КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Справа№ 910/20299/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Калатай Н.Ф.

За участю представників сторін:

Від позивача - Пелих Л.Д. ( довір.№4 від
02.01.14);

Від відповідача -не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Кисневий завод»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013р.

у справі № 910/20299/13 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Харківський автогенний
завод»

до Публічного акціонерного товариства
«Кисневий завод»

про стягнення 520345,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013р. у справі №910/20299/13
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Кисневий завод» на користь Публічного
акціонерного товариства «Харківський
автогенний завод» 440739,28 грн. основного
боргу, 33611,11 грн. пені, 38841,89 грн. штрафу,
7153,54 трьох процентів річних, 10406,92 грн.
судового збору.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, що факт наявності
боргу у відповідача перед позивачем в
сумі 440739,28 грн. за отриманий від
позивача товар, згідно укладеного між
позивачем та відповідачем договору
поставки, належним чином доведений та
документально підтверджений.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
Київський апеляційний господарський
суд скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 16.12.2013р. у справі
№910/20299/13 та винести постанову, якою
відмовити в задоволенні позову.
Зупинити відкрите провадження по
справі №910/20299/13.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає про те, що відповідно до п.5.2
договору постачання №109/13 від 01.04.2013р.
підставою для поставки товару є
рахунок-фактура, в свою чергу позивач
по договору постачання не надавав
відповідачу рахунків-фактур на
загальну суму 440739,28 грн. чим порушив п.5.2
вищевказаного договору.

Відповідач зазначає й про те, що
продукція на суму 401973,28 грн., яка за
твердженням позивача не була оплачена
відповідачем, відповідачем не
приймалася від позивача за вказаними
податковими накладними, ОСОБА_3 їх не
підписував, не завіряв штампом та
печаткою, отже видаткові накладні є
підробленими документами.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.03.2014р.
розгляд апеляційної скарги призначено
на 15.04.2014р.

В судове засідання апеляційного
господарського суду 15.04.2014р. не з'явився
представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідача про час
та місце розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, явка
представників сторін у судове
засідання не була визнана обов'язковою,
відповідач не повідомив суд про
причини неявки представника в судове
засідання, судова колегія, з
урахуванням думки представника
позивача, ухвалила розгляд апеляційної
скарги у відсутності представника
відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представника позивача
судова колегія встановила.

Між приватним акціонерним товариством
"Харківський автогенний завод"
(постачальником) та публічним
акціонерним товариством "Кисневий
завод" (покупцем) 01.04.2013 р. укладено
договір поставки № 109/13 , відповідно до
п. 1.1 якого постачальник зобов'язується
поставити, а покупець прийняти та
оплатити на умовах, викладених у
договорі, гази технічні (код
класифікатора 24.11.1.) іменовані в
подальшому за текстом продукція,
асортимент, кількість, якість та ціна
якої вказані в специфікації, яка
оформлюється у вигляді додатку до
цього договору, підписаним сторонами,
та є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 6.2 договору оплата за кожну
партію продукції, вказаної в
специфікації, здійснюється покупцем
протягом 10 робочих днів з моменту її
отримання, на поточний рахунок
постачальника.

Дата початку поставок - 01 квітня 2013 року
(п. 1.2 договору).

В період з 01.04.2013р. по 12.08.2013р. позивачем
поставлявся, а відповідачем
отримувався товар.

Продукція за видатковими накладними:
ХА-0004413 від 01.04.2013р., ХА-0004405 від 01.04.2013р.,
ХА-0004510 від 02.04.2013р., ХА-0004497 від 02.04.2013р.,
ХА-0004637 від 04.04.2013р., ХА-0004638 від 05.04.2013р.,
ХА-0004746 від 08.04.2013р., ХА-0004848 від 10.04.2013р.,
ХА-0004957 від 11.04.2013р., ХА-0005140 від 15.04.2013р.,
ХА-0005163 від 15.04.2013р., ХА-0005356 від 19.04.2013р.,
ХА-0005448 від 19.04.2013р., ХА-0005507 від 22.04.2013р.,
ХА-0005521 від 23.04.2013р., ХА-0005535 від 23.04.2013р.,
ХА-0005665 від 24.04.2013р.; ХА-00006021 від 03.05.2013р.;
№ ХА-005996 від 13.05.2013р.; ХА-0006511 від 15.05.2013р.,
ХА-007112 від 23.05.2013р., ХА-0007171 від 24.05.2013р.,
ХА-007173 від 24.05.2013р., ХА-007613 від 03.06.2013р.,
ХА-0007699 від 04.06.2013р. оплачена в повному
обсязі, проте з порушенням 10 денного
строку, встановленого договором.

