставі Закону України „Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
Хмельницька міська рада за відповідним
зверненням заінтересованої особи на
своєму засіданні розглядає питання
щодо можливості приватизації
нежитлового приміщення по вул.
Соборній, 55. Після цього у
встановленому чинним законодавством
порядку проводиться оцінка вказаного
майна, яка затверджується
уповноваженим на це органом, після чого
укладається договір щодо відчуження
вказаного майна у спосіб, визначений
міською радою. На сьогоднішній день
міська рада вказане питання не
розглядала і відповідно рішення не
приймала, позивач із вказаним
клопотанням не звертався. На підставі
викладеного, просить відмовити у
задоволенні позову.

Представник відповідача-2 -
Хмельницької міської ради в судовому
засіданні та у письмовому відзиві від
18.03.2014 р. за № 02-15-514 позовні вимоги
вважає безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню з аналогічних
підстав, викладених у відзиві
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Федерації профспілок України у
письмових поясненнях від 29.09.2009 р. за №
07/01-17/2146 проти позову заперечує.
Зазначає, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 29.09.1994 р.
організація орендарів Хмельницького
виробничо-торгівельного підприємства
громадського харчування «Їдальня № 33»
приватизувала майно Хмельницького
тресту їдальні по вул. Соборній, 55 на
загальну суму 98680 тис. крб., окрім
приміщення, яке належало Федерації
профспілок Хмельницької області, як
власнику, про що прямо зазначено в
договорі купівлі-продажу. А згідно
розпорядження Хмельницької міської
ради від 04.10.1994 р. № 186-р доручалося
голові ради організації орендарів
укласти договір оренди на приміщення
строком на 10 р. з НКЦ Федерації
Профспілок Хмельницької області.

Також вважає безпідставним посилання
відповідача на ч. 4 ст. 778 ЦК України,
оскільки позивачем не було створено
нової речі, а орендарем не надавалася
згода на здійснення поліпшень, які
самочинно здійснив позивач.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Підприємства „Навчально-культурний
центр" Побужжя" Федерації профспілок
Хмельницької області" у письмовом
упоясненні від 21.03.2014 р. проти позову
заперечує. Вважає безпідставним
твердження позивача про те, що
обладнання, яке було передане тресту
їдалень згідно акту від 02.11.1981 р.
відноситься до нерухомих речей, яке
неможливо відокремити від приміщення і
що плоша приміщень безпосередньо зі
стаціонарним обладнанням та
устаткуванням складає 238 кв.м.

Заначає, що земельна ділянка, на якій
розташоване спірне майно, не
надавалася позивачу, а ст. 181 ЦК України
передбачає належність земельної
ділянки до нерухомих речей. При цьому
звертає увагу, що вказана земельна
ділянка площею 0,14 га знаходиться в
постійному користуванні НКЦ «Побужжя»
ФП області.

Також наголошує, що в договорі
купівлі-продажу від 29.09.1994 р. прямо
зазначено про викуп (приватизацію)
обладнання їдальні, крім приміщення.
При цьому, розпорядженням виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
04.10.1994 р. № 186-р, яким зареєстровано
вищевказаний договір було зобов'язано
голову ради організації орендарів
укласти договір оренди приміщення
строком на 10 р. з НКЦ «Побужжя»
Федерації профспілок Хмельницької
області. Таким чином, вказує, що
зазначені документи вкотре
підтверджують, що приміщення їдальні
по вул. Соборній, 55 належали Федерації
профспілок Хмельницької області.

Стверджує, що позивачем не надано
доказів власності на приміщення
їдальні, а передане обладнання на суму
23644 крб. не входить до вартості
приміщення їдальні і не може визначати
позивача як співвласника приміщення
їдальні.

Крім того, зазначає, що з аналізу
технічних паспортів, виданих
Хмельницьким БТІ для НКЦ «Побужжя» в 1998
р. та КП «Їдальня» в 2006 р. вбачається, що
складські приміщення загальною площею
35,6 кв.м. прибудовані до будівлі їдальні
позивачем без погодження з
орендодавцем і виконкомом
Хмельницької міської ради. Ця
прибудова також не є об'єктом договору
оренди, за неї не стягувалася орендна
плата і вона може бути знесена без
порушення цілісності їдальні.

Ноголошує на тому, що буфет (по
експлікації № 41) площею 30,1 кв.м., про
який зазначає позивач у позові, не був
побудований, а під нього використано
площу критого входу в їдальню.
Будь-яких дозволів орендодавець не
давав та орендна плата не справлялась.

Таким чином, вказує, що позивачем
самочинно побудовано та
реконструйовано додатково до
загальної площі їдальні 65,7 кв.м., та
невідомо звідки позивач вказує площу 74
кв.м.

Акцентує увагу на тому, що самовільне
перепланування та реконструкція КП
«Їдальня № 33» внутрішніх приміщень в
ході капітального ремонту в межах
капітальної будівлі учбового центру не
створює нову річ, а лише його поліпшує.

При цьому, посилається на п. 7.10.
договору оренди приміщення їдальні №
7/02 від 27.12.2001 р., який діяв до 01.01.2008 р. та
зазначає, що у разі припинення або
розірвання договору оренди, поліпшення
орендованого майна, здійсненні
орендарем за власні кошти за письмовим
погодженням з орендодавцем, які можна
відокремити від орендованого майна, не
завдаючи йому шкоди, визначається
власністю орендаря, а невідокремлені
приміщення - власністю орендодавця на
умовах визначених письмовим
погодженням або додатковою угодою до
договору.

Звертає увагу, що з 01.01.2008 р. договір
оренди приміщення їдальні не укладався
і з даного часу позивач безоплатно
володіє приміщенням, проте включає
витрати по поліпшенню приміщень по 2013
р. включно.

Також наголошує, що надані в якості
доказу по справі відомості позивача
про витрати по утриманню будівлі
їдальні за 1993-2013 роки на суму 1796,6 тис.
грн. втричі перевищує вартість
залишкової вартості будівлі.

Враховуючи вищезазначене,
Підприємство «НКЦ «Побужжя» Федерації
профспілок Хмельницької області
просить відмовити у задоволенні
позовних вимг КП «Їдальня № 33», з
огляду на відсутність доказів щодо
визнання за останнім права власності
на 66/100 приміщення їдальні.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Федерації профспілок Хмельницької
області у поясненні від 03.04.2014 р. проти
позову заперечує з огляду на
безпідставність заявлених позовних
вимог. Посилаючись на ст. 392 ЦК України,
вказує, що право власності, в даному
випадку Хмельницької міської ради має
існувати на день пред'явлення позову до
суду. При цьому, зазначає, що відповідно
до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності
виникає з моменту державної
реєстрації, а на сьогодні право
власності на предмет спору
зареєстроване за Федерацією
профспілок Хмельницької області (запис
в реєстровій книзі за № 729).

Федерація профспілок Хмельницької
області підтримує всі відзиви і
пояснення, подані в якості відповідача
та просить відмовити в задоволенні
позову.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації в судових засіданнях по
суті позовних вимог зазначав, що за
даними паперових носіїв інвентарної
справи, право власності на гуртожиток
профкурсів на 140 місць із їдальнею по
вул. Соборній, 55 оформлено на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого 28.03.2000 р. відповідно до рішення
міськвиконкому № 223-А від 23.03.2000 р. та
зареєстроване в Хмельницькому БТІ в
реєстровій книзі № 729 за Федерацією
профспілок Хмельницької області.

Зазначає, що згідно діючого
законодавства та статуту БТІ здійснює
реєстрацію виникнення, припинення та
переходу права власності на об'єкти
нерухомого майна. Здійснення обліку
користування (найму) приміщень до
повноважень та компетенції БТІ не
входить. В інвентарній справі відсутні
будь-які фактичні чи юридичні докази,
що підтверджують факт знаходження КП
„Їдальня № 33" в приміщенні по вул.
Соборній, 55 в м. Хмельницькому.
Приміщення гуртожитку профкурсів на 140
місць з їдальнею належить на праві
власності Федерації профспілок
Хмельницької області відповідно до
свідоцтва про право власності від
28.03.2000р., що видано Міським виробничим
управлінням житлово-комунального
господарства на підставі рішення
виконкому Хмельницької міської ради
народних депутатів №223-А від 23.03.2000р.
Право власності на яке зареєстровано в
Хмельницькому БТІ в реєстровій книзі
за №729.

Вказав на те, що алфавітний журнал
адрес об'єктів нерухомого майна
Хмельницьким БТІ не ведеться, а згідно
абз. 2 Інструкції про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб,
передбачено, що при проведенні
реєстрації прав власності на оригіналі
правовстановлювального документу
робиться реєстраційний напис.
Реєстраційне посвідчення видається,
якщо на правовстановлювальному
документі немає місця для
реєстраційного напису. На
вищезазначеному свідоцтві про право
власності міститься реєстраційний
напис, що скріплений підписом
уповноваженої особи БТІ та печаткою.
Вказав, що реєстраційне посвідчення в
даному випадку не видавалося, оскільки
напис повністю зроблено на примірнику
документа.

