ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 р. Справа № 909/1227/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Деделюка Б.В.,

при секретарі судового засідання
Червак Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: фінансового управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, вул.
Галицька, 67, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76000,

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради, вул.
Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76004,

про зобов"язання укласти договір про
пайову участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська,

за участю представників сторін:

від позивача: Чекайло В.М. - представник,
довіреність № 2-08/21 від 16.01.2014 року,

від відповідача: ОСОБА_3 - представник,
довіреність № 459 від 06.03.2014 року,

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: представники не
з"явилися,

встановив:

фінансове управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернулося в господарський суд
Івано-Франківської області із позовною
заявою до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про зобов"язання укласти
договір про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська в редакції
запропонованій фінансовим управлінням
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідачем залишено без
розгляду пропозицію позивача щодо
укладення договору про пайову участь
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Івано-Франківська в редакції
запропонованій фінансовим управлінням
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 31.10.2013
року позовну заяву б/н від 16.10.2013 року
(вх. № 10980/13 від 28.10.2013 року) та додані до
неї документи повернуто без розгляду
фінансовому управлінню виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради.

Ухвала місцевого господарського
суду мотивована тим, що до позовної
заяви позивачем не додано доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, що відповідно до п. 4
ч. 1 ст. 63 ГПК України є підставою для
повернення позовної заяви.

Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
11.12.2013 року апеляційну скаргу
задоволено. Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 31.10.2013
року у справі № 909/1227/13 скасовано.
Справу передано на розгляд до
господарського суду
Івано-Франківської області.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 24.01.2014
року прийнято позовну заяву і порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 04.02.2014 року.

Ухвалою суду від 04.02.2014 року
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради та відкладено розгляд
справи на 18.02.2014 року.

Ухвалою суду від 18.02.2014 року
відкладено розгляд справи на 06.03.2014
року.

Ухвалою суду від 06.03.2014 року
продовжено строк вирішення спору та
відкладено розгляд справи на 20.03.2014
року.

В судових засіданнях 20.03.2014 року
та 03.04.2014 року оголошувалась перерва
відповідно до 03.04.2014 року та до 08.04.2014
року.

Представник позивача, в
судовому засіданні 08.04.2014 року, позовні
вимоги підтвердив в повному обсязі, з
підстав викладених у позовній заяві та
письмових поясненнях. Обґрунтовуючи
позовні вимоги, посилається на те, що
16.09.2013 року позивач звернувся до
відповідача з листом № 2-15/477 з
пропозицією укласти остаточний
договір про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська, надавши його проект,
складений відповідно до примірного
договору, передбаченого положенням
"Про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста" від 20.10.2011 року,
затвердженого в новій редакції від
28.02.2012 року, який містить всі істотні
умови, визначені Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності".
Однак на пропозицію щодо укладення
договору відповіді не отримано.
Посилається на обов'язок замовників
взяти пайову участь відповідно до п. 2
ст. 40 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", який діє з
12.03.2011 року, ч. 2 ст. 27-1 Закону України
"Про планування і забудову територій",
що діяв до того, а також згідно
Положення "Про пайову участь
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста" та
попереднього Положення "Про пайову
участь замовників будівництва у
формуванні цільового фонду
соціально-економічного розвитку
міста". Позовні вимоги обгрунтовує
положеннями ч. 3 ст. 179, ч. 1 ст. 187, ст.
189 ГК України, ст. 638, ст. 649 ЦК України.
Просить позов задовольнити,
зобов"язати відповідача укласти
договір про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська в редакції
запропонованій фінансовим управлінням
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради та
покласти на останнього судові витрати.

Представник відповідача, в
судовому засіданні 08.04.2014 року, проти
позову заперечує, з підстав викладених
у відзиві на позовну заяву. Вказує на
те, що дозвіл на виконання будівельних
робіт на об'єкті будівництва по вул.
Коновальця, 264А, наданий інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-франківській області
21.08.2009 року за № 1354. Застосовуючи ч. 10.
ст. 27-1 Закону України "Про планування і
забудову територій", якою було
встановлено, що договір про пайову
участь укладається до одержання
дозволу на виконання будівельних
робіт, вважає, що строк укладення
договору закінчився 21.01.2012 року.
Заявляє про пропуск позовної давності
відповідно до ст. 256, ч. 1 ст. 261 ЦК
України. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача, в судове засідання
08.04.2014 року, повторно не з"явився хоча
виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи ухвалами суду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень, які
долучено до матеріалів справи.

