ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року Справа №
904/6610/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідача),

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

секретар судового засідання:
Назаренко С.Г.

Представники сторін:

від позивача: Земскова Л.В., директор,
паспорт НОМЕР_1 від 13.01.06

від позивача: Патика А.В. представник,
довіреність б/н від 22.11.13;

від відповідача: Янушкевич Т.В.
представник, довіреність № 69 від 02.08.13;

від третьої особи: Заброда С.М.
представник, довіреність № 63 від 01.01.14;

розглянувши у відкритому судовому
засідання апеляційну скаргу
приватного закладу освіти навчально -
виховного комплексу "Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) -
початкова школа "Червоні вітрила" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.10.2013
року у справі № 904/6610/13

за позовом приватного закладу освіти
навчально - виховного комплексу
"Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) - початкова школа "Червоні
вітрила", м. Дніпропетровськ

до регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: державне підприємство
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

про визнання недійсною додаткової
угоди

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.10.13р. у
справі № 904/6610/13 (суддя Рудовська І.А.) у
задоволенні позовних вимог Приватного
закладу освіти навчально - виховного
комплексу "Дошкільний навчальний
заклад (ясла-садок) - початкова школа
"Червоні вітрила" до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
про визнання недійсної додаткової
угоди від 03.12.2010 р про внесення змін до
договору оренди нерухомого майна
відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд
виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.
638 ЦК України договір є укладеним, якщо
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Посилання позивача на
те, що без факту підписання директором
Земськовою Л.В. спірною додаткової
угоди дитячий садок та початкова школа
гарантовано б залишились в орендованих
приміщеннях ще п'ять років і
підписанням такої угоди заклад
фактично добровільно відмовився від
таких умов, що є неприпустимим, суд
вважає безпідставними з огляду на
положення ст.ст. 6, 627 ЦК України, ст.628 ЦК
України.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним рішенням,
приватний заклад освіти навчально -
виховний комплекс "Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) -
початкова школа "Червоні вітрила"
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій з
посиланням на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.10.13р. у
справі №904/6610/13 скасувати та прийняти
нове рішення, яким визнати недійсною
додаткову угоду від 03.12.2010р. про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 01.10.2000 року за
№12/02-367-ОД.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що Додаткова угода від
03.12.2010р. про внесення змін до договору
оренди нерухомого майна від 01.10.2000р.
№12/02-367-ОД є окремим договором, оскільки
між позивачем та відповідачем на даний
момент існує договір оренди від 01.10.2000р.
№12/02-367-АД, а договір оренди від 01.10.2000р.
за №12/02-367-ОД не існує.

Додатковою угодою визначено строк дії
договору меншим за 2 місяці,що
суперечить ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», відповідно до якої термін
договору визначається за погодженням
сторін і не може бути меншим, ніж п'ять
років, якщо орендар не пропонує менший
термін. Позивач не пропонував укласти
відповідачу даний договір на такий
короткий термін. Крім цього у
відповідності до вимог ч.2 ст.793 ЦК
України крім того, що додаткова угода
мала укладатись строком на п'ять років
і нотаріально посвідчуватись, сам
Договір оренди мав бути сторонами
розірваний.

На думку апелянта зміст додаткової
угоди суперечить ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави та
суспільства, його моральним засадам.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області надало
відзив, в якому просить в задоволенні
апеляційної скарги Приватного закладу
освіти навчально-виховного комплексу
«Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) - початкова школа «Червоні
вітрила» на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
28.10.2013 у справі № 904/6610/13 про визнання
недійсною додаткової угоди від 03.12.2010
до договору оренди від 01.10.2000 №12/367-АД,
відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу
зазначає, що посилання апелянта на
факти, встановлені постановою від
06.03.2013р. Дніпропетровського
апеляційного господарського суду у
праві № 17/5005/7831/2012 є недоречними,
оскільки між позивачем та Регіональним
відділенням було укладено додаткову
угоду до договору оренди від 01.10.2000р. №
12/367-0Д від 03.12.2010р., відповідно до якої
строк дії договору оренди встановлений
до 01.02.2011р. Орендодавець листом від
04.02.2011р. № 16-03-00831 повідомив позивача у
місячний термін після закінчення
терміну дії договору про припинення
дії договору оренди з 01.02.2011р. Тобто про
узгоджений сторонами строк дії
договору оренди, про що свідчить
печатка та підпис директора ПЗОНВК
«ДНЗ (ясла-садок) - початкова школа
«Червоні вітрила». Щодо літерного
позначення договору № 12-0367-АД («аренды
договор») та оскаржуваної додаткової
угоди від 03.12.2010 до нього, то ні на
момент підписання акту
приймання-передачі, ні після жодних
зауважень, пропозицій та претензій
щодо мови з боку позивача не було. Також
зазначає, що станом на 05.12.2013р. позивач
не повернув орендоване державне майно
всупереч вимогам Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
та чинного законодавства України,
безоплатно ним користується.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Державне
підприємство «Придніпровська
залізниця» у відзиві на апеляційну
скаргу зазначає, що доводи апелянта,
викладені в скарзі, безпідставні та
такі, що не відповідають дійсності, а
рішення господарського суду
Дніпропетровської області прийняте з
додержанням всіх процесуальних і
матеріальних норм.