БТІ зазначило, що в реєстраційну книгу
на нежитлові об'єкти нерухомого майна,
що належать юридичним особам 28.03.2000р.
внесено запис за №729 про реєстрацію
права власності за Федерацією
профспілок Хмельницької області на
підставі свідоцтва про право власності
від 28.03.2000р., що видано Міським
виробничим управлінням
житлово-комунального господарства на
підставі рішення виконкому
Хмельницької міської ради народних
депутатів №223-А від 23.03.2000р. В
підтвердження подав копію свідоцтва.

Крім того, у письмовому повідомленні
Хмельницьке БТІ зазначило, що
повідомлення від 16.09.2008р. про
відсутність зареєстрованого права
власності на приміщення їдальні № 33 по
вул. Соборній, 55 вважати помилковим та
недійсним. При цьому, просив суд
розглядати справу за відсутності
представника Хмельницького БТІ (лист
від 22.06.2009р. № 5656/01-15 ).

Представник позивача в судовому
засіданні 11.04.2014 р. підтримав позовні
вимоги в повному обсязі. Також подав
клопотання (від 11.04.2014 р. № 120), в якому у
зв'язку із заміною правонаступників та
оформлення права власності за
територіальною громадою м.
Хмельницького просить зупинити
провадження у справі до закінчення
реєстрації права власності за
територіальною громадою м.
Хмельницького на будівлю їдальні по
вул. Соборній, 55 у м. Хмельницькому.

Представник відповідачів в судовому
засіданні з приводу заявленого
клопотання покладається на думку суду.

Судом при розгляді клопотання позивача
про зупинення провадження у справі
враховується, що відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 79 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд має
право зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадку заміни
однієї з сторін її правонаступником.

Частиною 1 ст. 25 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що у разі смерті або
оголошення фізичної особи померлою,
припинення діяльності суб'єкта
господарювання шляхом реорганізації
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення), заміни кредитора чи
боржника в зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, господарський суд
залучає до участі у справі
правонаступника відповідної сторони
або третьої особи на будь-якій стадії
судового процесу.

Враховуючи, що позивачем не вказано та
не надано доказів наявності
правонаступництва будь-якої із сторін
судового процесу в розумінні ст. 25 ГПК
України, суд не вбачає підстав для
зупинення провадження у справі, у
зв'язку з чим заявлене клопотання про
зупинення провадження у справі
задоволенню не підлягає.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Колективне підприємство „Ідальня № 33"
є юридичною особою, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи № 247954 та Довідкою з
ЄДРПОУ № 1660 від 26.12.2007 р.

Хмельницька міська рада є юридичною
особою, що підтверджується Довідкою з
ЄДРПОУ № 1118 від 23.10.2006 р.

Виконавчий комітет Хмельницької
міської ради є юридичною особою, що
підтверджується Довідкою з ЄДРПОУ № 1119
від 23.10.2006 р.

Федерація профспілок Хмельницької
області є юридичною особою, що
підтверджується Довідкою № 599352 про
включення до ЄДРПОУ від 07.02.2012 р.

Підприємство «НКЦ «Побужжя» Федерації
профспілок Хмельницької області є
юридичною особою, що підтверджується
Довідкою № 820828 про включення до ЄДРПОУ
від 01.02.2013 р. та Свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи № 832914.

Федерація профспілок України є
юридичною особою, що підтверджується
Довідкою № 171996 про включення до ЄДРПОУ
від 22.01.2009 р. та Свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи № 127724.

Рішенням Хмельницького міськвиконкому
№ 333 від 04.08.1977р. надано дозвіл
Хмельницькій обласній раді
професійних спілок на будівництво
їдальні на 140 місць зблокованої з
будинком профкурсів по вул. Лібкнехта,
57. (Т. 3, а.с. 178-179).

Згідно акту Державної приймальної
комісії від 30.06.1980р., затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 30.06.1980р.
№ 149/Г, закінчене будівництво прибудова
їдальні профкурсів в м. Хмельницькому
по вул. К.Лібкнехта, 57 було прийнято в
експлуатацію. (Т. 2, а.с. 128-132).

Управлінням капітального будівництва
„Вінницяоблсофпрофа" прибудова
їдальні інвентарною вартістю 311462,83 крб.
передана, а „Хмельницьким
облсофпрофом" прийнята на баланс та
зарахована до складу основних фондів,
на що вказують наявні у справі авізо,
зведений фінансовий звіт за 1980 рік та
розшифровка руху основних фондів:
графа „прийнято на баланс". (Т. 2, а.с. 61-62,
79-80).

Відповідно до довідки УКБ Укрпрофради,
авізо УКБ Вінницької облпрофради,
додатку до бухгалтерського звіту -
Переліку введених в дію об'єктів і
переданих експлуатаційним
організаціям за 1980 рік, балансу станом
на 01.01.1981 р. прибудова до будівлі
профкурсів (приміщення і обладнання
їдальні) балансовою вартістю 314134 крб.,
обладнання за переліком із 48
найменувань на суму 47742,31 крб. передано
Хмельницькій обласній Раді профспілок.
( Т. 9, а.с. 103-104).

Відповідно до постанови Секретаріату
Хмельницької обласної ради профспілок
від 23.07.1981 р. (протокол № 7), було надано
дозвіл профсоюзним курсам на передачу
„безвозмездно" на баланс їдальні № 33
кухонного обладнання на загальну суму
23530,37 крб. (Т. 1, а.с. 10).

Згідно акту від 02.11.1981 р. облпрофкурси
передали, а Хмельницький трест їдалень
прийняв „безвозмездно" приміщення
їдальні з вмонтованим обладнанням,
кухонне обладнання та столовий
інвентар на загальну суму 23644,76 крб. (Т.
1, а.с. 11-12).

Передача приміщення їдальні
підтверджується зведеним фінансовим
звітом за 1980 рік, в якому зазначена сума
у розмірі 314,1 тис. руб., яка вибула за
звітний період. (Т. 2, а.с.79-80).

Як вбачається із довідки про розвиток
мережі підприємств громадського
харчування Хмельницького тресту
їдалень у 1980 р. було відкрито Їдальню №
33 облсофпрофа на 140 місць. (Т.2, а.с. 78).

Наказом Міністерства торгівлі УРСР № 87
від 16.03.1983 р. Хмельницький трест їдалень
ліквідовано та створено Хмельницьке
міське об'єднання громадського
харчування управління громадського
харчування Хмельницького
облвиконкому. (Т.4, а.с. 32).

Рішенням Хмельницького облвиконкому №
204 від 20.12.1989 р., міське об'єднання
громадського харчування ліквідовано з
передачею його функцій обласному
виробничо-торгівельному об'єднанню
громадського харчування, в склад якого
входили всі заклади громадського
харчування м. Хмельницького та області,
підпорядковані Міністерству торгівлі
УРСР, в тому числі відомчі (на заводах,
фабриках, в державних установах,
навчальних закладах, школах, в
організаціях і т. п.). (Т. 3, а.с. 33-34).

Наказом Міністерства торгівлі УРСР від
21.11.1991 року за № 99 „Про передачу
державного майна, що перебуває у
віданні Міністерства торгівлі України,
передано відомчі заклади закритої
мережі громадського харчування
відповідним організаціям, а
підприємства відкритої мережі
громадського харчування передано у
комунальну власність з
підпорядкуванням місцевим органам.

Відповідно до рішення Хмельницького
облвиконкому № 22 від 19.02.1992 року,
обласне виробничо-торгівельне
об'єднання громадського харчування
ліквідовано.

Згідно рішення облвиконкому № 23 від
19.02.1992 року „Про розмежування
державного майна області між власністю
області і власністю районів, міст
обласного підпорядкування", проведено
розмежування державного майна, яке
відноситься до комунальної власності,
між власністю області і власністю
районів, міст обласного
підпорядкування (п. 1 рішення).

На виконання рішення облвиконкому № 23
від 10.02.1992 року, виконкомом
Хмельницької міської ради 20.02.1992 року
прийнято рішення № 55 „Про організацію
передачі державного майна в комунальну
власність міста". Пунктом першим
зазначеного рішення надано
повноваження на прийняття для
розпорядження в управління
комунальною власністю міста відділам і
управлінням міськвиконкому. Подальше
розпорядження і користування
комунальною власністю міста відділам і
управлінням проводити з погодженням
міськвиконкому згідно додатку № 1.

Відповідно до додатку № 1 до рішення №
55 від 20.02.1992 року, до складу підприємств,
розпорядження і управління якими
здійснювалось відділами і
управліннями міськвиконкому,
відносились і підприємства
громадського харчування та
неторгівельної діяльності, що входять
до складу обласного
виробничо-торгівельного об'єднання
громадського харчування.

