ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Справа № 913/1849/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Коробенка
Г.П.розглянувши касаційну скаргуПАТ
"Кремінський завод "Хімавтоматика"на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 02.10.2013 рокуу
справі господарського суду№ 913/1849/13
Луганської областіза заявоюПАТ
"Кремінський завод
"Хімавтоматика"доПАТ "Кремінський
завод "Хімавтоматика"провизнання
банкрутомкеруючий санацієюЮдаков
О.М.розпорядник майнаКалініна В.В.в
судовому засіданні взяли участь
представники:

ПАТ "Кремінський завод "Хімавтоматика":
Погорєлов Р.І. (довіреність від 27.01.2014
року),Національного банку
України:Дучева Д.Д. (довіреність
№18-225/4440/9132 від 29.07.2013 року).В С Т А Н О В И
В :

ухвалою господарського суду
Луганської області від 09.07.2013 року
прийнято до розгляду в підготовчому
засіданні заяву голови правління ПАТ
"Кремінський завод "Хімавтоматика"
(далі - боржника) про порушення справи
про банкрутство боржника з урахуванням
особливостей, передбачених статтею 94
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року)
(далі - Закону) (том 1, а.с. 3 - 5).

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 23.07.2013 року
(суддя Ковалінас М.Ю.) порушено
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Кремінський завод "Хімавтоматика",
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, відкрито процедуру санації
боржника строком на 6 місяців, до 23.01.2014
року, призначено керуючим санацією
голову правління боржника Юдакова О.М.
з покладенням на нього обов'язків та
повноважень з проведення процедури
санації боржника, передбачених
статтями 28, 94 Закону, призначено
розпорядником майна в процедурі
санації боржника арбітражного
керуючого Калініну В.В. та покладено на
неї обов'язки та повноваження,
передбачені статями 16, 17, 22 - 27, 94 Закону,
зобов'язано керуючого санацією Юдакова
О.М. у десятиденний строк з дня
винесення цієї ухвали здійснити
офіційну публікацію оголошення про
порушення справи про банкрутство
боржника та відкриття щодо нього
процедури санації з додержанням вимог
щодо змісту оголошення згідно з
частиною 10 статті 16 та частиною 5 статті
94 Закону, докази публікації надати суду
у строк до 23.08.2013 року, зобов'язано
керуючого санацією спільно з
розпорядником майна боржника
розглянути вимоги кредиторів, про
результати розгляду яких письмово
повідомити кредиторів та
господарський суд, у строк до 12.09.2013
року надати суду на затвердження
реєстр вимог кредиторів боржника, у
строк до 23.09.2013 року провести
інвентаризацію майна боржника,
призначено розгляд справи у судовому
засіданні на 03.10.2013 року (том 3, а.с. 219 -226).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
заставний кредитор боржника -
Національний банк України в особі
Управління Національного банку
України в Харківській області (далі -
скаржник) звернувся до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати ухвалу суду першої інстанції
від 23.07.2013 року, прийняти нове рішення
про відмову у задоволенні заяви
керівника боржника про порушення
справи про банкрутство, мотивуючи
невідповідністю обставинам справи
висновків суду першої інстанції про
наявність письмової згоди всіх
забезпечених кредиторів на
впровадження плану санації та на
призначення керуючим санацією
керівника боржника, як необхідної
передумови для порушення справи про
банкрутство боржника за статтею 94
Закону.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 02.10.2013 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - Богатиря К.В., суддів: Агапова
О.Л., Склярук О.І.) апеляційну скаргу
задоволено, ухвалу господарського суду
Луганської області від 23.07.2013 року
скасовано, відмовлено в порушенні
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Кремінський завод "Хімавтоматика"
(том 4, а.с. 49 - 51). Апеляційний суд дійшов
висновку про безпідставність
порушення судом першої інстанції даної
справи про банкрутство із
застосуванням особливостей
провадження за статтею 94 Закону з
огляду на непідтвердження боржником
факту надання Національним банком
України в особі Управління
Національного банку України в
Харківській області, як забезпеченим
кредитором боржника, письмової згоди
на впровадження плану санації та
призначення керуючим санацією
керівника боржника.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, боржник в особі керуючого
санацією Юдакова О.М. звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову апеляційного суду
від 02.10.2013 року, а ухвалу суду першої
інстанції від 23.07.2013 року у даній справі
залишити в силі, аргументуючи
порушенням апеляційним судом норм
матеріального права, зокрема, статті 1
Закону про банкрутство (в редакції
Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) та
статті 1 Закону України "Про іпотеку".

Скаржник доводить, що письмова згода
Національного банку України в особі
Управління Національного банку
України в Харківській області на
порушення провадження у даній справі
про банкрутство за особливостями
згідно статті 94 Закону не є
обов'язковою. За твердженням керівника
санацією боржника, НБУ не має статусу
заставного кредитора боржника,
оскільки зобов'язання боржника перед
НБУ не є грошовими, а виникли з майнової
поруки на підставі договору іпотеки,
згідно з яким боржник поручився перед
банком на забезпечення виконання
зобов'язань третьої особи з повернення
кредитних коштів.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку постанову
апеляційного суду від 02.10.2013 року на
підставі встановлених фактичних
обставин справи, вивчивши матеріали
справи, перевіривши застосування
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, вислухавши
представників боржника та
Національного банку України, дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для її задоволення, виходячи з
такого.