Зазначає, що саме 01.10.2010р. є моментом
закінчення строку дії договору і
відсутність заяв сторін про його
припинення в межах місячного строку
від цієї дати свідчить про - повторну
автоматичну пролонгацію. Однак 03.12.2010р.
сторонами укладено додаткову угоду про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна від 01.10.2000р. №12/02-367-ОД,
у п.15.1 якої сторони дійшли згоди, що цей
договір діє до моменту укладання
нового договору оренди, але не пізніш
ніж до 01.02.2011р. Листом від 04.02.2011 року
№16-03-00831 регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, тобто у
місячний термін після закінчення
терміну дії договору, повідомило
позивача про припинення дії договору
оренди від 01.10. 2000р. №12/367-АД з
01.02.2011р.Крім цього, позивачем за весь
час дії договору оренди з урахуванням
додаткової угоди від 03.12.2010р. і до
01.02.2011р., тобто до закінчення терміну
дії договору оренди, здійснювалась
оплата за оренду державного майна на
рахунки орендодавця і
балансоутримувачу, що свідчить про
добровільне виконання орендарем своїх
зобов'язань за діючою додатковою
угодою. Зазначає, що судами першої та
апеляційної інстанцій у справі №
17/5005/7831/2012 про визнання договору оренди
нежитлових приміщень діючим та у
справі № 2/5005/14612/2011 про стягнення
неустойки у розмірі 136923,88 грн. та
виселення з орендованого приміщення
встановлені фактичні обставини, які у
відповідності до ч. 2 ст.35
Господарського процесуального кодексу
мають бути враховані при розгляді цієї
справи. Доводи позивача щодо
невідповідності абревіатур в
нумерації договорів пояснює наступним:
раніше абревіатура нумерації
договорів оренди зазначалась як
російською, так і українською мовами,
тобто договір № 12/367-АД (аренда) і
договір № 12/367-ОД (оренда) є одним і тим
же правочином.

У судовому засіданні представники
сторін надали додаткові усні пояснення
по апеляційній скарзі.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

01.10.2000 р. між регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області
(орендодавець) і середнім
загальноосвітнім навчально-виховним
комплексом школа-дитячий садок
"Червоні вітрила" (орендар) укладено
договір оренди нежитлових приміщень №
12/367-АД, відповідно умов якого з метою
ефективного використання державного
майна орендодавець передає, а орендар
приймає в термінове платне
користування нежитлове приміщення
загальною площею 537 кв. м., розташоване
за адресою: місто Дніпропетровськ, вул.
Ю.Савченка, 5, яке перебуває на балансі
локомотивного депо Придніпровської
залізниці, вартість якого, згідно
експертної оцінки, становить 231 799 грн.
Об'єкт оренди використовується під
розміщення дитячого виховного
дошкільного закладу.

Згідно п. 3.1 договору встановлено, що
орендна плата у розмірі 193,17 грн.
перераховується таким чином: 70% - 135,22
грн. до Державного бюджету України; 30% -
57,95 грн. балансоутримувачу.

Відповідно п.7.1. зазначеного договору
строк його дії - до 01.10.2005р.

Згідно з ч. 2 ст.17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" за відсутності заперечень від
сторін в порядку автоматичної
пролонгації строк дії договору було
продовжено на п'ять років - до 01.10.2010р.

Як за місяць до цієї дати, так і
протягом місяця після неї будь-яких
заяв про припинення строку дії
договору жодна сторона не направляла.