01.09.1992 р. Хмельницькою міською радою
народних депутатів за результатами
розгляду матеріалів підприємства
громадського харчування Їдальні № 33
прийнято розпорядження № 207 «Про
реєстрацію виробничо-торговельного
підприємства громадського харчування
Їдальні № 33». (Т. 9, а.с. 16).

Як вбачається із витягу з протоколу № 2
загальних зборів організації
орендарів Хмельницького
виробничо-торгівельного підприємства
громадського харчування їдальні № 33
від 01.12.1992 р. було створено орендне
підприємство Хмельницька
виробничо-комерційна фірма Їдальня №
33. (Т. 9, а.с. 27).

Розпорядженням Хмельницької міської
ради народних депутатів № 1014 від 03.12.1992
р. розглянувши матеріали представлені
Хмельницьким державним
виробничо-торговельним підприємством
Їдальні № 33 було зареєстровано
організацію орендарів Хмельницького
виробничо-торговельного підприємства
Їдальні № 33. (Т. 9, а.с. 17).

Згідно розпорядження Хмельницької
міської ради народних депутатів
(міської адміністрації) № 1500 від 08.06.1994
р., за результатами розгляду матеріалів
організації орендарів
виробничо-комерційної фірми Їдальні №
33 було здійснено реєстрацію орендного
підприємства «Виробничо-комерційна
фірма їдальня № 33». (Т. 4, а.с. 81)

Приміщення їдальні було передано на
баланс Орендного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма Їдальня №
33» про що свідчать баланс підприємства
станом на 01.07.1994 р. та звіт про фінансові
результати за 1994 р.

29.09.1994р. між Хмельницьким
міськвиконкомом (продавець) та
організацією орендарів Хмельницького
виробничо-торгівельного підприємства
громадського харчування Їдальня № 33
(покупець) був укладений договір
купівлі-продажу, згідно з п. 1.1. якого
об'єктом купівлі-продажу визначено
державне майно цілісного майнового
комплексу, здане в оренду організації
орендарів Хмельницького
виробничо-торгівельного підприємства
громадського харчування Їдальня № 33,
яке знаходиться на балансі орендного
підприємства виробничо-комерційної
фірми Їдальні № 33 і перебуває у
комунальній власності Хмельницької
міської ради народних депутатів.
Згідно з актом оцінки № 46, затвердженим
завідуючим відділом приватизації
міської адміністрації від 14.07.1994 р.
вартість відчужуваного державного
майна, крім приміщення, становить 98680
тис. крб. (Т. 3, а.с. 89-91).

Розпорядженням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради народних
депутатів № 186-р від 04.11.1994 р. було
зареєстровано договір купівлі-продажу
державного майна, зданого в оренду
організації орендарів Хмельницького
виробничо-торгівельного підприємства
громадського харчування Їдальня № 33.
Зобов'язано голову ради організації
орендарів в місячний термін укласти
договір довгострокової оренди
приміщення строком на 10 років з
науково-культурним центром Федерації
профспілок Хмельницької області. (Т. 3,
а.с. 92).

Як вбачається із п. 1.2. Статуту
Колективного підприємства „Ідальня №
33", підприємство створене організацією
орендарів виробничо-комерційною
фірмою „Ідальня № 33" зареєстрованою
розпорядженням № 1500 Хмельницької
міської адміністрації від 08.06.1994 р., яка
здійснила викуп державного майна,
зданого в оренду відповідно до
договору купівлі-продажу
(зареєстрований розпорядженням
Хмельницької міської адміністрації
від 04.10.1994 р.). Згідно з п. 4.1. Статуту,
підприємство засноване на державному
майні, яке набуте в результаті його
викупу організацією орендарів,
створене з працівників цього
підприємства.

Пунктом 1.4. Статуту передбачено, що
підприємство є правонаступником щодо
прав і обов'язків орендного
виробничо-комерційної фірми «Їдальня
№ 33». (Т. 3, а.с. 139).

Як вбачається з матеріалів справи,
починаючи з 1992 р. позивач знаходився в
орендних відносинах з НКЦ «Побужжя»
Федерації профспілок області щодо
приміщення їдальні по вул. Соборній, 55,
яке знаходилося на балансі в
останнього, що підтверджується
фінансовим звітом НКЦ «Побужжя» від
31.12.2007 р. (Т. 3, а.с. 130). Земельна ділянка
площею 0,14 га по вул. Соборній, 55, на якій
знаходиться спірне приміщення
перебуває на праві постійного
користування у Хмельницького
навчально-культурного центру
„Побужжя" Федерації профспілок
Хмельницької області, що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування землею
ІІ-ХМ № 001604 №699 від 27.01.1998 р. виданого на
підставі рішення виконкому
Хмельницької міської ради № 1417 від
13.02.1997 р. (Т. 3, а.с. 170-172).

Так, 31.08.1992 р. між Навчально-культурним
центром „Побужжя" Федерації
профспілок Хмельницької області
(Центр) та виробничо-торгівельним
підприємством їдальня № 33 (орендар)
укладено договір відповідно до п. 1
якого було передано в оренду
приміщення за адресою: м. Хмельницький,
вул. Соборна, 55 загальною площею 656,7
кв.м. (торгові приміщення площею 309 кв.м.,
промислові приміщення площею 192,3 кв.м.,
складські приміщення площею 192,3 кв.м.,
канцелярські приміщення площею 24,4
кв.м., коридори площею 95,9 кв.м.). Строк
договору оренди встановлюється з
моменту підписання до 01.01.2000 р., в
подальшому вважається продовженим,
якщо жодна із сторін не заявляє про
його розірвання (п. 4 договору). (Т. 1, а.с.
140-142).

30.03.1993 р. між Хмельницькою міською
адміністрацією (орендодавець) та
організацією орендарів Хмельницького
виробничо-торговельного підприємства
громадського харчування їдальні № 33
(орендар) було укладено договір оренди,
відповідно до умов якого орендодавцем
надано в оренду орендарю майно
Хмельницького
виробничого-торгівельного
підприємства громадського харчування
їдальні № 33 (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 2.1. договору передача майна в
оренду не тягне за собою передачі
орендареві права власності на це майно.
Власником орендованого майна
залишається Хмельницька міська
адміністрація, а орендар володіє,
користується, розпоряджається ним
протягом строку оренди.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що
власністю орендаря є майно, створене
ним за рахунок своїх коштів, а також
матеріальні та інші цінності, які не
входять в склад орендованого майна,
набуті на засадах, передбачених
законом. Вартість відокремлених без
шкоди для орендованого майна
покращень, проведених орендарем за
рахунок власних коштів за згодою
орендодавця, зменшується на цю суму при
вирішенні питання викупу.

Відповідно до п. 5.1. договору строк дії
визначений з 30.03.1993 р. по 30.03.1996 р. (Т. 9,
а.с. 23-26).

30.03.1993 р. між сторонами підписано акт
прийому-передачі Їдальні № 33 як
цілісного майнового комплексу, згідно
якого вартість майна, що передається я
в оренду складає 1 млн. 377 тис. крб. (Т. 9,
а.с. 68).

Відповідно до акту оцінки вартості
цілісного майногового комплексу від
30.03.1993 р., складеного комісією Орендного
виробничо-торгівельного підприємства
Їдальні № 33 згідно з передаточним
балансом і документацією про
результати інвентаризації складає 1377, 4
тис. крб. (Т. 9, а.с. 69-70).

27.02.1997 р. між Навчально-культурним
центром „Побужжя" (за дорученням ради
Федерації профспілок області) та
Колективним підпиємством «Їдальня №
33» на підставі рішення президії ФП
області від 27.02.1997 р. № П-13-5 укладено
договір оренди, згідно умов якого
орендарем прийнято в подальше
користування на умовах оренди майно
цілісного майнового комплексу ради
федерації профспілок області, зокрема
основні фонди залишковою вартістю
330962,66 грн. (приміщення загальною площею
848 м.кв.). (Т. 2, а.с. 140-148).

Відповідно до п. 7.1. строк дії договору
встановлюється на один рік з 01.01.1997 р. по
31.12.1997 р.

Після закінчення строку дії договору
він може продовжуватися на наступний
рік шляхом підписання додаткової угоди
(п. 7.4. договору).

Згідно з п. 8.3. договору орендар вправі
залишити за собою проведені ним
поліпшення орендованого майна,
здійснені за рахунок власних коштів,
якщо вони можуть бути відокремлені від
майна без заподіяння йому шкоди.

Якщо орендар за рахунок власних коштів
здійснив за письмовою згодою
орендодавця поліпшення орендованого
майна, які не можливо відокремити від
майна без заподіяння йому шкоди,
орендодавець зобов'язаний
компенсувати йому зазначені кошти,
якщо інше не визначено договором (п. 8.4.
договору).

Пунктом 8.5. договору передбачено, що
вартість поліпшень орендованого майна,
зроблених орендарем без згоди
орендодавця, які не можна відокремити
без шкоди для майна, компенсації не
підлягає.

