ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 907/1208/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Марка Р.І.

суддів
Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

при секретарі судового засідання
Томкевич Н.М.

за участю представників

від позивача - Мерза Р.І.;

від відповідача - не з'явились,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Комунального підприємства
"Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода", м.
Ужгород, вих. № 202 від 12.02.2014р. (вх. №
01-05/749/14 від 17.02.2014р.)

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 27.01.2014р.

у справі № 907/1208/13, суддя Ушак І.Г.

за позовом Орендного підприємства
"Ужгородський коньячний завод", м.
Ужгород

до відповідача Комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода", м.
Ужгород

про визнання неправомірними дій,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 27.01.2014р. у
справі № 907/1208/13 позов задоволено.
Визнано неправомірними дії
комунального підприємства «Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгорода» пов'язані з
нарахуванням орендному підприємству
"Ужгородський коньячний завод" до
сплати суми 2205,20 грн. за скидання у
комунальну систему каналізації м.
Ужгорода стічних вод з наднормативним
забрудненням шляхом пред'явлення
рахунку № 44 від 20.08.13.

Не погодившись з рішенням
Господарського суду Закарпатської
області від 27.01.2014р. у справі № 907/1208/13,
КП "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода", м.
Ужгород, вих. № 202 від 12.02.2014р. (вх. №
01-05/749/14 від 17.02.2014р.)

Згідно автоматичного розподілу справ
КП "Документообіг господарських судів",
17.02.2014р. справу за № 907/1208/13 розподілено
до розгляду судді - доповідачу Марку
Р.І.

Розпорядженням голови суду від 18.02.2014р.
у склад колегії для розгляду справи
№907/1208/13 введено суддів Бойко С.М. та
Бонк Т.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.02.14
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, справу призначено до
розгляду на 18.03.14.

17 березня 2014 року на розгляд суду
поступив відзив на апеляційну скаргу, в
якому позивач просить рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення.

Ухвалою суду від 18.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 08.04.2014р. на клопотання
позивача.

Ухвалою суду від 08.04.2014р. розгляд справи
відкладено на 15.04.2014р. на клопотання
скаржника.

В даному судовому засіданні
представник позивача підтримала
доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу і висловила свої
міркування з питань, що виникли в ході
розгляду справи.

Скаржник в судове засідання участі
свого представника повторно не
забезпечив, причини неявки суду не
повідомив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про те, що у
задоволенні вимог апеляційної скарги
слід відмовити, рішення місцевого
господарського суду у даній справі
змінити в частині розподілу судових
витрат, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським
судом і це вбачається з матеріалів
справи, позивач у справі здійснює
водокористування з підземного джерела
прісної води на підставі дозволу
спеціального водокористування (УКР №
3609-А/ЗАК від 19.10.11), термін дії якого
встановлено до 19.10.14р. Цим дозволом
встановлено також і загальний ліміт
скиду стічних вод у каналізаційні
мережі КП «Водоканал м. Ужгорода».

На момент пред'явлення позову у даній
справі між підприємством та
Водоканалом відсутній договір з
питань приймання стічних вод у
каналізаційну мережу м. Ужгорода та не
здійснено розмежування балансової
належності зовнішніх каналізаційних
мереж.

Також, сторонами не узгоджено
місцезнаходження контрольного
колодязя де, за змістом п. 1.9 місцевих
Правил, здійснюється відбір проб
стічних вод підприємства.

Спірні відносини сторін виникли у
зв'язку з пред'явленням Водоканалом
рахунку від 20.08.13 за № 44 про сплату
підприємством 2205,20 грн. «за скидання
підприємством стічних вод з
наднормативним забрудненням у
комунальну систему каналізації м.
Ужгорода».

За приписами п. 2.3 загальнодержавних
Правил підприємствам надано право
звернення до господарського суду з
оскарженням неправомірно виставлених
рахунків водоканалу, що узгоджується з
правами підприємства як суб'єкта
господарювання на захист своїх прав і
законних інтересів згідно ст. 20
Господарського кодексу України.

Судом встановлено, що пред'явленню
цього рахунку передували дії
водоканалу з відбору проб стічних вод,
встановлення результатів
гідрохімічних випробувань цих проб та
розрахунок плати за скидання стічних
вод з наднормативним забрудненням.