Відповідно до частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України),
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим кодексом з врахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", норми якого,
як спеціальні норми права, превалюють у
застосуванні над загальними нормами
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 94 Закону,
керівник боржника має право подати в
порядку, встановленому цим Законом,
заяву про порушення справи про
банкрутство боржника з метою
проведення керівником процедури
санації до подання кредиторами заяви
про порушення справи про банкрутство
за таких умов:

за наявності рішення органу, до
повноважень якого згідно із
законодавством або установчими
документами боржника віднесено право
приймати рішення щодо звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство
боржника, а у разі якщо такі
повноваження не визначені, - за
наявності рішення органу боржника, до
повноважень якого віднесено прийняття
рішення щодо реорганізації чи
ліквідації боржника;

за наявності плану санації та
письмової згоди всіх забезпечених
кредиторів, а також кредиторів,
загальна сума вимог яких перевищує 50
відсотків кредиторської
заборгованості боржника згідно з
даними його бухгалтерського обліку, на
впровадження зазначеного плану та на
призначення керуючим санацією
керівника боржника.

Для проведення санації боржника його
керівником з урахуванням особливостей,
передбачених цією статтею, керівник
боржника звертається у встановленому
цим Законом порядку до господарського
суду із заявою про порушення справи про
банкрутство. До заяви керівника
боржника додаються план санації
боржника, погоджений з кредиторами, що
дали згоду на її проведення, письмова
згода кредиторів на призначення
керуючим санацією керівника боржника
та пропозиція щодо кандидатури
розпорядника майна. Після розгляду
заяви боржника у разі, якщо заява і
додані до неї документи відповідають
вимогам, установленим цим Законом, суд
не пізніше п'яти днів з дня її
надходження виносить ухвалу про
прийняття заяви про порушення
провадження у справі, в якій
зазначається дата проведення
підготовчого засідання суду.
Підготовче засідання суду, у якому
здійснюється перевірка
обґрунтованості вимог заявника, а
також з'ясування наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство, проводиться у місячний
строк з дня винесення ухвали про
прийняття заяви про порушення справи
про банкрутство. За результатами
розгляду обґрунтованості вимог
заявника до боржника господарський суд
виносить ухвалу про порушення
провадження у справі про банкрутство і
відкриття процедури санації, введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів та призначення
розпорядника майна в порядку,
встановленому цим Законом, та
керуючого санацією - керівника
боржника, які діють відповідно до вимог
цього Закону з урахуванням
особливостей, передбачених цією
статтею або ухвалу про відмову у
порушенні провадження у справі про
банкрутство.

Отже, необхідною передумовою для
ініціювання процедури санації
боржника його керівником з порушенням
провадження у справі про банкрутство
згідно із статтею 94 Закону, є наявність
письмової згоди на впровадження
відповідного плану санації та на
призначення керуючим санацією
керівника боржника не лише кредиторів,
загальна сума вимог яких перевищує 50
відсотків кредиторської
заборгованості боржника згідно з
даними його бухгалтерського обліку, а й
усіх забезпечених кредиторів, якими за
статтею 1 Закону є кредитори, чиї вимоги
забезпечені заставою майна боржника, в
тому числі й заставою майна майнового
поручителя.

Згідно з частиною 1 статті 33 та частиною
2 статті 34 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Розглядаючи в підготовчому судовому
засіданні заяву про порушення справи
про банкрутство боржника за
спеціальною процедурою відповідно до
статті 94 Закону, суд першої інстанції
встановив, що згідно з балансом
боржника, складеним станом на 31.03.2013
року, пасив боржника складає 131 47 тис.
грн., тоді як активи становлять 20 086 тис.
грн.; загальна сума безспірних грошових
зобов'язань боржника перед кредиторами
складає 725 031, 97 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
фактично все належне боржнику нерухоме
майно передано в іпотеку Національного
банку України на підставі договору
іпотеки №7/2 від 22.04.2009 року, що зменшує
ліквідність його активів та створює
обставини, за яких задоволення вимог
одного або кількох кредиторів призведе
до неможливості виконання грошових
зобов'язань боржника в повному обсязі
перед іншими кредиторами (том 3, а.с. 135 -
138).

