ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2014 р.
Справа № 918/261/14

Суддя Гудзенко Я.О., розглянувши
позов прокурора Рівненського району
Рівненської області в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Рівненській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 5 156, 89 грн., розірвання
договору оренди та звільнення
приміщення

За участю:

від РВ Фонду державного майна України
по Рівненській області - Боліщук І.Ю.
(дов. від 15.03.2013 р. № 6)

від прокуратури Ковальчук Л.В.
(посвідчення)

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Рівненського району
Рівненської області в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Рівненській області (далі -
позивач) звернувся в господарський суд
Рівненської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- відповідач) про стягнення 5 156, 89 грн.
заборгованості по орендній плати, про
розірвання договору оренди державного
майна № 1115-2013 від 18.07.2013 р. та
зобов'язання відповідача звільнити
нежитлове приміщення автомобільного
гаража площею 78, 3 кв.м.

В резолютивній частині позовної
заяви вимога про стягненя пені не
заявлялась, однак позивачем було
додано до заяви розрахунок боргу в
якому вказано окремо нарахування пені
в сумі 166, 53 грн.

Ухвалою господарського суду від 6
березня 2014 року позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 918/261/14 розгляд якої призначено
на 19.03.14 р.

19 березня 2013 року позивачем
подано заяву про уточнення вимог в якій
позивач просить стягнути з відповідача
на користь РВ Фонду державного майна
України по Рівненській області 5
156, 89 грн. заборгованості з орендної
плати, розірвати договір оренди від
18.07.2013 року № 1115-2013, зобов'язати
відповідача звільнити нежитлове
приміщення автомобільного гаража
площею 78, 3 кв.м., розташоване у АДРЕСА_2
зобов'язавши передати вказане
приміщення за актом приймання-передачі
РВ Фонду державного майна України по
Рівненській області, стягнути з
відповідача судові витрати.

Відповідач відзив на позовну
заяву, а також доказів погашення
заборгованості не подав, в судові
засідання не з'являвся, про поважні
причини неявки суд не повідомляв, про
час і місце проведення судових
засідань був повідомлений належним
чином .

9 квітня 2014 року прокурором
уточнено позовні вимоги в яких він
просить стягнути з відповідача на
користь РВ Фонду державного майна
України по Рівненській області 7 070, 72
грн. заборгованості з орендної плати та
274, 28 грн. пені (розрахунок додає),
розірвати договір оренди державного
майна від 18.07.2013 року № 1115-2013,
зобов'язати відповідача звільнити
нежитлове приміщення автомобільного
гаража площею 78, 3 кв.м., розташоване у
АДРЕСА_2 зобов'язавши передати вказане
приміщення за актом приймання-передачі
РВ Фонду державного майна України по
Рівненській області, стягнути з
відповідача судові витрати.

Заяву про уточнення вимог від
03.04.2014 року № 54-1575 вих-2014 позивачем було
надіслано відповідачу. Заява прийнята
судом і вимоги позивача розглядаються
з урахуванням уточнень.

Враховуючи те, що нез'явлення
Відповідача в судове засідання, не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК
України складено протоколи судових
засідань, які долучено до матеріалів
справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.04.2014 р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
позивача, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, господарський суд Рівненської
області, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом статті 121 Конституції
України на прокуратуру України
покладається, зокрема, представництво
інтересів громадян або держави в суді у
випадках, встановлених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів, внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчинюються у відносинах між
ними або державою.

За змістом ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) господарський суд порушує
справи за заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави.

Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду
України від 08.04.99 р. у справі № 3-рн/99 за
конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (далі - Рішення
Конституційного Суду України)
визначено, що інтереси держави можуть
збігатися повністю, частково або не
збігатися зовсім з інтересами
державних органів, державних
підприємств та організацій чи з
інтересами господарюючих товариств з
частиною державної власності у
статутному фонді. Разом з тим, держава
може вбачати свої інтереси не тільки в
їх діяльності, але й у діяльності
приватних підприємств, товариств. В
кожному конкретному випадку прокурор
чи його заступник самостійно визначає,
з посиланням на законодавство,
підстави подання позову, вказує в чому
саме відбулося чи може відбутися
порушення матеріальних інтересів
держави, обґрунтовує необхідність їх
захисту та зазначає орган
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах.

Пунктом 2 резолютивної частини
Рішення Конституційного Суду України
вирішено під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у ч. 2 ст. 2
Арбітражного процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів
справи, прокурором було визначено
орган уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах - РВ ФДМУ по
Рівненській області.