У ході судового розгляду встановлено,
що спірний відбір проб, який було
здійснено 15.08.13 працівниками
водоканалу, не може вважатися таким, що
здійснений у відповідності до
загальнодержавних та місцевих Правил.
При цьому, суд виходить з того, що
матеріалами справи не доведено
здійснення спірного відбору проб з
контрольного колодязя підприємства,
оскільки місцезнаходження такого
колодязя не встановлено сторонами у
визначеному Правилами порядку. За
таких обставин кожна із сторін вважає
контрольним колодязем колодязь на свій
розсуд

Питання відбору проб стічних вод є
визначальним у даних спірних
відносинах сторін, тому невизначеність
місця цього відбору позбавляє
достовірності наступних дій
водоканалу, пов'язаних із
встановленням факту скидання
підприємством стічних вод з
наднормативним забрудненням.

Крім того, судом зазначено, що у ході
судового розгляду відповідачем не
доведено факту повідомлення орендного
підприємства про здійснення 15.08.13
відбору контрольних проб стічних вод
та необхідності виділення
відповідальної особи для участі у
процедурі відбору проб, як і відмови
підприємства про виділення такої особи
чи зволікання з допуском представника
водоканалу на територію підприємства,
що за змістом п. 7.9 загальнодержавних
Правил є підставою для виставлення
підприємству рахунку за
понаднормативний скид забруднень з
коефіцієнтом кратності Кк = 5 за
розрахунковий місяць, у якому було
вчинене дане порушення. Залишення
представниками водоканалу
повідомлення про відбір проб та акту
відбору проб на прохідній підприємства
після відбору проб не може вважатися
належним повідомленням підприємства.

Відсутні підстави для пред'явлення
спірного рахунку також за приписами
п.7.10 загальнодержавних Правил, на які
посилається представник відповідача,
оскільки зазначеним пунктом правил
встановлено інший порядок дій
водоканалу у випадку виявлення
перевищення допустимих концентрацій
забруднень, а саме, водоканал після
закінчення аналізу направляє
підприємству повідомлення про
виявлене перевищення ДК забруднень
(листом або телефонограмою) у термін,
визначений місцевими Правилами
приймання, але не більше 15 днів.
Правилами передбачена можливість
здійснення відомчого аналізу
контрольних проб та арбітражного їх
аналізу у випадку виявлення
розбіжностей результатів аналізу
контрольної проби та аналізу проби для
відомчого контролю підприємства.
Матеріалами справи не доведено, а
позивачем спростовується факт надання
спірних контрольних проб позивачеві
для відомчого контролю.

Відтак, пред'явлений відповідачем
рахунок про оплату підприємством 2205,20
грн. „за скидання підприємством
стічних вод з наднормативним
забрудненням у комунальну систему
каналізації м. Ужгорода", оплата якого
відповідно до п.2.4 загальнодержавних
Правил є обов'язком підприємства, не
може вважатися правомірним ні за
приписами п. 7.9 Правил, оскільки не
доведено фактів відмови підприємства
про виділення відповідальної особи для
участі у відборі проб стічних вод чи
зволікання з допуском представника
водоканалу на територію підприємства
для відбору таких проб, ні за приписами
п. 7.10 Правил, оскільки цим пунктом не
передбачено взагалі пред'явлення
рахунку підприємству.

Спірні відносини сторін стосуються
питань скидання стічних вод орендним
підприємством в каналізаційну систему
м. Ужгорода, які регулюються приписами
Правил приймання стічних вод
підприємств у комунальні та відомчі
системи каналізації населених пунктів
України (затверджені наказом Держбуду
України від 19.02.02 № 37 та зареєстровані в
Мінюсті України 26.04.02 за № 403/6691 - далі -
загальнодержавні Правила) та Правил
приймання стічних вод підприємств і
організацій у комунальну систему
каналізації м. Ужгорода (затверджені
рішенням виконкому Ужгородської
міської ради від 20.04.11 № 132 - далі -
місцеві Правила).

Приписи зазначених Правил як
загальнодержавних так і місцевих
поширюються на сторони даного спору
за змістом їх п. 1.2, оскільки позивач є
підприємством, яке скидає стічні води в
систему каналізації населених пунктів,
а саме - м. Ужгорода, а відповідач -
комунальне підприємство м. Ужгорода, на
балансі якого перебувають системи
місцевого водопроводу та каналізації.

За змістом п. п. 1.8, 1.9 загальнодержавних
та місцевих Правил водоканали
приймають стічні води підприємств
до комунальної або відомчої
каналізації на підставі укладеного з
Водоканалом договору на приймання
стічних вод; кожне підприємство скидає
стічні води в каналізаційну систему
населеного пункту через окремий
випуск з обов'язковим улаштуванням
контрольних колодязів, розташованих
за межами Підприємства в місцях, що
мають під'їзні дороги.