05.07.2010р. від приватного закладу освіти
навчально - виховного комплексу
"Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) - початкова школа "Червоні
вітрила" на адресу начальника
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області та
начальника ДП «Придніпровської
залізниці» надійшов лист вих. № 15 , в
якому Земскова Л.В. повідомила, що 01
жовтня 2010 року закінчується строк дії
договору № 12/367-АД від 01.10.2000 року на
оренду нежитлового приміщення,
розташованого за адресою : м.
Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченко ,5., яке
використовується та в подальшому буде
використане під розміщення
навчально-виховного комплексу.
Посилаючись на ч. 4 ст. 75 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік», згідно з якою «орендар, який
належно виконує свої обов'язки за
договором оренди нерухомого майна, має
право на продовження договору оренди
на новий строк», просила продовжити
строк дії договору оренди № 12/367-АД від
01.10.2000 року на строк, передбачений цією
ж статтею. (т.2 .с. 93)

Листом від 06.09.2010р. вих. № 24 Земскова Л.В.
спрямувала на адресу заступника
начальника регіонального відділення
фонду Держмайна у Дніпропетровській
області три примірника додаткової
угоди до договору оренди держмайна
№12/02-367-ОД від 01.10.2000 року, приміщення
загальною площею 537,0 кв.м., за адресою:
м.Дніпропетровськ, вул. Ю. Савченко,5,
яке знаходиться на балансі
відокремленого структурного
підрозділу «Будівельно - монтажне
експлуатаційне управління
Нижньодніпровськ - вузол ДП
«Придніпровська залізниця».(т.2 а.с. 119)

В судовому засіданні сторони
підтвердили, що три примірника, які
були спрямовані листом за вих. № 24 від
06.09.2010 р. є екземплярами додаткової
угоди (т.2 а.с.119), що оспорюється.

Листом від 09.09.2010р. вих. № 27 від
імені приватного закладу освіти
навчально - виховного комплексу
"Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) - початкова школа "Червоні
вітрила" Земскова Л.В. просить
начальника ДП «Придніпровської
залізниці» надати висновок для
укладення договору оренди терміном на 2
роки 11 місяців на приміщення площею 537
кв.м., яке розташоване за адресою: м.
Дніпропетровськ , вулиця Ю. Савченко ,5 з
метою використання під розташування
навчально-виховного комплексу.(т. 2 а.с.
94)

Листом від 30.11.2010р. вих. № 36 від
імені приватного закладу освіти
навчально - виховного комплексу
"Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) - початкова школа "Червоні
вітрила" Земскова Л.В. звертаючись до
начальника регіонального відділення
фонду Держмайна у Дніпропетровській
області просить допомогти розібратися
з підписанням додаткової угоди на
продовження строку дії договору. (т.2
а.с. 118)

03.12.2010 року сторонами укладено
додаткову угоду про внесення змін до
договору оренди нерухомого майна від
01.10.2000 року №12/02-367-ОД, у п.15.1 якої
сторони дійшли згоди, що цей договір
діє до моменту укладання нового
договору оренди, але не пізніш ніж до
01.02.2011 року. У разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення терміну
дії договору договір може бути
продовжений на тих самих умовах т.1
а.с.22-27).

Листом від 08.12.2010р. № 16-02-08687 (т. 2 а.с. 115)
заступник начальника регіонального
відділення фонду Держмайна у
Дніпропетровській області звертаючись
до приватного закладу освіти навчально
- виховного комплексу "Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) -
початкова школа "Червоні вітрила" та ДП
«Придніпровська залізниця» щодо
продовження терміну дії договору від
01.10.2000 № 12/367-АД повідомляє, що
регіональним відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області розглянуло
лист ПЗО НВК «Дошкільний навчальний
заклад (ясла-садок)- початкова школа
«Червоні вітрила» від 30.11.08 № 36 ПЗО, та
направлено на адресу орендаря та
балансоутримувача оригінали
додаткових угод.(т. 2 а.с. 119)

Листом від 06.01.2011р. № НГ- 9/11 ДП
«Придніпровська залізниця» надаючи
відповідь на лист заступника
начальника регіонального відділення
фонду Держмайна у Дніпропетровській
області від 11.11.10 № 11-02-07976 повідомляє,
що залізниця не заперечує проти
продовження орендних відносин з
орендарем "Червоні вітрила" та передачі
в оренду будівель і споруд та іншого
майна, яке перебуває на балансовому
обліку та розташоване за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Юрія Савченка, 5,
крім адміністративної будівлі літ, А-1,
в якій на сьогодні розміщується
відокремлений структурний підрозділ
залізниці - редакція газети
«Приднепровская магістраль». (т.2 а.с 95)

Листом від 04.02.2011 року №16-03-00831
регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, тобто у
місячний термін після закінчення
терміну дії договору, повідомило
позивача про припинення дії договору
оренди від 01.10.2000 року №12/367-АД з
01.02.2011року.