Додатковими угодами до договору оренди
від 27.02.1997 р. сторонами продовжувався
строк дії договору оренди, зокрема,
додатковою угодою від 27.12.1997 р. договір
був пролонгований до 31.12.1998 р.;
додатковою угодою від 28.12.1998 р. - до
31.12.1999 р.; додатковою угодою від 28.12.1999 р.
- до 31.12.2000 р.; додатковою угодою
пролонговано договір оренди на 2001 р. (Т.
2, а.с. 149-152)

23.02.2000 р. виконавчим комітетом
Хмельницької міської ради прийнято
рішення № 223-А від 23.03.2000р. про
оформлення права власності на будинок
профспілок з гаражами по вул. Соборній,
57 та гуртожиток профкурсів на 140 місць з
їдальнею по вул. Соборній, 55 за
Федерацією профспілок Хмельницької
області. 28.03.2000р. видано Свідоцтво про
право власності на гуртожиток
профкурсів на 140 місць з їдальнею, яким
міське виробниче управління
житлово-комунального господарства
посвідчило, що об'єкт, який
розташований в м. Хмельницькому за
адресою вул. Соборна, 55, в цілому
складається з двох споруд, належить
Федерації профспілок Хмельницької
області на праві колективної
власності, про що внесено запис в
реєстрову книгу за № 729. (Т. 1, а.с. 155)

27.12.2001 р. за № 7/02 між НКЦ „Побужжя"
(орендодавець) та КП «Їдальня № 33»
(орендар) було укладено договір оренди
окремого індивідуально визначеного
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень), що належать на праві
власності Федерації профспілок
області відповідно до умов якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в строкове платне користування
приміщення їдальні загальною площею 665
кв.м., що знаходиться за адресою по вул.
Соборній, 55 і розміщене на 1-2 поверхах
(підвалі), для використання в
організації послуг громадського
харчування. Вказане майно знаходиться
на балансі орендодавця (п. 1.1. договору).
Знаходження спірного майна на балансі
НКЦ „Побужжя" підтверджується наявним
в матеріалах справи фінансовим звітом
НКЦ «Побужжя» від 31.12.2007 р. (Т. 3, а.с. 130).

Згідно з умовами п. 2.1. договору орендар
вступає у строкове платне користування
майном у термін, визначений у цьому
договорі, але не раніше дати
затвердження договору оренди та
підписання акту приймання-передачі
майна, який є невід'ємною частиною
договору.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що
передача майна в оренду не дає орендарю
права власності на це майно. Орендар
користується об'єктом оренди протягом
строку оренди без права розпорядження.

Розділом 4 договору передбачені
обов'язки та права орендаря. Зокрема,
останній зобов'язаний: не проводити без
письмової згоди з орендодавцем
невідокремлюваних поліпшень (п. 4.7.);
повернути орендоване майно в належному
стані за актом приймання - передачі з
урахуванням їх фізичного та морального
зносу в семиденний термін після
закінчення строку дії договору або в
разі його дострокового розірвання (п.
4.10). Орендар має право за письмовою
згодою орендодавця за рахунок власних
коштів проводити реконструкцію,
технічне переоснащення та поліпшення
орендованого майна, що зумовлює
підвищення його вартості, при цьому
невідокремлені приміщення є власністю
орендодавця без зобов'язань
відшкодування витрат (або в окремих
випадках на умовах, визначених
орендодавцем за погодженням з
президією ФП області (п. 4.15. договору).

Відповідно до п. 7.1. строк дії договору
встановлюється з 01.01.2002 р. до 31.12.2002 р.
включно.

Про намір продовжити або розірвати
договір оренди сторона повинна в
письмовій формі повідомити іншу
сторону не пізніше ніж за один місяць
до закінчення терміну дії договору (п.
7.6. договору).

У разі припинення або розірвання
договору оренди поліпшення
орендованого майна, здійснені
орендарем за власні кошти за письмовим
погодженням з орендарем, які можна
відокремити від орендованого майна, не
завдаючи йому шкоди, визнаються
власністю орендаря (Т. 1, а.с. 20-26).

Передача в оренду приміщення їдальні
(1-2 поверхи) загальною площею 665 кв.м. по
вул. Соборній, 55 підтверджується актом
приймання-передачі в оренду майна, що
належить на праві власності Федерації
профспілок Хмельницької області від
27.12.2001 р.

Постановою президії ради Федерації
професійних спілок Хмельницької
області від 14.10.2002 р. за № ІІ-23-3 надано
дозвіл НКЦ «Побужжя» Федерації
профспілок області на укладення
договору з Колективним підприємством
Їдальня № 33» на оренду приміщення
їдальні (за виключенням приміщень, які
відведені під кафе-бар) на 2003-2004 роки
при умові виконання за цей період робіт
по капітальному ремонту туалетів, залу,
обладнання центрального входу з
роздягальнями. (Т. 1, а.с. 29).

08.04.2003 р. було укладено додаткову угоду
до договору оренди від 27.12.2001 р. № 7/02 між
НКЦ «Побужжя» та КП «Їдальня № 33», в п. 1
якої сторони домовилися про
продовження строку дії договору оренди
до 31.12.2004 р. включно при умові виконання
за цей період робіт по капітальному
ремонту туалетів, залу, обладнання
центрального входу з роздягальнями.

Як було встановлено рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 04.09.2006 р. по справі № 8/2792,
залишеним без змін судами вищої
інстанції, після закінчення
передбаченого строку відповідач
продовжував користуватися орендованим
майном, оскільки від наймодавця не
надійшло заперечень щодо цього
протягом одного місяця з дня коли
договір мав припинити свою дію. Також
було встановлено, що КП «Їдальня № 33»
виконувало роботи з капітального
ремонту об'єкту оренди.

Листом за № 1 від 03.01.2008 р. НКЦ «Побужжя»
Федерації профспілок Хмельницької
області повідомив позивача, що строк
дії договору оренди № 7/02 від 27.12.2001 р.
закінчився 31.12.2007 р., тому з 01.01.2008 р.
даний договір припинено. Заперечуючи
можливість подальшого користування
орендованим майном, НКЦ «Побужжя»
вимагало звільнити орендоване
приміщення в порядку та в строки,
передбачені п. 4.10. договору оренди № 7/02
від 27.12.2001 р. (Т. 1, а.с. 76).

Для забезпечення орендованого
приміщення тепло-, енерго- та
водопостачанням позивачем укладалися
договора з відповідними комунальними
службами.

Так, 15.11.2001 р. між Підприємством
«Хмельницьктеплокомуненерго»
(постачальник) та КП «Їдальня № 33»
(споживач) було укладено договір на
відпуск теплової енергії за № 467/318. (Т. 1,
а.с. 34-35).

23.12.2004 р. між ВАТ ЕК
«Хмельницькобленерго» (постачальник)
та КП «Їдальня № 33» (споживач) було
укладено договір № 738 про постачання
електричної енергії юридичним та
фізичним особам - суб'єктам
підприємницької діяльності. (Т. 1, а.с.
38-45).

01.03.2005 р. між КП «Хмельницькводоканал»
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради (виконавець) та КП
«Їдальня № 33» (споживач) укладено
договір № 2487 про надання платних
послуг із водопостачання та
водовідведення юридичним особам. (Т. 1,
а.с. 36-37).

З матеріалів справи слідує, що рішенням
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради № 184 від 27.02.2003 р. було
надано дозвіл Федерації професійних
спілок Хмельницької області на
реконструкцію частини приміщення
їдальні площею 25 кв.м. по вул. Соборній,
55 під кафе на 12 місць з прибудовою
складського приміщення площею 20 кв.м.

Із листів НКЦ «Побужжя» ФП
Хмельницької області адресованих
начальнику Хмельницького БТІ (№ 63 від
22.09.2006 р., № 72 від 19.10.2006 р.) вбачається, що
НКЦ «Побужжя» дозволу на виготовлення
технічного паспорту та на
переобладнання тамбура під буфет в
приміщенні їдальні № 33, що знаходиться
на його балансі не давав. (Т.3, а.с. 67, Т. 6,
а.с. 146)

Департаментом економіки Хмельницької
міської ради листом № 12-5466-02-08 від 24.10.2006
р., повідомлено НКЦ «Побужжя», що за
результатами проведеної перевірки
документів дозвільним центром
департаменту економіки Хмельницької
міської ради було встановлено, що КП
«Їдальня» функціонує з 1980 р., є
правонаступником
виробничо-торгівельного підприємства
громадського харчування Їдальні № 33
(пройшло комерціалізацію державної
торгівлі і громадського харчування
01.09.1992 р.), приміщення по вул. Соборній, 55
використовувалася під їдальню.
Зазначено, що згідно технічного
паспорту на приміщення від 01.02.2006 р. в
їдальні є 2 торгових зали з одним вузлом
розрахунку на першому поверсі
приміщення. Дозвіл на реконструкцію
приміщення не видавався. Також
повідомлено, що дозвіл виконавчого
комітету Хмельницької міської ради на
організацію громадського харчування
на 1 поверсі не передбачений. (Т. 3, а.с.
129).