Продукція, яка поставлена за
накладними: ДН-0007716 від 06.06.2013р. на суму
47218,80 грн.; ХА-0007986 від 10.06.2013р. на суму
39000,00 грн.; ХА - 0007941 від 11.06.2013р. на суму
38448,00 грн.; ДН-0008130 від 13.06.2013р. на суму
45942,00 грн.; ХА-00008319 від 17.06.2013р. на суму
38025,00грн.; ХА-00008380 від 20.06.2013р. на суму
36482,88 грн.; ХА-00008661 від 25.06.2013р. на суму
39097,50 грн.; ХА-00009844 від 23.07.2013р. на суму
39960,00 грн.; ХА-00010212 від 30.07.2013р. на суму
38766,00 грн.; ХА-00010480 від 06.08.2013р. на суму
39871,20 грн.; ХА-00010861 від 12.08.2013р. на суму
37927,50 грн. на загальну суму 440739,28 грн.,
залишилась неоплаченою.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що за вищевказаними
накладними відповідач товар не
отримував, ОСОБА_3 їх не підписував, не
завіряв штампом та печаткою, видаткові
накладні є підробленими, до уваги
судовою колегією не приймаються,
оскільки такі доводи не підтверджені
належними доказами. Підробка
документів є кримінальним злочином, а
тому відповідно до ч.3 ст.35
Господарського процесуального кодексу
лише вирок суду з кримінальної справи,
що набрав законної сили, є обов'язковим
для господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

Товар за накладними ДН-0007716 від 06.06.2013р.
на суму 47218,80 грн.; ХА-0007986 від 10.06.2013р. на
суму 39000,00 грн.; ХА - 0007941 від 11.06.2013р. на
суму 38448,00 грн.; ДН-0008130 від 13.06.2013р. на
суму 45942,00 грн.; ХА-00008319 від 17.06.2013р. на
суму 38025,00грн.; ХА-00008380 від 20.06.2013р. на
суму 36482,88 грн.; ХА-00008661 від 25.06.2013р. на
суму 39097,50 грн.; ХА-00010480 від 06.08.2013р. на
суму 39871,20 грн.; ХА-00010861 від 12.08.2013р. на
суму 37927,50 грн. отримано повноважними
представниками відповідача, які діяли
на підставі довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей (копії
довіреностей у матеріалах справи).

Місцевий господарський суд
обґрунтовано зазначає про те, що факт
отримання відповідачем товару за
видатковою накладною ХА-00009844 від 23.07.2013
р. на суму 39960,00 грн. підтверджується
віднесенням останнім, у зв'язку з
придбанням товару у позивача, податку
на додану вартість до податкового
кредиту, що підтверджується додатком №
5 до податкової декларації з податку на
додану вартість відповідача
(розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів).

Відповідно до статті 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду. Датою виникнення права на
податковий кредит визначається як дата
списання коштів з банківського рахунку
(видачі з каси) платника податку або
дата надання інших видів компенсацій
вартості поставлених (або тих, що
підлягають поставці) йому товарів
(послуг).

Віднесення вказаних сум до податкового
кредиту мало місце на підставі виданих
позивачем податкових накладних (копії
знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). У разі якщо частка
товарів/послуг не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів/послуг зазначається в додатку
до податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби, та
враховується при визначенні загальних
податкових зобов'язань. Податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Підпунктом 187.1 статті 187 Податкового
кодексу України передбачено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Отже, враховуючи відсутність оплати
коштів відповідачем, віднесення сум
податків до податкового кредиту мало
місце внаслідок поставки товару.

Таким чином належним чином є доведеним
та не спростованим факт отримання
відповідачем продукції на суму 401973,28
грн.

Щодо отримання відповідачем продукції
на суму 38766,00 грн. за видатковою
накладною ХА-00010212 від 30.07.2013 р. то дана
накладна містить підпис від імені
відповідача, скріплена печаткою
публічного акціонерного товариства
"Кисневий завод", що в силу абзацу 2
частини 2 статті 207 Цивільного кодексу
України, є зовнішнім реквізитом
відповідача, який засвідчує
легітимність підпису перед третіми
особами. При цьому відповідач не
посилається на незаконне використання
його печатки чи наявність службового
розслідування за фактом незаконного
використання печатки. Не надано
відповідачем й доказів звернення до
правоохоронних органів стосовно цих же
обставин.

Отже, вищевказані документи є
допустимими та достатніми доказами, в
розумінні ст. 34 ГПК України,
підтвердження одержання товару
відповідачем, а тому у зв'язку з
несплатою заборгованість, станом на
день розгляду справи, становить
440739,28грн. яка, як вірно встановлено
місцевим господарським судом,
відповідачем не погашена.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України. Згідно з ч.1
ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків, сплата
неустойки.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у
випадку порушення строків оплати
покупець виплачує постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми
неоплаченої продукції за кожен день
прострочення, що діяла у період, за який
сплачується пеня, а у випадку
прострочення оплати понад 20
календарних днів - штраф у розмірі 3%
від суми неоплаченої продукції.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
на вимогу кредитора у випадку
прострочення грошового зобов'язання
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох процентів річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, перевіривши
розрахунок нарахування пені, штрафу та
трьох процентів річних, з відповідача
підлягає стягненню 33611,11 грн. пені, 38841,89
грн. штрафу, 7153,54 трьох процентів
річних.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
Господарського суду міста Києва
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Кисневий
завод» залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013р. у справі №910/20299/13
залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи №910/20299/13.

Повний текст постанови складено та
підписано 22.04.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Н.Ф. Калатай