ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р. Справа № 5027/945/2012.

За позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Надра"

про зобов"язання повернути приміщення,
стягнення заборгованості по орендній
платі, штрафних санкцій, збитків - 545047,05
грн.

Суддя Скрипничук Iван Васильович

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 3587
від 25.09.2009

від відповідача - Мазуренко О.П.,
довіреність № 13-11-553 від 14.01.2014

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (ід.н. НОМЕР_1), звернувся з
позовом до публічного акціонерного
товариства комерційний банк "Надра",
м.Київ, вул. Артема, 15 (код 20025456), про:

- зобов'язання передати 4/100 ідеальних
частин нежитлової будівлі житлового
будинку по АДРЕСА_2 площею 56,40 м.кв., а
саме приміщення на 1-му поверсі:
приміщення 1-1 площею 6,10 м кв.,
приміщення 1-4 площею 56,10 м.кв.,
приміщення 1-5 площею 19,40 м.кв., вбиральня
1-10 площею 2,50 м кв., 1/2 коридору 1-3 площею
15,80 м кв., 1/2 коридору 1-6 площею 14,00 м кв.,
1/2 коридору 1-7 площею 5,60 м.кв.;

- стягнення заборгованості по
сплаті орендної плати в розмірі 73913,19
грн., інфляційних - 10126,11 грн., 3 % річних -
6488,16 грн., пені за несвоєчасну сплату
орендної плати - 7470,29 грн., штрафу за
несвоєчасну передачу приміщення - 38842,70
грн.;

- стягнення нанесених збитків по
відновленню орендованого майна в
придатний для експлуатації стан в
розмірі 183630,60 грн.;

- стягнення збитків у вигляді упущеної
вигоди в розмірі 216576,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що 01 серпня 2008 року
між підприємцем ОСОБА_1 та ВАТ КБ "Надра"
укладений договір суборенди, предметом
якого були 4/100 ідеальних частин
нежитлової будівлі по АДРЕСА_2, площею
56,40 м.кв. Згідно п. 3.1. договору термін
суборенди становив 5 років. Актом
прийому - передачі 01.08.2008 позивач
передав відповідачеві майно.
Відповідно до пункту 6.2 договору
відповідач мав право за власний
рахунок провести поточний
(капітальний) ремонт, реконструкцію
(пристосування приміщення до своїх
потреб), модернізацію, інше поліпшення
майна тільки з письмової згоди
позивача.

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 25.09.2009 по
справі 6/103, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 17.12.2009 року,
розірвано договір суборенди від 01.08.2008.

Далі позивач стверджує, що відповідач у
термін, встановлений пунктом 5.6
договору, приміщення не звільнив та
позивачу не передав, у зв'язку з чим, на
підставі пункту 5.7. договору
зобов'язується сплатити штраф в
розмірі 10 % від вартості майна у сумі
38842,70 грн. Також, позивач вважає, що
відповідачем не сплачена орендна плата
в повному обсязі за період з 25.09.2009р. по
17.12.2009 року в сумі 73913,19 грн. Як наслідок,
за прострочення сплати оренди на
підставі пункту 4.5 договору
відповідачу нараховано пеню за період
з 05.01.2010 року по 05.07.2010 року в сумі 7470,29
грн., згідно статті 625 Цивільного
кодексу України інфляційні в сумі 10126,11
грн., та 3 % річних у сумі 6488,16 грн.

Крім того, позивач у позовних вимогах
зазначає, що 01.08.2008 він надав дозвіл
відповідачу на проведення
ремонтно-будівельних робіт, а саме:
заміна дверей, вікон, заміна паркету на
підлогову кахельну плитку,
облаштування гіпсокартонних
перегородок під каси, загальний ремонт
приміщень, фасадні роботи,
облаштування охоронно-пожежної
сигналізації, системи зв'язку, системи
комп'ютерної мережі. Проте, відповідач,
після передачі йому спірного
приміщення, розпочав проводити ремонт
та облаштування для власних цілей, під
час якого привів приміщення у
непридатний для експлуатації стан, про
що свідчить акт обстеження технічного
стану приміщень від 16.09.2009 року. Роботи,
які були проведені та не завершені
відповідачем, здійснювались
самовільно за відсутності
погоджувальної документації та
проектів. У зв'язку з цим, для
відновлення приміщення в попередній
стан необхідно провести капітальний
ремонт на суму 183630,60 грн. При цьому,
позивач вважає, що йому також завдано
збитків у вигляді упущеної вигоди в
розмірі 216576,00 грн.

Відповідач позовні вимоги заперечує та
зазначає, що неодноразово звертався до
позивача з листами про припинення
договору суборенди та необхідності
підписання акту приймання передачі
майна, однак підприємець умисно уникав
передачі майна. Одночасно, відповідач
зазначає, що сплили строки позовної
давності щодо стягнення орендної плати
та відшкодування збитків, встановлені
статтями 256, 786 Цивільного кодексу
України.

Ухвалою суду від 09.01.2013 розгляд справи
відкладено на 24.01.2013.

У судовому засіданні за участі
представників сторін оголошено
перерву до 13.02.2013.