Також листом № 1900/01-15 від 12.10.2009 р.
управлінням архітектури та
містобудування Хмельницької міської
ради за підписом головного архітектора
міста В. Дунаєвського було повідомлено
Федерацію профспілок області, що
дозволу КП «Їдальня № 33» на проведення
реконструкції і перепланування
приміщень «Їдальні 33» по вул. Соборній,
55 не надавалось. (Т. 8, а.с. 38).

Згідно технічного паспорту від 28.01.1997 р.
на приміщення по вул. Соборній № 55
виданого Хмельним БТІ Колективному
підприємтсву «Їдальня № 33, загальна
площа приміщення складає 862,8 кв.м.,
корисна площа - 665 кв.м.

Відповідно до технічнго паспорту від
20.10.1998р. на приміщення по вул. Соборній
№ 55 виданого Раді федерації профспілок
Хмельницької області
навчально-культурному центру
«Побужжя» та письмового пояснення до
технічного паспорту поданого
Підприємством «НКЦ «Побужжя» ФП
Хмельницької області, загальна площа
приміщень під їдальню складає 862,8 м.кв.,
в тому числі: 1 поверх - 398,1 м. кв., 2 поверх
- 464,7 м.кв. (Т. 7, а.с. 74-95)

Із довідки Хмельницького БТІ № 5725/01-15
від 18.08.2008 р. слідує, що загальна площа
приміщення їдальні, що розташоване по
вул. Соборній, 55 в м. Хмельницькому
станом на момент проведення
інвентаризації становила 888,0 кв.м. (Т. 7,
а.с. 99).

Згідно технічного паспорту від 01.02.2006 р.
на приміщення по вул. Соборній № 55
виданого Хмельним БТІ Колективному
підприємтсву "Їдальня № 33" загальна
площа приміщення складає 986,4 кв.м.

Підприємство «НКЦ «Побужжя» в
письмових поясненнях від 12.10.2009 р. щодо
розбіжності площі приміщень
відповідно до техпаспортів, виданих
Хмельницьким БТІ Підприємству «НКЦ
«Побужжя» ФП області та КП «Їдальня №
33» зазначає, що розбіжності в площі
окремих приміщень по І поверху - 9,4 м.кв.
пояснюється тим, що в техпаспорті
Підприємства «НКЦ «Побужжя» не було
враховано площу сходинкової клітки - 15,4
м.кв. Таким чином, вказує, що загальна
площа приміщень І поверху (крім
самовільно прибудованих складів і
перебудованого тамбуру під буфет)
згідно експлікації складає - 413,5 м.кв. По
ІІ поверху, згідно експлікації, площа
приміщень склада 474,5 м.кв., а по
техпаспорту КП «Їдальня № 33» - 502,3 м.кв.
Враховуючи, що добудова до ІІ поверху
не здійснювалася, різниця в площі - 27,8
м.кв. виникла в результаті помилкових
неточностей безпосередньо в замірах.
Зазначає, що фактично площа приміщень І
і ІІ поверхів (без самовільно
прибудованих складів і буфету І
поверху) складає 888 м.кв. (474,5+413,5 м.кв.). (Т.
8, а.с. 40)

Згідно наданої позивачем інформації
витрати по утриманню будівлі "Їдальні
33" з 1993 р. по 2007 р. складають 862,42 тис грн.
(Т. 1, а.с. 63).

Відповідно до наданої позивачем
інформації витрати по утриманню
будівлі їдальні 33 з 1993 р. по 2013 р. (з
урахуванням індексів інфляції та
коефіцієнтів перерахунку в грн.)
складають 1796900 грн. (Т. 9, а.с. 39).

Згідно наданої довідки про роботи
виконані КП «Їдальня № 33» для
поліпшення приміщення "Їдальні №33"2 в
період з 1990 р. по 2005 р. затрати позивача
складали 185920,00 грн. (Т.1, а.с. 49-50).

Відповідно до наданої позивачем
довідки, Колективним підприємством
«Їдальня № 33» були здійснені
поліпшення приміщення їдальні за
період з 1990 по 2013 роки на загальну суму
235430,02 грн. Зокрема, були виконані
роботи: за 1990-1992 роки на суму 42000 грн.:
проведено заміну 6-ти вікон у варочному
цеху - 5000 грн., прибудовано цегельний
склад під тару - 2000 грн., здійснено
заміну меблів в торговому залі та
обладнання в цехах - 35000 грн.; за 1993-1994
роки на суму 22000 грн.: покращено на
фасаді 1-го та 2-го поверхів і
виготовлено решітки на вікна 1-го
поверху - 8000 грн., реконструйовано
кондитерський цех з мучного - 3000 грн.,
встановлено додаткове обладнання:
взбивалки, тісторозтаточну машину,
замінено печі - 11000 грн.; за 1995-1998 роки на
суму 18600 грн.: проведено ремонт
торгового залу, ремонт та циклівку
паркету - 2800 грн., здійснено оббивку
стін ДВП, встановлено декоративні
решітки - 6200 грн., проведено демонтаж
лінії роздачі, закуплено касові
апарати - 5100 грн., ремонт підсобних
приміщень - 4500 грн.; за 1998-2001 роки на суму
9440 грн.: облаштування кабіни - 3360 грн.
(вагонка, фарба, вішалки, дзеркало,
тумбочки, сантехніка), ремонт паркету
місцями - 680 грн., ремонт каналізації,
установка кондиціонера, встановлено
лічильник теплової енергії - 4500 грн.; за
2002 р. на суму 4500 грн.: замінено
каналізаційні трубопроводи будівлі,
постіклено вікна, замінено
світильники, здійснено повірку
лічильників, закуплено сантехніку та
двері; за 2003 р. на суму 20600 грн.:
здійснено капітальний ремонт туалетів
для відвідувачів, облаштування бару
2-го поверху; за 2004 р. на суму 52100 грн.:
здійснено ремонт коридорів та
підсобних приміщень 1-го поверху - 21000
грн., облаштовано буфет 1-го поверху
(капітльний ремонт приміщення -
облицювання плиткоб стін, підлоги,
встановлення віконних та дверних
блоків, стіни з металопластику - 25600 грн,
вмонтоване обладнаня - 17700 грн. та
інвентар - 6700 грн.); за 2005 р. - на суму 16680,18
грн.: проведено поточний ремонт
виробничих приміщень (трудова угода -
1800 грн., нарахування в пенсійний фонд -
577,80 грн.), встановлено пластикові вікна
на 2-му поверсі торгового залу - 9462,33
грн., проведено поточний ремонт
торгового залу (трудова угода - 1000 грн.,
нарахування в пенсійний фонд - 323 грн.,
вартість плафонів - 300 грн., використано
будматеріали на суму 3217,15 грн.; за 2007 р.
на суму 4600 грн.: ремонт виробничих
приміщень - 600 грн., ремонт паркету - 4000
грн.; за 2008 р. - на суму 10038,10 грн.: ремонт
приміщень - 7348,60 грн., ремонт кабеля - 350
грн., ремонт ліфта - 900 грн., ремонт
каналізації - 1439,50 грн.; за 2009 р. - на суму
10990,55 грн.: ремонт підлоги приміщення -
7685,55 грн., ремонт приміщення
бухгалтерії - 1943 грн., ремонт
каналізації - 992 грн., ремонт ліфта - 370
грн.; за 2010 р. на суму 907,16 грн.: заміна
світильників - 632,16 грн., ремонт рампи - 275
грн.; за 2011-2013 роки: ремонтні роботи - 22974
грн. (Т. 9 а.с. 40-42).

В матеріалах справи містяться акти
(складені комісією у складі бухгалтера,
старшого кладовщика та голови
профкому) на підтвердження
використання будматеріалів на ремонт І
поверху буфету (акт від 30.10.2004 р. -
відображена сума будматеріалів 18298,17
грн.) та на ремонт туалету, кабіни мал.
ІІ поверх, бар залу (акт від 26.06.2003 р. -
відображена сума будматеріалів 12400,35
грн.). (Т. 9, а.с. 139-142, 157-160).

