ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 р.
Справа № 914/791/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Р.Матвіїва при секретарі
судового засідання Н.Фартушку
розглянув справу за позовом прокурора
Личаківського району м. Львова в
інтересах держави в особі

позивача: Департаменту економічної
політики Львівської міської ради, м.
Львів;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Світ», м.
Львів;

про: стягнення 10 452 грн. 66 коп.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

прокуратури: Леонтьєва Н. Т. - прокурор;

позивача: Шмотолоха О. П. - представник
на підставі довіреності № 23-94 від 16.08.2013
року;

відповідача: не з'явився.

Обставини розгляду справи. Ухвалою
господарського суду від 13.03.2014 року
прийнято до розгляду позовну заяву та
порушено провадження у справі за
позовом прокурора Личаківського
району м. Львова в інтересах держави в
особі Департаменту економічної
політики Львівської міської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Світ» про
стягнення 10 452 грн. 66 коп. Розгляд справи
призначено на 01.04.2014 року.

У судове засідання 01.04.2014 року прокурор
та представник позивача позовні вимоги
підтримали. Представник відповідача в
судове засідання не з'явився. Конверт,
адресований відповідачу, повернувся з
відміткою «неповна адреса», «не
розшукано», «не зареєстровано». Судом
відкладено розгляд справи на 08.04.2014
року.

У судовому засіданні 08.04.2014 року
прокурор та представник позивача
позовні вимоги підтримали. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся за адресами,
вказаними позивачем у позовній заяві
та у відповідності до даних з Витягу з
ЄДРПОУ.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із
внесеними змінами і доповненнями) в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає, що справу може бути розглянуто
за наявними в ній матеріалами, яких
достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 08.04.2014 року судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Від фіксації судового процесу
технічними засобами представники
прокуратури та позивача відмовилися.

Представникам прокуратури та позивача,
що брали участь у судових засіданнях,
роз'яснено зміст ст. ст. 20, 22
Господарського процесуального кодексу
України щодо їхніх прав та обов'язків,
зокрема про право заявляти відводи
судді.

Суть спору. Департамент економічної
політики Львівської міської ради
(надалі по тексту рішення - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Світ»
(надалі по тексту рішення - відповідач,
замовник згідно з договором) про
стягнення 10 452 грн. 66 коп.

Спір між сторонами виник внаслідок
невиконання відповідачем умов
договору про пайову участь № 71 від
28.02.2013 року, відповідно до умов п. 2.2.
якого, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Світ»
зобов'язалось сплатити пайовий внесок
на створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Львова в сумі 10 452 грн.
66 коп. по 31.12.2013 року (але не пізніше дати
введення об'єкта в експлуатацію). Однак,
порушуючи умови договору, станом на
28.02.2014 року, відповідачем не сплачено
кошти у вказаному розмірі.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, про час і місце розгляду
справи повідомлений у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України.

У процесі розгляду справи суд
встановив наступне. 28.02.2013 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір про пайову участь № 71
у зв'язку з реконструкцією об'єкта
незавершеного будівництва на вул.
Ковельській, 109 б під
офісно-адміністративні та
торгово-виробничі приміщення (надалі
по тексту рішення - договір).

Предметом договору згідно з п. 1 є
зобов'язання замовника здійснити
відрахування у створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста шляхом сплати
пайового внеску на умовах та порядку,
передбачених цим договором. Адреса і
вид об'єкта містобудування,
будівництво якого здійснює замовник,
визначена: м. Львів, вул. Ковельська, 109-б
(Личаківський район).

Відповідно до п. 2.1 договору відповідач
зобов'язується здійснити будівництво
об'єкта містобудування відповідно до
погодженої документації з дотриманням
державних будівельних норм і правил
інших нормативних вимог у наступні
терміни: початок 01.04.2013 року, завершення
31.12.2013 року.