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті ним рішення,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є
дійсність додаткової угоди до договору
оренди.

Відповідно до п. 2.5.2 Постанови Пленуму
ВГСУ № 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними» необхідно з
урахуванням приписів статті 215 ЦК
України та статті 207 ГК України
розмежовувати види недійсності
правочинів, а саме: нікчемні правочини,
недійсність яких встановлена законом
(наприклад, частина перша статті 220,
частина друга статті 228 ЦК України,
частина друга статті 207 ГК України), і
оспорюванні, які можуть бути визнані
недійсними лише в судовому порядку за
позовом однієї з сторін, іншої
заінтересованої особи, прокурора
(зокрема, частина перша статті 227,
частина перша статті 229, частина перша
статті 230, частина перша статті 232 ЦК
України, частина перша статті 207 ГК
України).

Оспорюючи дійсність вказаної
додаткової угоди до договору оренди,
позивач посилається на те, що при її
укладенні, всупереч чинному
законодавству, а саме ч. 1 ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" термін дії оренди
визначено 2 місяці.

Оцінюючи цей довід апеляційної скарги,
колегія суду вважає за необхідне
зазначити наступне:

Відповідно до ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; правочини
можуть бути дво- чи багатосторонніми
(договори).

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені ст. 203 ЦК України. При цьому,
згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства. Підставою недійсності
правочину, за змістом ст. 215 ЦК України,
є зокрема, недодержання в момент
вчинення правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою с. 203 ЦК
України.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 6 Цивільного
кодексу України сторони мають право
укласти договір, який не передбачений
актами цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами.

Сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України
визначає, що свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", на яку посилається позивач
термін договору оренди не може бути
меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не
пропонує менший термін.

Згідно пункту 1 статті 7 Закону,
ініціатива щодо оренди майна може
виходити від фізичних та юридичних
осіб, які можуть бути орендарями
відповідно до статті 6 цього Закону.

При цьому, частиною 1 статті 9 Закону
встановлено, що фізичні та юридичні
особи, які бажають укласти договорі
оренди, направляють заяву, проект
договору оренди, а також інші документи
згідно з переліком, що визначається
Фондом державного майна України,
відповідному орендодавцеві,
зазначеному у статті 5 цього Закону.

Три примірника додаткової угоди до
договору оренди держмайна №12/02-367-ОД
від 01.10.2000 року, пунктом 15.1 якої, сторони
передбачили, що цей договір діє до
моменту укладання нового договору
оренди, але не пізніше 01.02.2011р.які, були
спрямовані листом за підписом
Земскової Л.В. від 06.09.2010р. вих. № 24, яка
діяла від імені приватного закладу
освіти навчально - виховного комплексу
"Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) - початкова школа "Червоні
вітрила" на адресу заступника
начальника регіонального відділення
фонду Держмайна у Дніпропетровській
області, а в подальшому після
підписання сторонами договору листом
регіонального відділення фонду
Держмайна у Дніпропетровській області
від 08.12.2010р. № 16-02-08687 надіслані до
приватного закладу освіти навчально -
виховного комплексу "Дошкільний
навчальний заклад (ясла-садок) -
початкова школа "Червоні вітрила" та ДП
«Придніпровська залізниця» .

Таким чином колегія суду вважає, що
позивач, скориставшись своїм правом
вільно обрати умови договору, сам
визначив п.15. 1 договору у тій редакції,
яку оспорює і у відповідності до вимог
пункту 1 статті 7 , частини статті 9
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" надіслав
сторонам спору, що дає підстави колегії
суду дійти висновку про
безпідставність його доводів для
визнання договору недійсним, як такого,
що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна".