Як слідує з поданих до справи
документів, позивачем придбавалися
будматеріали, про що свідчать платіжні
документи: накладна № 10082420/WAD від 26.03.2003
р. на суму 659,82 грн., накладна № 2003330 від
14.04.2003 р. на суму 31,38 грн., видаткова
накладна № ЗР-012436 від 14.11.2003 р. на суму
350,00 грн., накладна № 2003227 від 11.04.2003 р. на
суму 258,26 грн., накладна № 152 від 01.04.2003 р.
на суму 240,00 грн., накладна № 2003388/1 від
15.04.2003 р. на суму 104,80 грн., накладна №
2003205/2 від 04.04.2003 р. на суму 42,00 грн.,
накладна № 2003227/1 від 11.04.2003 р. на суму
304,79 грн., накладна № 2003205 від 04.04.2003 р. на
суму 438,03 грн., накладна № 3 від 01.04.2003 р.
на суму 600,00 грн., накладна № 2003388/2 від
15.04.2003 р. на суму 29,40 грн., накладна № 2010061
від 30.04.2003 р. на суму 101,90 грн., видаткова
накладна № РН-0000600 від 20.11.2003 р. на суму
9057,74 грн., видаткова накладна № РН-0000265
від 19.04.2004 р. на суму 6846,14 грн., видаткова
накладна № РН-0000970 від 09.11.2005 р. на суму
5738,61 грн., накладна № 6 від 20.12.2005 р. на
суму 7858,55 грн. Також наявні рахунки: №
1007694 від 28.03.2003 р. на суму 480,03 грн., №
2003227/1 від 07.04.2003 р. на суму 563,05 грн. (Т. 9,
а.с. 135-138, 143-156)

Позивачем укладалися трудові угоди на
виконання ремонтних робіт: від 20.12.1990 р.
на суму 30000,00 крб., від 15.03.1994 р. на суму
3800000крб., від 15.03.1994 р. на суму 3800000крб.,
від 15.04.1994 р. на суму 5500000 крб., від 26.06.1994
р. на суму 1500000 крб., від 09.07.1994 р. на суму
6000000 крб., від 10.02.2003 р. - на суму 1060 грн. (Т.
9, а.с. 161, 163-170).

Також в матеріалах справи наявні акти
приймання виконаних робіт: за березень
1994 р. на суму 7375096 крб., від 30.04.1994 р. на
суму 5500000 крб., від 11.07.1994 р., від 30.04.2003 р.
на суму 1060 грн., від 20.11.2003р. на суму 9057,74
грн., акт від 03.12.2002 р. на суму 435,16 грн. (Т.
9, а.с. 162.ю171, 174-178).

Таким чином позивач стверджуючи, що він
є співвласником приміщення їдальні з
огляду на набуття ним права власності
на обладнання, що є складовою та
невід'ємною частиною приміщення та
займає площу 238 кв.м., у зв'язку з
будівництвом нових приміщень площею 74
кв.м., а також, враховуючи здійснені
поліпшення та понесені витрати на
утримання приміщення їдальні, які
оцінює в 31/100 від її вартості, просить
визнати за ним право власності на 66/100
приміщення (в реальному вигляді 617,76
кв.м.) та визнати КП «Їдальня № 33»
співвласником даного приміщення.

В межах розгляду справи № 16/2/6/71-Н
судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено факт вибуття із власності
профспілок приміщення їдальні у 1981
році, вибуття із власності держави
приміщення їдальні у 1992 році та
подальша його передача у комунальну
власність з підпорядкуванням місцевим
органам влади.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 23.09.2013 р. по
справі № 924/648/13, залишеним без змін
судами апеляційної та касаційної
інстанції визнано незаконним та
скасовано рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
23.03.2000р. № 223-А в частині оформлення
права власності на 3-х поверхову
будівлю їдальні корисною площею 848 кв.м,
що розташована за адресою: м.
Хмельницький, вул. Соборна, 55, а також
скасовано свідоцтво про право
власності на гуртожиток профкурсів на
140 місць з їдальнею від 28.03.2000 р.
зареєстроване в реєстровій книзі за №
729. Крім того, зазначеним рішенням суду
визнано право власності за
територіальною громадою міста
Хмельницького в особі Хмельницької
міської ради на будівлю їдальні
корисною площею 848 кв.м та балансовою
вартістю 559059грн., що розташована за
адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
таке:

Частиною 1 ст. 1 Господарського
процессуального кодексу України
визначено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно п. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту цивільного права в силу ст. 16
Цивільного кодексу України є
визнання права.

Відповідно до ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 392 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позов про визнання права власності - це
позадоговірна вимога власника майна
про констатацію перед третіми особами
факту приналежності позивачу права
власності на спірне майно, не з'єднане з
конкретними вимогами про повернення
майна чи усунення інших перешкод. Як
відповідач, за таким позовом виступає
третя особа, що безпосередньо заявляє
чи не заявляє свої права на річ, але не
визнає за позивачем речового права на
майно. Позов про визнання права
власності є речово-правовим, вимоги
котрого звернені до суду який повинен
підтвердити наявність у позивача права
власності на спірне майно, а не
встановити його. Об'єктом цього позову
є усунення невизначеності відносин
права власності позивача щодо
індивідуально визначеного майна.
Підставою позову є обставини, що
підтверджують наявність у позивача
права власності. Умовами задоволення
позову про визнання права власності на
майно є наявність у позивача доказів на
підтвердження в судовому порядку факту
приналежності йому спірного майна на
праві власності. Такими доказами
можуть бути правовстановлюючі
документи, а також будь-які інші докази,
що підтверджують приналежність
позивачеві спірного майна. (постанова
Вищого господарського суду України по
справі №16/2782 від 25.02.2010 р.)

Таким чином, до предмету доказування у
даній справі входить встановлення
цивільно-правових підстав набуття
права власності на 66/100 приміщення
їдальні № 33 у м. Хмельницькому по вул.
Соборній, 55. За таких обставин,
твердження позивача про те, що його
вимоги ґрунтуються не набутому праві
власності на 66/100 приміщення їдальні, а
на визнанні його саме судом, є такими,
що не узгоджуються з нормами чинного
законодавства.

Позивач свої позовні вимоги
обгрунтовує тим, що у спірному
приміщенні знаходиться майно КП
„Їдальня № 33" (стаціонарне обладнання
і устаткування, набуте згідно договору
купівлі-продажу від 20.09.1994 р.), яке є
неподільною частиною цілісного
виробничого комплексу їдальні та яке
не можливо відокремити без втрати його
властивостей, у зв'язку з чим вважає, що
режим нерухомості розповсюджується і
на стаціонарне обладнання та
устаткування, як на складову частину
майнового комплексу їдальні в цілому
(п. 3 ст. 66 ГК України, ст. 191 ЦК України) та
відповідно до ст. ст. 355, 368, 369 ЦК України
на нього розповсюджується право
спільної сумісної власності поки що
без визначення часток учасників у
такій власності.

Статтею 191 Цивільного кодексу України,
на яку посилається позивач, визначено,
що до складу підприємства як єдиного
майнового комплексу входять усі види
майна, призначені для його діяльності,
включаючи земельні ділянки, будівлі,
споруди, устаткування, інвентар,
сировину, продукцію, права вимоги,
борги, а також право на торговельну
марку або інше позначення та інші
права, якщо інше не встановлено
договором або законом. Водночас
підприємство або його частина можуть
бути об'єктом купівлі-продажу, застави,
оренди та інших правочинів. (ч.ч. 2, 4 ст.
191 ЦК України).

Режим рухомих і нерухомих речей
врегульовано ст. 181 ЦК України, з якої
випливає, що основною розмежувальною
ознакою рухомих і нерухомих речей є їх
зв'язок із землею. Зокрема, згідно з ч.ч.
1, 2 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей
(нерухоме майно, нерухомість) належать
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Рухомими речами є речі, які можна
вільно переміщувати у просторі.

Судом враховується, що позивачем за
договором купівлі-продажу від 29.09.1994 р.
було придбано обладнання їдальні, яке
по своїй суті відноситься до рухомих
речей, тому твердження позивача про те,
що його неможливо відділити від
приміщення, у зв'язку з чим на нього
поширюється режим нерухомості є
безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного
кодексу України майно, що є у власності
двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно).

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази, які б свідчили про наявне право
власності позивача на будь-яку частину
спірного приміщення їдальні, а також
докази того, що КП «Їдальня № 33»
володіє, користується та
розпоряджається спірним приміщенням
спільно із Хмельницькою міською радою.
Як вбачається зі змісту договору
купівлі-продажу від 29.09.1994 р. укладеного
між Хмельницьким міськвиконкомом
(продавець) та організацією орендарів
Хмельницького виробничо-торгівельного
підприємства громадського харчування
Їдальня № 33 (покупець), трудовим
колективом їдальні було викуплене
(приватизоване) обладнання їдальні на
суму 98680 тис. крб., крім приміщення, про
що прямо зазначено в самому договорі.
Однак, придбане обладнання не входить
до вартості приміщення їдальні і не
може визначати позивача як
співвласника приміщення їдальні на
частину даного приміщення під
обладнанням площею 238 кв.м., як про це
зазначає позивач. Також позивачем не
надано доказів, яким чином та на
підставі чого, саме в такому
кількісному виразі визначена площа
приміщень з обладнанням КП «Їдальня №
33» ( 238 кв.м.).

Крім того, розпорядженням виконавчого
комітету Хмельницької міської ради
народних депутатів № 186-р від 04.11.1994 р.,
яким зареєстровано договір
купівлі-продажу від 29.09.1994 р. було
зобов'язано голову ради організації
орендарів в місячний термін укласти
договір довгострокової оренди
приміщення строком на 10 років з
науково-культурним центром Федерації
профспілок Хмельницької області. (Т. 3,
а.с. 92).