В позовній заяві прокурор
визначив підстави позову, зазначив в
чому полягає порушення інтересів
держави та обґрунтував необхідність їх
захисту.

18 липня 2013 року між РВ ФДМУ по
Рівненській області та ФОП ОСОБА_1 було
укладено Договір оренди державного
майна № 1115-2013 (далі - Договір, а с. 10 - 12).

За умовами п. 1.1. Договору позивач
(орендодавець) передав, а відповідач
(орендар) прийняв в строкове платне
користування державне нерухоме майно
(далі - майно), а саме: нежитлове
приміщення автомобільного гаража
площею 78,3 кв.м., розташоване у АДРЕСА_2,
що перебуває на балансі ДП Рівненський
центр науки, інновацій та
інформатизації (балансоутримувач),
вартість якого становить за незалежною
оцінкою 325 163 грн. без врахування ПДВ.

Відповідно до п. 2.1. Договору
відповідач вступає у строкове платне
користування майном у термін, вказаний
у Договорі, але не раніше дати
підписання сторонами Договору та Акта
прийому - передачі вказаного майна.

18 липня 2013 року між позивачем та
відповідачем було підписано Акт
прийому-передачі нерухомого майна
нежитлового приміщення автомобільного
гаража площею 78,3 кв.м., розташованого в
АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Згідно п. 3.1 Договору орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04
жовтня 1995 року № 786 і становить без ПДВ
за базовий місяць розрахунку червень - 1
356, 20 грн.

Пунктом 3.3 Договору передбачено,
що орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

За умовами п. 3.6 Договору орендна
плата перераховується таким чином: 70% -
до Державного бюджету, 30% -
Балансоутримувачу щомісяця не пізніше
15 числа місяця відповідно до пропорцій
розподілу, установлених Кабінетом
Міністрів України і чинних на кінець
періоду, за який здійснюється платіж.

За змістом п. 3.7. Договору орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, підлягає індексації і
стягується до Державного бюджету та
Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6
Договору співвідношенні відповідно до
чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

У відповідності до п. 5.3. Договору
відповідач зобов'язався своєчасно і у
повному обсязі сплачувати орендну
плату до Державного бюджету та
Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 9.1. Договору за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за Договором сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством України.

Пунктом 10.1 Договору сторони
погодили строк дії договору до 18 липня
2015 року.

Зазначений Договір підписаний та
скріплений відтисками печаток
позивача та відповідача. Доказів
недійсності Договору на момент
винесення рішення суду надано не було.

Як зазначає позивач, відповідачем
неналежно виконуються прийняті за
Договором зобов'язання.

З розрахунку заборгованості за
орендну плату (з урахуванням уточнення
вимог) вбачається, що в порушення умов
Договору відповідач не сплачує орендну
плату за користування майном в період з
18.07.2013 року по 28.02.2014 року, внаслідок
чого утворилась заборгованість в
розмірі 7 070, 72 грн., з урахуванням
заяви про уточнення вимог, яка підлягає
перерахуванню до Державного бюджету
України. Судом здійснено перерахунок
основного боргу з урахуванням п.п. 3.1, 3.3
договору і встановлено, що загальна
сума заборгованості становить 7 070, 63
грн. і підлягає стягненню з відповідача
на користь РВ ФДМУ по Рівненській
області. Таким чином, позовні вимоги в
частині розірвання договору
підлягають задоволенню у зв'язку із
порушенням відповідачем умов договору
щодо сплати орендних платежів більше
трьох місяців, в частині стягнення
основної суми боргу підлягають
частковому задоволенню в сумі 7 070, 63
грн. і позивачу у задоволенні вимоги
про стягнення основного боргу в сумі 0,09
грн. слід відмовити.

Пунктом 5.13 Договору передбачено,
що у разі зміни назви, рахунку,
телефону, юридичної адреси відповідач
зобов'язаний повідомляти про це
позивача та Балансоутримувача.

Як зазначено в позовній заяві, з
довідки Шпанівської сільської ради
Рівненського району від 17.01.2014 р. №
46/02-12/14 (а.с. 19) вбачається, що за вказаним
в Договорі місцезнаходженням ФОП
ОСОБА_1 зареєстровані лише ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, тобто всупереч умовам п. 5.13
Договору відповідачем не було
повідомлено позивача про зміну свого
місцезнаходження.