Згідно письмових пояснень до
позову виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради вважає
позовні вимоги обгрунтованими та
просить задовольнити позов
фінансового управління виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Абзацом першим пункту 3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року передбачено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
повноважного представника третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача, враховуючи,
що у суду є необхідні докази для
вирішення спору по суті.

Розглянувши документи і
матеріали, подані сторонами та
витребувані судом, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази,
оцінивши їх відповідно до приписів ст.
43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на
яких грунтуються позовні вимоги, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, стосовно
розгляду спору впродовж розумного
строку, суд вважає за правильне взяти
до уваги наступне.

26.05.2008 року між виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (Змовник) укладено договір про
пайову участь замовників будівництва у
розвитку соціальної інфраструктури
міста № 41, за умовами якого Замовник, що
здійснює будівництво торгового
комплексу на місці існуючої крамниці
на АДРЕСА_2, в порядку та на умовах,
визначених Договором, бере участь у
розвитку соціальної інфраструктури
міста Івано-Франківська.

Згідно п. 7.5. рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради № 104 від 03.03.2009 року підприємцю
ОСОБА_1 дозволено будівництво
торгового комплексу загальною площею
383,57 м2 на АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 8 цього рішення
інспекцію Держархбудконтролю
зобов'язано видавати дозвіл на
виконання будівельних робіт після
представлення замовником
(забудовником) угоди з виконавчим
комітетом міської ради про участь у
соціально-економічному розвитку міста.

Дозвіл на виконання будівельних
робіт на об'єкті будівництва по
АДРЕСА_2, наданий інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-франківській області 21.08.2009 року
за № 1354.

На підставі акта готовності
об'єкта до експлуатації від 15.12.2010
відповідачу як забудовнику
будівництва виданий сертифікат
відповідності на вказаний об'єкт
будівництва № ІФ 001069 від 31.12.2010 року.

За приписами ч. 1 ст. 144 Конституції
України та ч. 1 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.
Рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Рішенням Івано-Франківської
міської ради від 30.03.2010 року № 71-ХLIX
затверджено положення "Про фінансове
управління виконавчого комітету
міської ради", в якому зазначено, що
фінансове управління виконавчого
комітету міської ради є виконавчим
органом ради та здійснює реалізацію
державної фінансової політики на
території міста. Управління у своїй
діяльності керується Конституцією
України, Законами України "Про місцеве
самоврядування в Україні", "Про службу в
органах місцевого самоврядування",
нормативно-правовими актами
Президента України, Кабінету Міністрів
України, Міністерства фінансів
України, Державним стандартом України
"Системи управління якістю, вимоги ISO
0901:2001", розпорядчими документами
Головного фінансового управління
Іван-Франківської обласної державної
адміністрації, рішеннями
Івано-Франківської міської ради, її
виконавчого комітету, розпорядженнями
та дорученнями міського голови, тощо.

Пунктом 2.2.22. Положення "Про
фінансове управління виконавчого
комітету міської ради" визначено, що
управління здійснює роботу пов'язану з
укладанням договорів та проведенням
розрахунків пайових внесків до
цільового фонду
соціально-економічного розвитку та
інженерно-транспортної інфраструктури
міста, веде оперативний облік
надходжень та бере участь у розробці
програм соціально-економічного
розвитку міста, забезпечує у
встановленому порядку їх цільове
фінансування.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Івано-Франківської міської
ради від 26.02.2012 року № 699-21 з метою
впорядкування зарахування і
використання пайової участі
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста,
затверджено нову редакцію Положення
"Про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста" (далі -
Положення).

Згідно п. 4.1 Положення
Івано-Франківську міську раду у
питаннях, пов'язаних із укладенням
остаточних договорів про пайову
участь, представляє виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради.

Підготовку проектів Договорів,
підписаних зі сторони замовника,
винесення їх на розгляд виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, а також, в разі узгодження
виконкомом, підписання зі своєї
сторони трьохстороннього Договору,
проводить фінансове управління та
уповноважена особа від виконавчого
комітету міської ради (п. 4.2. Положення).

Договір про пайову участь
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
укладається між виконавчим комітетом
міської ради в особі першого
заступника міського голови,
фінансового управління виконавчого
комітету міської ради в особі
начальника та замовника будівництва,
який скріплюється печатками трьох
сторін (п. 7. 2. Положення).