Згідно з п. 2.2. договору позивач
зобов'язаний сплатити пайовий внесок
на створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Львова в сумі 10 452 грн.
66 коп. по 31.12.2013 року (але не пізніше дати
введення об'єкта в експлуатацію).
Розрахунок розміру пайового внеску,
копія якого знаходиться в матеріалах
справи, проведений 26.02.2013 року
відповідно до ухвали міської ради від
03.04.2008 року № 1697 «Про порядок залучення
коштів інвесторів (замовників,
забудовників) на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Львова».

Однак, станом на 28.02.2014 року, відповідач
не сплатив пайового внеску на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Львова в розмірі 10 452
грн. 66 коп., що є порушенням умов
договору.

Відповідачу надсилалася претензія № 23
вих. № 23-92 від 28.01.2014 року, копія якої
знаходиться в матеріалах справи, якою
позивач повідомив про наявність
заборгованості в зазначеній вище сумі
та вимагав здійснити відповідну
оплату. Належної відповіді відповідач
не надав, докази здійснення оплати у
матеріалах справи відсутні.

Дані факти матеріалами справи
підтверджені, сторонами не
спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги підставними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення повністю з
огляду на наступне.

Як встановлено судом вище, у
відповідності з положеннями ст. 11
Цивільного кодексу України,
правовідносини між сторонами виникли
внаслідок укладення договору про
пайову участь.

Відповідно до приписів ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник,
який має намір щодо забудови земельної
ділянки у відповідному населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту.

Уклавши договір про пайову участь,
відповідач взяв на себе визначені
договором зобов'язання по здійсненню
будівництва об'єкта містобудування
відповідно до погодженої документації
та сплатити пайовий внесок на
створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Львова.

За умовами ст. 525 Цивільного кодексу
України та ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору тощо.
Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України, ст. 202 Господарського кодексу
України зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст. 610 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання свого зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Пунктом 2 договору сторони встановили
строки виконання зобов'язання, а саме
до 31.12.2013 року. Докази здійснення
обов'язку по сплаті пайового внеску,
встановленого п. 2.2. договору, відсутні.
Відтак, замовник вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання і
порушив умови договору, в укладенні та
визначенні умов якого сторони є вільні.

Крім цього, згідно з даними офіційного
інтернет-сайту Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, інспекцією ДАБК у Львівські
області зареєстровано подану
відповідачем декларацію про початок
будівельних робіт ЛВ 2 з
реконструкції об'єкта незавершеного
будівництва під
офісно-адміністративні та
торгово-виробничі приміщення, вул.
Ковельська, 109 б, м. Львів
(http://asdev.com.ua/dabi/list.php?sort=zajav&order=ASC); також
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації ЛВ
8 «Реконструкція об'єкта
незавершеного будівництва під
офісно-адміністративні та
торгово-виробничі приміщення; вул.
Ковельська, 109б, м. Львів»
(http://asdev.com.ua/dabi/list.php?sort=date&order=DESC).

Як визначено п. 2.2. договору, позивач
зобов'язаний сплатити пайовий внесок
на створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Львова в сумі 10 452 грн.
66 коп. по 31.12.2013 року, але не пізніше дати
введення об'єкта в експлуатацію.

Враховуючи наведені положення, наявні
в матеріалах справи докази та умови
договору, суд приходить до висновку про
доведеність обов'язку відповідача по
сплаті пайових внесків та відсутність
доказів, які б підтверджували належне
виконання замовником взятих на себе
зобов'язань. Відтак, умови договору про
пайову участь (пп. 2.2) відповідачем
порушені, що дає підстави для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору
(п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Світ» (79015,
м. Львів, вул. Тургенєва, 73, ) на користь Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1,
) 10 452 грн. 66 коп. боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Світ» (79015,
м. Львів, вул. Тургенєва, 73, ) в дохід державного бюджету 1 827
грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91 -
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повне рішення складене та підписане
14.04.2014 року.

Суддя
Матвіїв Р.І.