Таким чином вищезазначені документи
спростовують твердження позивача про
те, що КП «Їдальня № 33» ще з 1994 р.
являється співвласником приміщення
їдальні площею 238 кв.м.

З приводу позиції позивача про те, що
їдальня знаходиться у нього на праві
господарського відання, то судом
враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 136
Господарського кодексу України право
господарського відання є речовим
правом суб'єкта підприємництва, який
володіє, користується і
розпоряджається майном, закріпленим за
ним власником (уповноваженим ним
органом), з обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна
за згодою власника у випадках,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами. Враховуючи, що у КП «Їдальня
№ 33» відсутні повноваження щодо
розпорядження спірним приміщенням, що
передбачає право господарського
відання, у позивача відсутні підстави
стверджувати про те, що приміщення
їдальні знаходиться у позивача на
праві господарського відання.

Позивач стверджує, що за погодженням з
відповідачами були побудовані нові
приміщення: торговий зал 1 поверху,
тарний склад та інші, у зв'язку з цим
загальна площа приміщення їдальні
збільшилась з 862 кв.м до 936 кв.м., або на 74
кв.м. При цьому, позивачем не
конкретизовано , які докази
підтверджують зазначене, та ким з
відповідачів здійснено таке
погодження.

Загальні засади здійснення
будівництва об'єктів нерухомості
визначені ст. 375 Цивільного кодексу
України, за приписами якої власник
земельної ділянки має право зводити на
ній будівлі та споруди, створювати
закриті водойми, здійснювати
перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим
особам. Власник земельної ділянки
набуває право власності на зведені ним
будівлі, споруди та інше нерухоме
майно. Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням. Отже, право на забудову
земельної ділянки, здійснюється після
виникнення права власності чи права
користування земельною ділянкою в
порядку, передбаченому законом та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт відповідно до вимог
чинного законодавства. При цьому під
правом на забудову (будівництво)
розуміється можливість користувача
земельної ділянки здійснювати на ній
будівництво у порядку, встановленому
законом.

Судом враховується, що земельна
ділянка площею 0,14 га по вул. Соборній, 55
у м. Хмельницькому, на якій знаходиться
спірне приміщення перебуває на праві
постійного користування у
Підприємства «Навчально-культурний
центр „Побужжя" Федерації профспілок
Хмельницької області, що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування землею
ІІ-ХМ № 001604 № 699 від 27.01.1998 р. виданого на
підставі рішення виконкому
Хмельницької міської ради № 1417 від
13.02.1997 р. (Т. 3, а.с. 170-172).

В матеріалах справи відсутні докази
погодження орендодавця (Підприємства
«НКЦ «Побужжя» Федерації профспілок
Хмельницької області) на здійснення
будівництва та реконструкції
приміщення їдальні, а також не
надавалися дозволи на реконструкцію
даного приміщення з боку Хмельницької
міської ради та її виконавчого
комітету, про що свідчать лист
Департаменту економіки Хмельницької
міської ради від 24.10.2006 р. за №12-5466-02-08 та
лист управління архітектури та
містобудування Департаменту
архітектури, містобудування та
земельних ресурсів Хмельницької
міської ради від 12.10.2009 р. за № 1900/01-15.

Позивач заявляючи вимоги про визнання
права власності на приміщення їдальні,
вказує, що ним побудовані нові
приміщенні площею 74 кв.м., яку обраховує
виходячи із даних, зазначених в
технічних паспортах, які виготовлялися
Хмельницьким БТІ на спірне приміщення
у 1998 р. та 2006 р. (936 - 862 = 74 кв.м.).

Проте, аналізуючи технічні паспорти,
видані Хмельницьким БТІ для НКЦ
«Побужжя» в 1998 р. та КП «Їдальня» в 2006 р.
вбачається, що позивачем були
побудовані складські приміщення
загальною площею 35,6 кв.м. за
відсутності на те погодження
орендодавця, Хмельницької міської ради
та її виконавчого комітету.

Побудована позивачем прибудова до
приміщення їдальні підпадає під ознаки
самочинного будівництва. Так,
відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 Цивільного
кодексу України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього. Отже, враховуючи, що будівництво
складських приміщень було здійснене
позивачем без дотримання
передбаченого законом порядку його
здійснення, у позивача відсутні
законні підстави для виникнення права
власності на такий об'єкт.

З приводу будівництва буфету (по
експлікації № 41) площею 30,1 кв.м., про
який зазначає позивач у позові, судом
беруться до уваги пояснення та доводи
третьої особи (Підприємства «НКЦ
«Побужжя» Федерації профспілок
Хмельницької області, з якою позивач
перебував в орендних відносинах з
приводу спірного приміщення) про те, що
він не був побудований, а під нього
використано площу критого входу в
їдальню. Будь-яких дозволів
орендодавець не давав та орендна плата
не справлялась.

Таким чином, позивачем самочинно
побудовано та реконструйовано
додатково до загальної площі їдальні
65,7 кв.м., та невідомо звідки позивач
вказує площу 74 кв.м.

З огляду на зазначене, необґрунтованою
та безпідставною є вимога позивача про
визнання права власності на побудовані
ним приміщення площею 74 кв.м., як
стверджує останній за погодженням з
відповідачами.

При цьому, суд звертає увагу, що
самовільне проведення КП «Їдальня № 33»
перепланування і реконструкції
внутрішніх приміщень в межах
капітальної будівлі не створює нову
річ, а лише поліпшує існуючу.

Аргументуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на ч. 4 ст. 778 ЦК
України, вважаючи що ним в процесі
оренди в результаті здійснених
поліпшень орендованого майна створена
нова річ, але при цьому не зазначає яка
нова річ ним створена. Свою частку
у праві власності з урахуванням
положень ч. 4 ст. 778 ЦК України позивач
визначає в розмірі 31/100 приміщення
їдальні.

Відповідно до ч. 4 ст. 778 Цивільного
кодексу України якщо в результаті
поліпшення, зробленого за згодою
наймодавця, створена нова річ, наймач
стає її співвласником. Частка наймача у
праві власності відповідає вартості
його витрат на поліпшення речі, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Отже, умовою визначення наймача
співвласником та застосування ч. 4 ст. 778
ЦК України є створення нової речі в
результаті поліпшення, а також за
наявності на це згоди наймодавця.

Крім того, правило, закріплене в ч. 4 ст.
778 ЦК України застосовується лише у
випадках якщо сторони не встановили
інших умов у договорі.

Судом враховується, що п. 4.15. договору
оренди № 7/02 від 27.12.2001 р. укладеного НКЦ
«Побужжя» та КП «Їдальня № 33» (діяв до
01.01.2008 р.) передбачено, що орендар має
право за письмовою згодою орендодавця
за рахунок власних коштів проводити
реконструкцію, технічне переоснащення
та поліпшення орендованого майна, що
зумовлює підвищення його вартості, при
цьому невідокремлювані приміщення є
власністю орендодавця без зобов'язання
відшкодування витрат (або в окремих
випадках на умовах, визначених
орендодавцем за погодженням з
президією Федерації профспілок
області).

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази письмового погодження
орендодавцем проведення поліпшень, як
відокремлених, так і невідокремлених.

Разом з тим, відповідно до п. 4.7.
вищевказаного договору оренди орендар
зобов'язаний не проводити без
письмової згоди з орендодавцем
невідокремлюваних поліпшень.

Позивачем в якості доказу надано
перелік зроблених ним поліпшень майна
за період з 1990 по 2013 рік на суму 235430 грн.
При цьому, серед понесених витрат
позивачем вказані також витрати на
поточні ремонти, які відповідно до п. 4.6.
договору оренди він зобов'язувався
виконувати за власні кошти, в тому
числі й поточні ремонти внутрішніх
інженерних комунікацій без
компенсації орендодавцем.

Крім того, судом враховується те, що
згідно додаткової угоди від 08.04.2003 р. до
договору оренди від 27.12.2001 р. № 7/02
укладеної між НКЦ «Побужжя» та КП
«Їдальня № 33» сторони домовилися про
продовження строку дії договору оренди
до 31.12.2004 р. включно при умові виконання
за цей період робіт по капітальному
ремонту туалетів, залу, обладнання
центрального входу з роздягальнями.

Позивач у здійснені ним поліпшення
включає: заміну меблів в торговому залі
та обладнання в цехах, встановлення
лічильників теплової енергії, повірка
лічильників, ремонт каналізації,
закупівлю касових апаратів,
холодильного обладнання, встановлення
декоративних решіток та інше.

Проте, зазначений перелік є
господарськими витратами, необхідними
для діяльності підприємства та не є
поліпшеннями, тим більше поточним чи
капітальним ремонтом.

