ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

"16" квітня 2014 р.
Справа № 922/2802/13

Колегія суддів
у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя
Білоусова Я.О., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Деркач Ю.О.,

за участю представників сторін:

апелянта - представник Клюєва Н.І. за
довіреністю № 1/10/20-23-10-14 від 11.07.2013 року;

кредиторів - від ТОВ «Компанія з
управління активами «ДІКВ-Л»
представник Голубєва О.О. за
довіреністю від 19.04.2013 року;

ліквідатора - арбітражний керуючий
Севастьянов Є.В. (свідоцтво НОМЕР_1 від
23.05.2013 року);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Харківської
об*єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Харківській
області, м. Харків, (вх.№ 821Х/2-7) на
постанову господарського суду
Харківської області від 09. 01. 2014 р.
по справі № 922/2802/13,

за заявою кредитора - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «ДІКВ-Л», м.
Харків,

до боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Наша Олія ЛТД»,
с.Глибоке, Харківський район,
Харківська область, код 38398163,

про визнання банкрутом у порядку
статті 11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
№ 4212-УІ,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду
Харківської області від 09.01.2014р. (суддя
Савченко А.А.) визнано ТОВ «Наша Олія
ЛТД», код 38398163, адреса: 62410, Харківська
область, Харківський район, с. Глибоке,
вул. Кірова, буд.19) - банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.
Призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Севастьянова
Євгена Вікторовича. Зобов'язано
ліквідатора банкрута виконати вимоги
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» № 4212-УІ.

Харківська об*єднана державна
податкова інспекція ГУ Міндоходів у
Харківській області, не погоджуючись з
постановою місцевого господарського
суду від 09.01.2014 р., звернулася до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вказану постанову суду та прийняти
нове судове рішення, яким провадження у
даній справі , посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм чинного
законодавства.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим,
що за відсутності доказів проведення
позапланової виїзної перевірки
боржника, що передбачено приписами п.п
78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу
України, за відсутності перевірки
органом державної податкової служби
достовірності проміжного
ліквідаційного балансу боржника, що
Цивільним та Господарським кодексами
України визначено в якості передумови
для визнання боржника банкрутом,
висновки суду про дотримання
визначеного законодавством порядку
припинення юридичної особи та
наявність підстав для визнання
боржника банкрутом, на думку апелянта,
не можуть вважатись правомірними.
Проміжний ліквідаційний баланс
ліквідатором боржника не складався,
для перевірки до Харківської ОДПІ не
надавався.

14.04.2014 року ліквідатор боржника
надав суду заперечення на апеляційну
скаргу, в якому просить суд відмовити у
задоволенні апеляційної скарги,
оскаржувану постанову - залишити без
змін.

В обґрунтування своїх вимог
ліквідатор посилається на те, що жодною
нормою Господарського процесуального
кодексу України чи Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не передбачено, що обов'язковою
передумовою визнання боржника
банкрутом є проведення позапланової
податкової перевірки. Щодо перевірки
достовірності проміжного
ліквідаційного балансу, то чинним
законодавством взагалі не передбачено
надання вказаного документу до
підсумкового судового засідання у
справі про банкрутство. Положення
статті 78 Податкового кодексу України
визначають підстави для проведення
органами ДПС документальної
позапланової перевірки. Проведення
такої перевірки є правом податкового
органу. Господарський процесуальний
кодекс України та Закон про
банкрутство не покладають на суд
першої інстанції обов'язку з*ясовувати,
чи було проведено податкову перевірку
боржника, та не пов*язують із
реалізацією податковим органом
зазначеного права настання якихось
процесуальних наслідків. Таким чином,
на думку ліквідатора, твердження
апелянта про порушення судом першої
інстанції норм Податкового кодексу
України, Цивільного кодексу України є
необґрунтованими.

14.04.2014 року кредитор - ТОВ
«Компанія з управління активами
«ДІКВ-Л», також надав заперечення на
апеляційну скаргу Харківської ОДПІ, в
яких просить суд відмовити податковій
інспекції у задоволенні апеляційної
скарги, вважаючи постанову від 09.01.2014
року такою, що винесена у повній
відповідності із вимогами чинного
законодавства України, а доводи
апеляційної скарги необґрунтованими.

Кредитор стверджує, що Харківська
ОДПІ обґрунтовує свою скаргу тим, що
наявність справи про банкрутство
унеможливить стягнення з ТОВ «Наша
Олія ЛТД» пені. Однак, скаржник не
зазначає, чи нараховано боржнику пеню
на цей час, не надає на підтвердження
факту нарахування жодних доказів.
Протягом усього часу провадження у
справі Харківська ОДПІ не подавала
жодних заяв із вимогами до боржника, не
є кредитором по справі. Вимоги ОДПІ не
включені до реєстру вимог кредиторів.

15.04.2014 року кредитор - ФОП ОСОБА_5,
надав клопотання, в якому повідомляє,
що не має можливості з*явитися у судове
засідання 16.04.2014 року чи забезпечити
явку свого представника, у зв'язку з чим
просить суд: провести судове засідання
за його відсутності; відмовити
Харківській ОДПІ у задоволенні
апеляційної скарги, оскаржувану
постанову - залишити без змін.