Також, на думку колегії суду, не може
бути підставою для визнання договору
недійсним та обставина, що відповідно
до вимог ч.2 ст.793 ЦК України крім того,
що додаткова угода мала укладатись
строком на п'ять років і нотаріально
посвідчуватись, сам Договір оренди мав
бути сторонами розірваний з огляду на
наступне:

Відповідно до пункту 2.9 постанови «Про
деякі питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна»
від 29.05.2013 року № 12 Пленуму Вищого
господарського суду України, якщо із
закінченням строку договору найму
будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини) його дію було
продовжено і наведене призвело до
збільшення загального строку
користування орендованим майном, який
складає понад три роки, це не може бути
підставою для визнання такого договору
нікчемним у зв'язку з відсутністю його
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації, якщо на момент
укладення такого договору він
відповідно до частини 2 статті 215
Цивільного кодексу України відповідав
вимогам частини 2 статті 793 та статті 794
ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Звертаючись до суду з даним позовом
позивач посилається на те, що пункт 15.1
додаткової угоди є для нього вкрай
невигідним і підписаним під впливом
тяжкої для директора Земскової Л.В.
обставини. Такою тяжкою обставиною в
позовній заяві визначено особисті
хвилювання Земскової Л.В. щодо
подальшої долі навчального закладу і
її особисту недбалість. Вищезазначене
дає підстави для застосування положень
ст.233 ЦК України і визнання додаткової
угоди недійсною, як укладеною під
впливом важких обставин на вкрай
невигідних умовах.

Відповідно до частини першої ст. 233 ЦК
України правочин, який вчинено особою
під впливом тяжкої для неї обставини і
на вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого
правочину.

Відповідно до п.3.10 Постанови Пленуму
ВГСУ № 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними» у вирішенні
спорів про визнання правочинів
недійсними на підставі статей 230-233 ЦК
України господарські суди повинні мати
на увазі, що відповідні вимоги можуть
бути задоволені за умови доведеності
позивачем фактів обману, насильства,
погрози, зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною, тяжких обставин і наявності
їх безпосереднього зв'язку з
волевиявленням другої сторони щодо
вчинення правочину.

Ознаками правочину, що підпадає під дію
статті 233 ЦК України, є вчинення особою
правочину на вкрай невигідних для себе
умовах (зокрема, реалізації за низьку
оплату майна, що має значну цінність),
під впливом тяжкої для неї обставини
(наприклад, під загрозою банкрутства) і
добровільно, тобто за відсутності
насильства, обману чи помилки, можливо,
навіть з ініціативи самого позивача.
Доведення того, що за відсутності
тяжкої обставини правочин не було б
вчинено або було б вчинено на інших
умовах, покладається на позивача.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України
кожна із сторін повинна довести в суді
ті обставини, на які вони посилаються,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень.

Визначені позивачем в якості тяжкої
обставини, особисті побоювання
Земскової Л.В. за подальшу долю
очолюваного нею навчального закладу і
особиста юридична необізнаність не
можуть бути визнані судом доказом на
підтвердження доводів апелянта, а тому
відхиляються колегією суду.

Також колегією суду відхиляються
посилання апелянта на те, що договір
№12/02-367-ОД, назва якого фігурує в назві
додаткової угоди не існує, оскільки
вони спростовуються поясненнями
відповідача ,відповідно до яких
абревіатура нумерації «ОД»
розшифровується як «оренди договір» і
при переході на державну мову
відбулася зміна з «АД» «аренды
договор» (рос.) на « ОД » (укр.).

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 29.12.76 N 11 "Про судове
рішення" звертається увага судів на те,
що судове рішення є найважливішим
актом правосуддя, покликаним
забезпечити захист гарантованих
Конституцією прав і свобод людини,
правопорядку та здійснення
проголошеного Конституцією принципу
верховенства права. Рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Рішення господарського суду
має ґрунтуватися, зокрема на тому, яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору. У мотивувальній
частині рішення вказуються: обставини
справи, встановлені господарським
судом; причини виникнення спору;
докази, на підставі яких прийнято
рішення; доводи, за якими господарський
суд відхилив клопотання і докази
сторін, їх пропозиції щодо умов
договору або угоди сторін;
законодавство, яким господарський суд
керувався, приймаючи рішення,
посилання на норми матеріального
права, на підставі яких вирішено спір.

Відповідно до ч.2 ст. 104 ГПК України
порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови , якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Враховуючи, що суд приймаючи рішення,
дійшов вірного висновку, колегія суду
вважає за можливе у відповідності до п.1
ч. 1 ст.103 ГПК України залишити рішення
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судова колегія вважає розподіл судових
витрат залишити без змін.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного закладу
освіти навчально - виховного комплексу
"Дошкільний навчальний заклад
(ясла-садок) - початкова школа "Червоні
вітрила"- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.10.2013р.
у справі №904/6610/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
22.04.2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.Г. Іванов Суддя

І.М.Подобєд