Також судом враховується, що з 01.01.2008 р.
договір оренди приміщення їдальні не
укладався та з даного часу КП «Їдальня
№ 33» безоплатно користувалась
приміщенням їдальні, але разом з тим
включає витрати по поліпшенню
приміщень по 2013 р. включно.

Згідно наданої позивачем відомості,
витрати по утриманню будівлі їдальні
за 1993-2013 р.р. складають 1796,6 тис. грн., що
втричі перевищує вартість залишкової
вартості будівлі.

За таких обставин, враховуючи, що
здійснення поточного та капітального
ремонту передбачалося договором
оренди та додатковою угодою до
договору оренди, відсутність
погодження на здійснення поліпшень з
боку орендодавця та недоведення
позивачем, що під час здійснених ним
поліпшень була створена нова річ, є
безпідставним посилання позивача на ч.
4 ст. 788 ЦК України. Тому в даному випадку
відсутні правові підстави вимагати
визнання права власності за КП
«Їдальня № 33» на зроблені поліпшення,
як відокремлені, так і невідокремлені,
які позивач визначає в розмірі 31/100
приміщення їдальні.

З урахуванням вищезазначеного,
позивачем не надано доказів на
підтвердження наявності права
власності на 66/100 приміщеня їдальні по
вул. Соборній, 55 у м. Хмельницькому.

Судом враховується, що на час розгляду
справи позивачем визначено
відповідачами у справі Хмельницьку
міську раду та виконавчий комітет
Хмельницької міської ради, у зв'язку з
тим, що рішенням господарського суду
Хмельницької області від 23.09.2013 р. по
справі № 924/648/13, залишеним без змін
судами апеляційної та касаційної
інстанції визнано незаконним та
скасовано рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
23.03.2000р. № 223-А в частині оформлення
права власності на 3-х поверхову
будівлю їдальні корисною площею 848
кв.м., що розташована за адресою: м.
Хмельницький, вул. Соборна, 55, а також
скасовано свідоцтво про право
власності на гуртожиток профкурсів на
140 місць з їдальнею від 28.03.2000 р.
зареєстроване в реєстровій книзі за №
729. Крім того, зазначеним рішенням суду
визнано право власності за
територіальною громадою міста
Хмельницького в особі Хмельницької
міської ради на будівлю їдальні
корисною площею 848 кв.м та балансовою
вартістю 559059 грн., що розташована за
адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Крім того, відповідно до п. 2.6 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. №18, не
потребують доказування преюдиційні
факти, тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший процесуальний
статус. Преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
фактам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), але не
правовій оцінці таких фактів,
здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір.

При цьому, на момент вирішення спору
право власності у визначеному порядку
зареєстровано за Федерацією
профспілок Хмельницької області (запис
Хмельницького БТІ за № 729 про
реєстрацію права власності.

Судом беруться до уваги пояснення
відповідачів з приводу того, що на
сьогоднішній день за територіальною
громадою міста Хмельницького в особі
Хмельницької міської ради право
власності на будівлю їдальні не
зареєстровано, договір оренди стосовно
спірного приміщення між КП «Їдальня №
33» та Хмельницькою міською радою чи її
виконавчим комітетом не укладався.
Тому посилання позивача на договора
оренди, як на підставу позову, в яких
відповідачі не були сторонами є
безпідставним.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні"
об'єкти права комунальної власності не
можуть бути вилучені у територіальних
громад і передані іншим суб'єктам права
власності без згоди безпосередньо
територіальної громади або
відповідного рішення ради чи
уповноваженого нею органу, за винятком
випадків, передбачених законом.

Органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні").

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» нерухоме майно органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, Збройних Сил України,
Служби безпеки України, Державної
прикордонної служби України, Державної
кримінально-виконавчої служби
України, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, правоохоронних
органів і органів доходів і зборів, що
не використовується зазначеними
органами для здійснення своїх
функцій, може бути передано в оренду
без права викупу орендарем та передачі
в суборенду.

Разом з цим, Законом України „Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
передбачена можливість приватизації
об'єктів комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 вказаного Закону
у випадках, коли до складу підприємств
входять структурні підрозділи
(магазини, перукарні, майстерні,
їдальні тощо), які можуть бути виділені
у самостійні підприємства, об'єктами
малої приватизації є названі
структурні підрозділи.

Будівлі (споруди, приміщення)
приватизуються разом з розташованими в
них об'єктами приватизації, крім
випадків відмови покупця від
приватизації будівлі (споруди,
приміщення), в якій розташований об'єкт,
що приватизується шляхом викупу, або
якщо на це немає прямої заборони
відповідно Фонду державного майна
України, Верховної Ради Автономної
Республіки Крим чи місцевої Ради
відповідного рівня (ч. 3 ст. 2 Закону
України „Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)").

Отже, на підставі Закону України „Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)" міська
рада за відповідним зверненням
заінтересованої особи на своєму
засіданні розглядає питання щодо
можливості приватизації об'єктів
комунальної власності. Проте, як
повідомляє Хмельницька міська рада, на
сьогоднішній день вказане питання не
розглядалося, відповідне рішення не
приймала, оскільки позивач із вказаним
клопотанням не звертався.

Таким чином позивачем у позовній заяві,
а також його представниками в судових
засіданнях не вказано яким чином
(діями) його права і охоронювані
законом інтереси порушують, оспорюють
чи не визнають відповідачі.
Відсутність порушених прав позивача з
боку відповідачів підтверджує і сам
позивач у письмовому поясненні від
24.03.2014 р. за № 80, в якому зазначає, що «…
на сьогоднішній день про порушення
якогось права позивача з боку
відповідачів не може йти мова, оскільки
тільки в судовому порядку можуть бути
дослідженні докази, які нададуть
можливість визнати приміщення їдальні
спільною сумісною з відповідачами
власністю».

При цьому, при розгляді позову про
визнання права власності суд повинен
підтвердити наявність у позивача права
власності на спірне майно, а не
встановити його. В матеріалах справи
відсутні будь-які правовстановлюючі
документи на інші докази, які б
підтверджували право власності
позивача на спірне нерухоме майно.
Також відсутні докази спільного
користування, володіння та
розпорядження спірним приміщенням
позивачем та Хмельницькою міською
радою і її виконавчим комітетом.

За приписами статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з приписами статті 34
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Під належністю доказу
розуміється наявність об'єктивного
зв'язку між змістом судових доказів і
фактами, що є об'єктом судового
дослідження. Належними слід визнавати
докази, які містять відомості про
факти, що входять у предмет доказування
у справі, та інші факти, що мають
значення для правильного вирішення
спору. Допустимість доказів означає, що
у випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування полягає не
лише в поданні особами доказів, а й у
доведенні їх переконливості. Отже,
обов'язок доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Відповідно до статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі усіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Приймаючи до уваги вищезазначене
позивачем не доведено факту та не
надано будь-яких доказів належності
йому на праві власності 66/100 приміщення
їдальні та не доведено, що він є
співвласником даного приміщення разом
із Хмельницькою міською радою.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене в сукупності, у позовній
заяві та в процесі розгляду справи
позивачем не доведено яким чином його
права і охоронювані законом інтереси
порушують, не визнають чи оспорюють
відповідачі, а тому, у позові належить
відмовити.

Судові витрати по справі необхідно
покласти на позивача, відповідно до ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з відмовою в
позові.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84,
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Колективного підприємства
„Ідальня № 33" м. Хмельницький, за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Хмельницького бюро
технічної інвентаризації м.
Хмельницький до Виконавчого комітету
Хмельницької міської ради м.
Хмельницький, Хмельницької міської
ради м. Хмельницький за участю третіх
осіб без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів:
Федерації професійних спілок України
м. Київ, Федерації профспілок
Хмельницької області м. Хмельницький,
Підприємства „Навчально-культурний
центр "Побужжя" Федерації профспілок
Хмельницької області, м. Хмельницький
про визнання права власності на 66/100
приміщення їдальні по вул. Соборній, 55 в
м. Хмельницькому та визнання
співвласником даного приміщення
відмовити

Повне рішення складено 15.04.2014 р.

Головуючий суддя
О.Є. Танасюк

Суддя
В.В.
Виноградова

Суддя
С.В. Гладій

Віддрук. 9 прим.:1 - до справи;

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул.
Соборна, 55);

3 - відповідачу-1 (м. Хмельницький, вул.
Гагаріна, 3);

4 - відповідачу-2 (м. Хмельницький, вул.
Гагаріна, 3);

5 - третій особі - Федерації профспілок
Хмельницької області (м. Хмельницький,
вул. Соборна, 57).;

6 - третій особі - Підприємство
„Навчально-культурний центр "Побужжя"
Федерації профспілок Хмельницької
області (м. Хмельницький, вул. Соборна,
55) ;

7 - третій особі - Хмельницьке БТІ (м.
Хмельницький, вул. Проскурівська, 15) -
простим;

8 - третій особі - ФПУ (01033, м. Київ, вул..
Шота Руставелі, 39/41) - простим;

9 - прокуратурі м. Хмельницького.