В окремих випадках, відповідно до п. 1.9
місцевих Правил, як контрольний
колодязь може використовуватися
колодязь, розташований на
каналізаційних мережах, які
перебувають на балансі водоканалу. У
цих випадках облаштування таких
контрольних колодязів для відбору проб
здійснює підприємство. Підприємства
позначають контрольні колодязі
ідентифікаційними табличками з
позначенням на них назви підприємства,
номера контрольного колодязя, місця
розташування та відстань до нього (якщо
табличка не перебуває безпосередньо
поруч з колодязем). Місце розташування
контрольних колодязів зазначається у
виконавчій схемі, акті розмежування.
Місцезнаходження контрольного
колодязя узгоджується з водоканалом за
поданням підприємства.

Балансова належність зовнішніх
каналізаційних мереж встановлюється,
згідно п. 1.10 місцевих Правил,
відповідним Актом розмежування
балансової належності зовнішніх
каналізаційних мереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, який є обов'язковою та
невід'ємною частиною договору на
водопостачання та водовідведення між
підприємством та водоканалом.

Контроль якості стічних вод
підприємств здійснює водоканал шляхом
відбору разових проб (п.п. 7.8-7.10
загальнодержавних Правил,п.п. 7.9-7.11
місцевих Правил). Відбір проб стічних
вод виконується уповноваженими
представниками водоканалу, що
фіксується у спеціальному журналі
або акті, який підписують як
представники Водоканалу, так і
представник підприємства. У разі
неявки уповноваженого представника
підприємства або при його відмові
підписати акт останній підписується
представниками водоканалу із
зазначенням прізвища представника
абонента, який відмовився підписати
акт.

При відмові підприємства виділити
відповідальну особу для відбору проб,
зволіканні з допуском представника
водоканалу на територію підприємства
(більш ніж 30 хвилин після його
прибуття) або створенні перешкод у
відборі проб з боку представників
підприємства, водоканал виставляє
підприємству рахунок за
понаднормативний скид забруднень з
коефіцієнтом кратності Кк = 5 за
розрахунковий місяць, у якому було
вчинене дане порушення.

При виявленні перевищення допустимих
концентрацій забруднень, установлених
договором або місцевими Правилами
приймання, водоканал після закінчення
аналізу направляє підприємству
повідомлення про виявлене перевищення
ДК забруднень (листом або
телефонограмою) у термін, визначений
місцевими Правилами приймання, але не
більше 15 днів. Протягом
шестимісячного терміну після
виявлення перевищення ДК водоканал
згідно з Господарським процесуальним
кодексом України направляє
підприємству претензію, до якої
додаються: копія акта про відбір проби,
копія результатів аналізу стічних
вод, розрахунок величини додаткової
плати за скид стічних вод.

З огляду на викладені обставини справи
та приписи чинного законодавства, що
регулюють спірні відносини, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку про задоволення позовних
вимог та визнання неправомірними дій
відповідача пов'язаних з нарахуванням
позивачеві до сплати суми 2205,20 грн. за
скидання у комунальну систему
каналізації м. Ужгорода стічних вод з
наднормативним забрудненням шляхом
пред'явлення рахунку № 44 від 20.08.13.

Водночас, судова колегія погоджується
з доводами скаржника щодо
неправомірності стягнення з його
рахунку 1218 грн. у відшкодування витрат
по сплаті судового збору, оскільки
відповідно до вимог ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається… Станом на 01.01.2013р. розмір
мінімальної заробітної плати було
встановлено на рівні 1 147 грн. Відтак,
стягненню з рахунку відповідача на
користь позивача підлягало 1 147 грн. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору, решта суми - 71 грн.
підлягала поверненню позивачу з
державного бюджету України, як
надмірно сплачена.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України, -

Львівський апеляційний господарський
суд , П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити
частково.

2. Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 27.01.2014р. у
справі № 907/1208/13 змінити в частині
розподілу судових витрат.

Стягнути з комунального підприємства
«Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгорода» (88000 м.
Ужгород, вул. Митна, 1, )
на користь орендного підприємства
"Ужгородський коньячний завод" (88000м.
Ужгород, вул. Тімірязєва, 19, ) 1 147 грн. у відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

3. В решті судове рішення залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

4. Повернути орендному підприємству
"Ужгородський коньячний завод" (88000м.
Ужгород, вул. Тімірязєва, 19, ) 71 грн. зайвосплаченого судового
збору згідно платіжного доручення № 2055
від 02.12.2013р.

5. Витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги покласти на
скаржника.

6. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повна постанова складена 16 квітня 2014
року.

Головуючий суддя
Марко Р.І.

Суддя
Бойко С.М.

Суддя
Бонк Т.Б.