Ухвалою суду від 13.02.2013 продовжено
термін розгляду спору на 15 днів та
призначено судову будівельно-технічну
експертизу. Одночасно провадженння у
даній справі зупинено.

31.03.2014 до господарського суду
Чернівецької області надійшов
висновок № 499 судової
будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 01.04.2014 провадження у
справі поновлено, її розгляд
призначено на 09.04.2014.

У засіданні суду 09.04.2014 оголошено
перерву до 10.04.2014.

Відповідач додатково звернувся із
заявою про застосування строків
позовної давності щодо вимог позивача
про зобов'язання стягнення
заборгованості по орендній платі,
штрафних санкціях, інфляційних та 3%
річних.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази, суд встановив.

Так, 01.08.2008 між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (позивач) та
публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра» (відповідач)
був укладений договір суборенди.
Відповідно до вказаного договору
орендар (позивач) передав суборендарю
(відповідачу) нежитлові приміщення
загальною площею 101,80 кв.м, що складає
6/100 ідеальних частин нежитлової
будівлі житлового будинку літ «А», що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2.
Нежитлові приміщення були передані
суборендарю на підставі акту
прийому-передачі від 01.08.2008, що є
невід'ємною частиною договору оренди,
строком на п'ять років.

Пунктами 6.2 та 6.2.2 договору сторони
передбачили, що суборендар мав право на
проведення поточного (капітального)
ремонту, реконструкцію (пристосування
приміщення до своїх потреб),
модернізацію, іншого поліпшення майна
тільки з письмової згоди орендаря
після відповідного погодження з
орендарем за власний рахунок
суборендаря.

Також сторони передбачили, що
проведення реконструкцій,
модернізації майна та проведення
іншого поліпшення майна проводиться на
умовах дотримання відповідачем
державних будівельних норм, а також
порядку виконання даних робіт з
віднесенням відповідальності за ці
роботи на відповідача.

Однак, рішенням господарського суду
Чернівецької області від 25.09.2009 у
справі № 6/103 за позовом ВАТ КБ «Надра»
до ФОП ОСОБА_1 договір оренди від 01.08.2008
достроково розірвано.

Рішення суду у справі № 6/103 набрало
законної сили 17.12.2009 після перегляду
його апеляційною інстанцією.

Отже, договір оренди від 01.08.2008
розірваний 17.12.2009.

Згідно п. 5.6 договору у випадку
закінчення строку його дії або
дострокового розірвання (з урахуванням
п.п. 8.2 цього договору) відповідач не
пізніше 10 календарних днів повинен
звільнити орендоване майно, а
уповноважені представники сторін
підписати акт прийому - передачі.

Судом встановлено, що відповідач
листом від 26.10.2010 за № 6178/05,
адресованому позивачу, просив
з'явитись 05.11.2010 у офіс філії ВАТ КБ
«Надра» м.Чернівці, вул.
Червоноармійська, 54 для підписання
акту приймання - передачі майна або
повідомити про адресу іншого місця
зустрічі , куди слід направити
представника банку для складання акту
приймання - передачі майна. Повідомлено
також у листі контактний телефон
відповідальної особи (а.с. 42).

Позивач не заперечує, що ним отриманий
даний лист, оскільки він поданий як
додаток до позовної заяви під № 18.

У зв'язку з цим, суд зауважує, що
безпідставними є посилання позивача,
що саме з вини відповідача орендоване
майно не передано позивачу, оскільки
банком приймались міри, про що
зазначено вище, для підписання акту
прийому - передачі з позивачем про
передачу орендованого майна, однак
позивач сам ухилився від підписання
такого акту з посиланням на різні
причини, які судом до уваги не
приймаються.

Як наслідок, неправомірною є вимога
позивача про зобов'язання банку
передати підприємцю (позивачу)
орендоване майно по АДРЕСА_2 у м.
Чернівці, оскільки ним не доведено у
цій частині тих обставин, на які він
посилається як на підставу своїх вимог
та не подано беззаперечних доказів, що
відповідач не звільнив орендоване ним
приміщення, тому суд не вбачає в цій
частині порушеного права позивача.

Даний факт підтверджений і у судовому
засіданні представником відповідача,
що приміщення звільнено і ніякого
майна банку у ньому немає.

Отже, неправомірною є також вимога про
стягнення з відповідача 38842,70 грн.
штрафу за несвоєчасну передачу
приміщення. Крім того, суд звертає
увагу про сплив строку позовної
давності. Відповідно до ст. 258 ЦК
України позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача 73913,19 грн. заборгованості
по орендній платі, 10126,11 грн.
інфляційних, 6488,16 грн. річних, 7470,29 грн.
пені за несвоєчасну сплату орендної
плати, то, на думку суду, вони
підлягають задоволенню частково.

При цьому, суд приймає до уваги
наступне.

Відповідно до п. 4.3 договору орендна
плата сплачується щомісячно до 5-го
числа поточного місяця. Відповідно
термін сплати за вересень - до 05.09.2009, за
жовтень - до 05.10.2009, за листопад - до
05.11.2009, за грудень - до 05.01.2010.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Натомість, позивач звернувся з
вимогами про стягнення боргу по сплаті
орендної плати лише 19.12.2012, тобто після
спливу строку позовної давності.