Суд звертає увагу на те, що
відповідно до проекту Договору про
пайову участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Фінансове
управління виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
Івано-Франківської області виступає
стороною цього договору.

Відповідно до п. 1.4. Положення в
разі якщо замовник не звернувся про
укладення Договору та не підписав у
встановлені терміни, виконавчий
комітет та/або фінансове управління
вправі подати позовну заяву про
укладення Договору в судовому порядку.

Листом № 2-15/477 від 16.09.2013 року
позивач направив відповідачам
пропозицію про укладення договору про
пайову участь з двома примірниками
проекту договору, додатком якого є
розрахунок розміру пайової участі,
здійснений відповідно до площі об'єкта
будівництва за даними технічного
паспорта від 25.01.2011 та показника
опосередкованої вартості спорудження 1
кв.м об'єкту будівництва в
Івано-Франківській області. Проект
договору підписаний позивачем та
третьою особою. Направлення даної
пропозиції про укладення договору
підтверджується поштовою квитанцією
та описами вкладення в цінний лист.
Відповідач відповідь на дану
пропозицію не надав, договір не
підписали.

При вирішенні даного спору суд
виходить з того, що загальний порядок
укладання господарських договорів
визначений у ст.181 ГК України.

В свою чергу, примусовий порядок
укладення господарських договорів за
рішенням суду регулюється ст. 187 ГК
України та ст. 649 ЦК України, виходячи зі
змісту яких і принципу свободи
договору, переддоговірні спори
поділяються на спори про спонукання до
укладення договору, якщо одна зі сторін
ухиляється від його укладення, та на
спори з умов договору, коли сторони не
врегулювали розбіжності щодо його
умов. При цьому, можливість розгляду
судом цих спорів обумовлюється
обов'язковістю договору (за державним
замовленням, на підставі правового
акту органу державної влади чи
місцевого самоврядування та в інших
випадках, встановлених законом).

Отже, необхідною підставою для
укладення договору за рішенням суду є
наявність відповідного
переддоговірного спору між сторонами.
При цьому, суди повинні виходити з
вимог законодавства, яке є чинним на
момент виникнення переддоговірного
спору та його вирішення в судовому
порядку.

З наведених доказів вбачається,
що відповідний переддоговірний спір
між сторонами виник у жовтні 2013 року,
коли позивач відповідно до вимог ст. 181
ГК України направив відповідачу проект
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 6 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст.627 ЦК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи держаної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 27-1 Законом
України "Про планування і забудову
територій" (в редакції чинній на момент
видання дозволу) замовник, який має
намір здійснити будівництво об'єкта
містобудування у населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.
Договір про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту укладається не пізніше
п'ятнадцяти робочих днів з дня
реєстрації звернення замовника про
його укладення, але до одержання
дозволу на виконання будівельних робіт
(ч. 12 ст. 27-1 Закону України "Про
планування і забудову територій").

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", замовник, який має намір
щодо забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.
Договір про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію (ч. 9 ст. 40
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності").

Аналогічні вимоги закріплені в
Положенні про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста, затвердженому в
редакції рішення Івано-Франківської
міської ради від 18.10.2013 року №
1231-38, а саме в пунктах 3.1., 7.3.

На підставі наведених
нормативно-правових актів позивач
звернувся до відповідача із
пропозицією укласти спірний договір
про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста.

Проте вказаний об'єкт будівництва
було прийнято в експлуатацію на
підставі сертифікату відповідності №
ІФ 001069 від 31.12.2010 року.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, які не заперечуються
учасниками судового процесу, суд
зробив висновок про неможливість
задоволення позову шляхом укладення
спірного договору, оскільки це
суперечить наведеним вище
законодавчим нормам.

Наведена правова позиція
викладена, зокрема, в постановах Вищого
господарського суду України від 19.11.2012
року у справі № 5010/240/2012-22/9, від 06.03.2013
року у справі № 5010/846/2012-3/40, від 17.07.2013
року у справі № 5010/1650/2012-6/31 тощо.

У відповідності до пункту 4
частини третьої статті 129 Конституції
України та відповідно до ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин суд
приходить до висновку, про відсутність
правових підстав для задоволення
позову, тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції
України, Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові фінансового
управління виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради, про
зобов"язання укласти договір про
пайову участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста
Івано-Франківська відмовити.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.04.14

Суддя
Деделюк Б.В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Козло П. М. 14.04.14