Як також зазначає позивач,
невнесення орендарем орендної плати та
неповідомлення про місцеперебування є
істотними порушеннями умов договору та
достатньою правовою підставою для
дострокового розірвання договору
оренди в судовому порядку та
повернення орендованого майна
орендодавцю (наймодавцю).

Матеріалами справи
підтверджується, що з моменту
укладення Договору ФОП ОСОБА_1
орендна плата взагалі не сплачувалась.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

До відносин оренди
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно положень ст. 759 ЦК України,
які кореспондуються з положеннями ст.
283 ГК України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Частиною 3 ст. 291 ГК України
визначено, що договір оренди може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірвано
за рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону в
разі розірвання договору оренди,
закінчення строку його дії та відмови
від його продовження або банкрутства
орендаря він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

Положеннями п. 10.10 Договору
передбачено, що якщо орендар не виконує
обов'язку щодо повернення майна,
орендодавець має право вимагати від
орендаря сплати неустойки у
визначеному розмірі за користування
майном за час прострочення.

За несвоєчасну сплату орендної
плати позивачем нараховано за період з
жовтня 2013 року по квітень 2014 року (182
дні) 274, 28 грн. пені.

Суд, здійснивши перерахунок пені
нарахованої позивачем, встановив
арифметичну помилку і визначив пеню в
сумі 274, 26 грн., тому позовні вимоги про
стягнення пені в сумі 274, 26 грн.
підлягають задоволенню, а в частині
стягнення 0,02 грн.пені у позові слід
відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

За умовами п. 10.8 Договору у разі
розірвання договору майно протягом
трьох днів повертається орендарем
балансоутримувачу.

В силу вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Зважаючи, що у зв'язку з
розірванням договору оренди підстави
для подальшого використання
орендованого майна відпали, відтак
вимога про його звільнення та
передання Орендодавцеві за актом
прийому-передачі також підлягає
задоволенню.

Пунктом 9.10 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23 березня 2012 року № 6 визначено, що: у
рішенні про вчинення певних дій або про
припинення певних дій необхідно писати
- «Такому-то звільнити таке-то
приміщення (із зазначенням його
найменування, місцезнаходження згідно
з поштовою адресою, площі)», «Такому-то
припинити такі-то дії, які
перешкоджають доступу такого-то у
приміщення», строк виконання
відповідних дій та/або про видачу
наказу про примусове виконання
рішення.

Як вбачається з наведеного вище самого
слова «зобов'язати» відповідний припис
не містить, адже на практиці відсутній
механізм та порядок його виконання
органами виконавчої служби.

Виходячи з викладеного вище,
аналізуючи позовну вимогу про
зобов'язання відповідача звільнити
займане ним приміщення суд дійшов
висновку про задоволення такої
позовної вимоги і викладення п. 3
резолютивної частини рішення з
урахуванням п. 9.10 вказаної вище
постанови суду касаційної інстанції.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує
сторін довести ті обставини, на які
вони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до вимог
ст. 34 ГПК України господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог ст.
43 ГПК України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

За таких обставин, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та наявність підстав для їх
часткового задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати в сумі 4 262, 97 грн.
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 81-1, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (35301, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на
користь Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Рівненській області (33028, м. Рівне, вул.
П. Могили, 47, код 13989432, р/р 0002, код
одержувача 38012714, банк одержувача - ГУ
ДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, код
платежу 22080300) заборгованість з
орендної плати в сумі 7 070 (сім тисяч
сімдесят) грн. 63 коп. та 274 (двісті
сімдесят чотири) грн. 26 коп. пені. У
задоволенні вимог про стягнення
основного боргу в сумі 0, 09 грн. та пені в
розмірі 0, 02 грн. відмовити.

2. Розірвати договір оренди
комунального майна від 18.07.2013 року №
1115-2013, укладений між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Рівненській області (33028, м.
Рівне, вул. П. Могили, 47, код 13989432) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(35301, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1).

3. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
(35301, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) звільнити та
передати Регіональному відділенню
Фонду державного майна України по
Рівненській області (33028, м. Рівне, вул.
П. Могили, 47, код 13989432) за актом
приймання-передачі орендоване
приміщення автомобільного гаража
площею 78, 3 кв.м., розташоване у АДРЕСА_2,
що перебуває на балансі ДП Рівненський
центр науки, інновацій та
інформатизації.

4. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (35301, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету
України 4 262 (чотири тисячі двісті
шістдесят дві) грн. 97 коп. судового
збору.

5. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складене 11.04.2014
року.

Суддя
Гудзенко Я.О.