Тому, позов у цій частині підлягає
задоволенню в сумі 14543,52 грн.
заборгованості по орендній платі за
період з 01.12.2009 по 17.12.2009, 1992,46 грн.
інфляційних та 1276,64 грн. річних.

У зв'язку з цим, відповідно до ч. 4 ст. 267
ЦК України сплив позовної давності по
решті заявлених вимог, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
позові.

Не підлягають задоволенню також вимоги
позивача у частині стягнення з
відповідача 216576 грн. збитків у вигляді
упущеної вигоди. Як зазначає позивач у
позовній заяві, доказами упущеної
вигоди та неодержання доходів від
здачі в найм майна підтверджується
наявністю пропозицій від інших осіб у
листопаді 2010 року щодо здачі майна
позивача в найм.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками
є втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки) та
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Умовами відповідальності у вигляді
відшкодування збитків є встановлення
факту їх наявності, порушене стороною
зобов'язання та причинний зв'язок між
порушенням зобов'язання і завданими
збитками. При цьому на кредитора
покладається обов'язок доведення факту
порушення зобов'язання, наявності
збитків і їх розміру та причинно -
наслідкового зв'язку між порушенням
зобов'язання й понесеними збитками.

Вимагаючи відшкодування збитків у
вигляді упущеної вигоди, позивач
повинен довести, що за звичайних
обставин він мав реальні підстави
розраховувати на одержання певного
доходу, при цьому протиправні дії
відповідача є причиною, а збитки, які
виникли - наслідком такої протиправної
поведінки.

При цьому, протиправні дії
відповідачів мають бути єдиною і
достатньою причиною неотримання
позивачем доходу, на одержання якого
він мав реальні підстави
розраховувати.

У свою чергу, суд нагадує, що саме
позивач відмовлявся підписувати акти
прийому-передачі приміщення, про що
зазначалось вище. Крім цього, позивач
мав можливість ще після розірвання
договору прийняти приміщення від
відповідача та здавати його в оренду.

Отже, вимога про стягнення збитків у
сумі 216576 грн. обґрунтовується умовним
припущенням про якусь можливість
отримання прибутку позивачем є
безпідставною у зв'язку з
недоведеністю, а тому задоволенню не
підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача нанесених збитків по
відновленню орендованого майна в
придатний для експлуатації стан в
розмірі 183630,60 грн., то в даному випадку
підлягає задоволенню частково в сумі
86254 грн. відповідно до висновку № 499
судової будівельно-технічної
експертизи від 27.03.2014. При цьому, суд
взяв до уваги вище вказаний висновок
судової будівельно-технічної
експертизи, проведеної Львівським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, яка була призначена ухвалою
суду від 13.02.2013. На вирішення даної
експертизи були поставлені питання,
які погоджені позивачем та
відповідачем.

У висновку № 499 судової
будівельно-технічної експертизи від
27.03.2014 зазначено, що в нежитлових
приміщеннях, які розташовані в будівлі
по АДРЕСА_2 розпочаті відповідачем
ремонтно-будівельні роботи, виконання
яких не завершено.

Вартість робіт по ремонту 4/100 ідеальних
частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_2,
які передані в оренду відповідачу з
метою приведення в стан не гірший, ніж
зазначений в акті прийому-передачі від
01.08.2008 року станом на час проведення
дослідження становить 86254 грн. Отже
дана сума підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню частково у сумі 104069,62 грн.,
у тому числі 14546,52 грн. заборгованості
по орендній платі, 1992,46 грн.
інфляційних, 1276,64 грн. річних та 86254 грн.
збитків на відновлення орендованого
майна в придатний для експлуатації
стан.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача 8000 грн. вартості послуг
адвоката, то вона підлягає задоволенню
частково в сумі 1500 грн. При цьому, суд
враховує безпідставність більшості
заявлених позовних вимог, у яких судом
відмовлено у задоволенні, та ступінь
наданої правової допомоги.

Крім того, за рахунок відповідача
частково відшкодовуються позивачу
витрати за проведення судової
експертизи в сумі 1659,41 грн., пропорційно
задоволених позовних вимог щодо
нанесених збитків по відновленню
орендованого майна в придатний для
експлуатації стан.

Судовий збір підлягає стягненню з
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог у сумі 2081,39
грн.

З огляду на вищевикладене, керуючись
ст.ст. 82, 84, 49 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра», м.
Київ, вул. Артема, 15, (код 20025456) на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідент. номер НОМЕР_1),
заборгованість по орендній платі в
сумі 14543,52 грн., інфляційних - 1992,46 грн.,
річних - 1276,64 грн., збитків - 86254 грн.,
витрати, пов"язані з проведенням
судової експертизи - 1659,41 грн., 2081,39 грн.
судового збору та 1500 грн. послуг
адвоката.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 11.04.2014.

Суддя
І.В.Скрипничук