Також судом першої інстанції
встановлено, що за результатами
проведення аналізу фінансового стану
боржника ТОВ "Аудиторська фірма "ЛІГА"
складено аудиторський звіт та висновок
від 25.06.2013 року, з яких вбачається
наявність у боржника ознак стійкої
надкритичної неплатоспроможності (том
1, а.с. 81 - 110).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
08.05.2013 року загальними зборами
акціонерів ПАТ "Кремінський завод
"Хімавтоматика" прийнято рішення
порушити справу про банкрутство
боржника відповідно до статті 94 Закону,
призначити керуючим санацією голову
правління боржника Юдакова О.М. та
зобов'язати його звернутися до
господарського суду зі заявою про
порушення справи про банкрутство
боржника, рекомендувати в якості
розпорядника майна боржника у
процедурі санації кандидатуру
арбітражного керуючого Калініної В.В.,
про що складено протокол №1 (том 1, а.с. 22
- 25).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконання вимог статті 94 Закону, до
заяви про порушення справи про
банкрутство боржника додано докази
надання кредиторами боржника, вимоги
яких перевищують 50% загальної
кредиторської заборгованості,
письмової згоди на впровадження плану
санації та призначення керуючим
санацією керівника боржника (том 1, а.с.
51 - 59).

З огляду на встановлене, суд першої
інстанції дійшов висновку про
порушення провадження у справі про
банкрутство ПАТ "Кремінський завод
"Хімавтоматика" з підстав, передбачених
статтею 94 Закону, введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів,
відкриття процедури санації боржника
строком на 6 місяців з призначенням
керуючим санацією керівника боржника
Юдакова О.М. та розпорядником майна в
процедурі санації боржника
арбітражного керуючого Калініної В.В.,
про що винесено ухвалу від 23.07.2013 року
(том 1, а.с. 143 - 144).

Переглядаючи справу в повному обсязі,
апеляційний суд не погодився з
висновками суду першої інстанції про
підставність порушення провадження у
даній справі про банкрутство, скасував
оскаржувану ухвалу суду від 23.07.2013 року
та відмовив у порушенні справи про
банкрутство ПАТ "Кремінський завод
"Хімавтоматика" за спеціальною
процедурою, передбаченою статтею 94
Закону.

Апеляційним судом встановлено та
матеріалами справи підтверджуються
обставини укладення 22.04.2009 року
договору іпотеки №7/2 між Національним
банком України в особі Управління
Національного банку України в
Харківській області
(іпотекодержатель), Харківським
акціонерним комерційним Земельним
банком (боржник) та майновим
поручителем боржника - ВАТ "Кремінський
завод "Хімавтоматика" (іпотекодавець)
(том 3, а.с. 135 - 138).

Апеляційний суд встановив, що
відповідно до пункту 1.2. зазначеного
договору іпотеки (з урахуванням
внесених до нього змін згідно з
договором від 05.01.2010 року), ВАТ
"Кремінський завод "Хімавтоматика"
передало в іпотеку Національному банку
України нерухоме майно заставною
вартістю 31 521 700грн. на забезпечення
виконання Харківським акціонерним
комерційним Земельним банком
зобов'язань перед НБУ з повернення
кредиту, наданого позичальнику для
підтримки ліквідності (том 3, а.с. 139 - 140).

З огляду на встановлене, апеляційний
суд дійшов висновку про наявність в
Національного банку України в особі
Управління Національного банку
України в Харківській області статусу
заставного кредитора боржника та
необхідність у зв'язку із цим надання
ним письмової згоди на впровадження
плану санації та призначення керуючим
санацією боржника його керівника, як
необхідної передумови для порушення
справи про банкрутство з особливостями
провадження за статтею 94 Закону.

Однак, апеляційним судом встановлено
відсутність в матеріалах справи
письмової згоди НБУ на порушення
провадження у даній справі про
банкрутство за статтею 94 Закону з
метою проведення керівником боржника
процедури санації до подання
кредиторами заяви про порушення справи
про його банкрутство.

За таких обставин справи, апеляційний
суд дійшов до висновку про скасування
оскаржуваної ухвали місцевого
господарського суду від 23.07.2013 року з
прийняттям власного рішення про
відмову в порушенні провадження у
даній справі про банкрутство.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції погоджується з висновками
апеляційного господарського суду про
відсутність правових підстав для
порушення щодо боржника справи про
банкрутство з особливостями
провадження за статтею 94 Закону, а
доводи скаржника про невірне
застосування судом апеляційної
інстанції норм статті 1 Закону про
банкрутство (в редакції Закону України
№4212-VI від 22.12.2011 року) та статті 1 Закону
України "Про іпотеку" є
необґрунтованими та зводяться до
намагання переконати касаційний суд
здійснити переоцінку доказів, що
виходить за межі повноважень суду
касаційної інстанції відповідно до
статті 1117 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів
Вищого господарського суду України,
діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції, відповідно до
приписів статей 1115, 1117 ГПК України,
вважає постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
02.10.2013 року у справі №913/1849/13 такою, що
прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
та не вбачає правових підстав для її
зміни чи скасування.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України зазначає про те, що доводи
скаржника про порушення норм
законодавства про банкрутство щодо
визначення статусу Національного
банку України, як юридичної особи, що не
є забезпеченим кредитором боржника,
спростовуються висновками
апеляційного суду з посиланням на
визначення поняття "забезпеченого
кредитора" згідно статті 1 Закону, яким
є кредитор, вимоги якого забезпечені
заставою майна (майнового поручителя).

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ПАТ
"Кремінський завод "Хімавтоматика"
залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
02.10.2013 року у справі №913/1849/13 залишити
без змін.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

Г.П. Коробенко