КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р. Справа№ 11/125-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: не з'явилися

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. від 01.04.2014
року № 1579

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на
рішення господарського суду Київської
області від 19.12.2012 року

у справі № 11/125-12 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сівер Газ" (м. Київ)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(с. Любимівка Вишгородського району
Київської області)

про стягнення 223 584 грн. 46 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської
області звернулося Товариство з
обмеженою відповідальністю „Сівер
Газ" з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
основного боргу за договором від 09.11.2011
рок у№ 091111 у розмірі 165 070 грн. 19 коп.,
пені в розмірі 5 685 грн. 02 коп., суми
штрафу в розмірі 41 267 грн. 55 коп., суми
інфляції з основного боргу у розмірі 165
грн. 07 коп., 30% річних від простроченої
суми у розмірі 11 396 грн. 63 коп.

Рішенням від 19.12.2012 року господарський
суд Київської області позов
задовольнив повністю. Стягнув з ФОП
ОСОБА_3 на користь ТОВ „Сівер Газ" 165 070
грн. основного боргу, 165 грн. 07 коп.,
інфляційних втрат, 11 396 грн. 63 коп. 30%
річних, 5 685 грн. 02 коп. пені, 41 267 грн. 55
коп. штрафу та 4 472 грн. 10 коп. судового
збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
місцевого господарського ФОП ОСОБА_3
звернувся до апеляційного
господарського суду з клопотанням про
поновлення строку на апеляційне
оскарження та з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Київської області
від 19.12.2012 року по справі № 11/125-12
повністю та прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року ФОП
ОСОБА_3 було відновлено строк на
апеляційне оскарження, його апеляційна
скарга була прийнята до провадження та
призначено розгляд справи № 11/125-12 у
судовому засіданні за участю
представників сторін.

В судове засідання 10.04.2014 року
повноважні представники позивача не
з'явилися та про причини неявки суд не
повідомили, хоча про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Після обговорення
судова колегія дійшла висновку, що
неявка повноважних представників
позивача не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті. В судовому
засіданні 10.04.2014 року представник
відповідача підтримала вимоги
апеляційної скарги.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши застосування
норм матеріального та процесуального
права судом першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи з наступного.

09.11.2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю „Сівер Газ"
(продавець) та Фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 (покупець) уклали
договір постачання скрапленого газу №
091111 відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується у
відповідності з замовленням
передавати партіями у власність
покупцю скраплений вуглеводний газ
марки СПБТ ДСТУ 4047-2001 (далі - товар), а
покупець зобов'язується приймати товар
та своєчасно здійснювати його оплату
на умовах даного договору та
додаткових угод до нього.

Відповідно до п. 2.2 договору від 09.11.2011
року № 091111 покупець оплачує товар за
ціною та на умовах, встановлених
постачальником в додаткових угодах до
даного договору. В разі проведення
поставки товару, не підписавши
додаткової угоди у встановлений строк,
на дану партію товару, покупець
зобов'язаний провести розрахунок на
протязі 2 (двох) банківських днів з дати
отримання товару.

Постачальник зобов'язується
відвантажити покупцю скраплений газ у
відповідності з поданою заявкою,
згідно графіку відвантаження,
вказаного в додатках до даного
договору. Відвантаження товару
проводиться після надання покупцем
довіреності на одержання
матеріально-технічних цінностей,
технічного паспорта на автомобіль і
калібровочного паспорта на
автотранспорт (п. 3.1, 3.2 договору).

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу
України договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу
України визначає, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу
України, за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На виконання умов договору від 09.11.2011
року № 091111 позивач в період з листопада
2011 року по березень 2012 року по
видатковим накладним поставив
відповідачу товар на загальну суму 1 308
690 грн. 19 коп.

За отримай товар відповідач
розрахувався частково, на суму 1 138 620
грн., що підтверджується банківськими
виписками.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Доказів погашення заборгованості
відповідач суду не надав.

В судовому засіданні 10.04.2014 року
відповідач подав суду заяву про
відмову від проведення почеркознавчої
експертизи договору від 09.11.2011 року №
091111.

Твердження відповідача про те, що ФОП
ОСОБА_3 особисто не підписував договору
поставки за тих обставин, що відповідач
не просить провести судову
почеркознавчу експертизу, колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає недоведеними.

З урахуванням викладеного місцевий
господарський дійшов вірного висновку
про задоволення позову в частині
стягнення з відповідача 165 070 грн. 19 коп.
основного боргу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється, що
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Відповідно до п. 4.5 договору від 09.11.2011
року № 091111 у випадку якщо термін
прострочення покупцем проведення
взаєморозрахунків перевищує 15
календарних днів, покупець
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25
% від суми заборгованості, протягом 5
робочих днів із дня одержання
відповідної письмової вимоги
постачальника.

Ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

В обґрунтування нарахованої пені
позивач посилається на п. 4.4 договору
від 09.11.2011 року № 091111 відповідно до умов
якого у випадку порушення покупцем
термінів здійснення
взаєморозрахунків, передбачених
договором та відповідними додатками до
нього, покупець сплачує постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожен день прострочення платежу. Пеня
нараховується за весь період
прострочення по день проведення
розрахунків у відповідності з умовами
договору.

Позивачем було заявлено до стягнення 5
685 грн. 02 коп. пені.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру пені та дійшла
висновку, що місцевий господарський
суд правомірно стягнув пеню в розмірі 5
685 грн. 02 коп., а тому рішення місцевого
господарського суду підлягає
залишенню без змін в цій частині.

Також позивачем було заявлено до
стягнення 41 267 грн. 55 коп. штрафу.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру штрафу та дійшла
висновку, що місцевий господарський
суд правомірно стягнув штраф в розмірі
41 267 грн. 55 коп., а тому рішення місцевого
господарського суду підлягає
залишенню без змін в цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який построчив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 4.6 договору від 09.11.2011 року №
091111 встановлено, що у випадку
прострочення покупцем терміну
здійснення взаєморозрахунку,
передбаченого договором або
додатковою угодою до договору,
покупець зобов'язаний на вимогу
постачальника сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 30 % річних від
простроченої суми за користування
коштами.

Позивачем було заявлено до стягнення 11
396 грн. 63 коп. 30% річних.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру 30% річних та дійшла
висновку, що місцевий господарський
суд правомірно стягнув 30% річних - 11 396
грн. 63 коп., а тому рішення місцевого
господарського суду підлягає
залишенню без змін в цій частині.

Крім того позивачем було заявлено до
стягнення 165 грн. 07 коп. суми інфляції.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру втрат від інфляції
та дійшла висновку, що місцевий
господарський суд правомірно стягнув
втрати від інфляції ц розмірі - 165 грн. 07
коп., а тому рішення місцевого
господарського суду підлягає
залишенню без змін в цій частині.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
відповідача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування рішення господарського
суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення
господарського суду Київської області
від 19.12.2012 року по справі № 11/125-12
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 19.12.2012 року по
справі № 11/125-12 залишити без змін.

3. Справу № 11/125-12 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Повний текст постанови
підписано__14.04.2014 р.__

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
І.А. Іоннікова

О.М. Коротун