У судовому засіданні представник
Харківської ОДПІ підтримав викладені
ним в апеляційній скарзі вимоги.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, порадившись,
дійшла висновку, що апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Харківської об*єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Харківській області підлягає
припиненню, виходячи із наступного.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на судовий захист, апеляційне та
касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129
Конституції України встановлює серед
основних засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного
права на апеляційне оскарження
судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що сторони у
справі, прокурор, треті особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

За таких обставин, в силу
особливостей процедури банкрутства (
ст. 4-1 ГПК України) коло осіб, які мають
право оскаржити судові рішення у
справі про банкрутство, чинним
законодавством звужено до учасників
такої справи за для попередження
необґрунтованого втручання інших осіб,
які не є учасниками справи, у хід
процедури банкрутства.

Відповідно до приписів частини 1
статті 2 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
№ 4212-УІ (надалі Закон про банкрутство)
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Учасниками у справі про банкрутство
згідно зі статтею 1 Закону про
банкрутство є сторони, забезпечені
кредитори, арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор), власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, державний орган з питань
банкрутства, Фонд державного майна
України, представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа засновників (учасників,
акціонерів) суб*єкта підприємницької
діяльності - боржника, а також у
випадках, передбачених цим Законом,
інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.

Як убачається з матеріалів справи,
провадження у даній справі
здійснюється у порядку статей 10,11
Закону про банкрутство.

Необхідно зазначити, що особа, яка
має грошові вимоги до банкрута, набуває
статусу учасника провадження у справі
про банкрутство, а саме, кредитора, лише
після заявлення та визнання цих вимог і
тільки після цього така особа має
процесуальне право на скарження
судових рішень.

У той же час порушення права
заявника апеляційної скарги -
податкового органу, у тому числі
позбавлення його можливості стати
учасником справи про банкрутство, може
мати місце у разі наявності у цієї
особи відповідного суб*єктивного
права.

Харківська об*єднана державна
податкова інспекція в апеляційній
скарзі не зазначає про наявність
будь-якої податкової заборгованості
боржника перед ним, а обґрунтовує
вимоги апеляційної скарги відсутністю
доказів проведення позапланової
перевірки боржника та відсутністю
перевірки органом ДПС достовірності
проміжного ліквідаційного балансу
боржника.

Проте, чинним законодавством у разі
порушення провадження у справі про
банкрутство на загальних підставах (
статті 10,11 Закону про банкрутство) не
передбачено, що обов'язковою
передумовою визнання боржника
банкрутом є проведення позапланової
податкової перевірки.

Отже, не маючи до боржника грошових
вимог, Харківська ОДПІ не набула
процесуального статусу учасника
провадження у справі про банкрутство
та, відповідно, не має права на
оскарження постанови про визнання
боржника банкрутом.

Окрім того, суд апеляційної
інстанції зазначає, що відповідно до
частини 2 статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту
78.1 статті 78 Податкового кодексу
України документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин: розпочато процедуру
реорганізації юридичної особи (крім
перетворення), припинення юридичної
особи або підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом платника податків або подано
заяву про зняття з обліку платника
податків.

Як убачається з матеріалів справи,
28.08.2013 року розпорядник майна боржника -
арбітражний керуючий Філатов В.А.
листом за вих.
№ 01-07/13/08-28-01-Б повідомив Харківську
ОДПІ про порушення справи про
банкрутство ТОВ «Наша олія ЛТД» і
надіслав останній копію
Таким чином, апелянт був обізнаний про
наявність справи про банкрутство ТОВ
«Наша Олія ЛТД» та не був позбавлений
права провести відповідну перевірку
щодо своєчасності та повноти
справляння обов'язкових платежів
(податків та зборів).

Отже, правовий зв'язок між
скаржником і сторонами у даній справі
відсутній, у зв'язку з чим відсутній
суб*єкт апеляційного оскарження.

З огляду на викладені обставини
справи та норми права, колегія суддів
вважає, що, оскільки права Харківської
ОДПІ постановою господарського суду
Харківської області від 09.01.2014 року не
порушені, питання про її права і
обов'язки судом першої інстанції не
вирішувалися, тому апеляційне
провадження підлягає припиненню на
підставі пункту першого частини першої
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що спір згідно поданої
апеляційної скарги Харківської ОДПІ на
постанову господарського суду
Харківської області від 09.01.2014 року у
справі № 922/2802/13 не підлягає вирішенню в
господарському суді в порядку
апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 80,86,99,106 Господарського
процесуального кодексу України,
Харківський апеляційний господарський
суд;-

УХВАЛИВ :

Припинити апеляційне провадження
за апеляційною скаргою Харківської
об*єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Харківській
області на постанову господарського
суду Харківської області від 09.01.2014
року по справі № 922/2802/13.

Повний текст постанови складено 17.04.2014
р.

Головуючий суддя
О.А.Пуль

суддя
Я.О.Білоусова

суддя
В.С. Хачатрян