ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р. Справа № 909/204/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шкіндера П.А.,

при секретарі судового засідання
Максимів Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром",

вул. Харківська, п/в 12, м.
Суми, 40003

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галтехнопарк"

вул. Вітовського, 32А,м.
Галич, Галицький район,

Івано-Франківська
область, 77100

про стягнення 17 580, 68грн.
заборгованості, з яких: 17 508,25грн.- сума
боргу,

35,02грн. - інфляційні збитки та
37,41грн.- 3% річних

за участю представників сторін:

від відповідача: Слівінська В.М. -
представник, (довіреність №12 від 01.05.13);

від позивача: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром", звернулось до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галтехнопарк" про
стягнення 17 580, 68грн. заборгованості, з
яких: 17 508,25грн.- сума боргу 35,02грн. -
інфляційні збитки та 37,41грн.- 3% річних.

Ухвалою суду від 04.03.14р. прийнято
позовну заяву та порушено провадження
у справі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте направив
клопотання (вх. № 5769/14 від 14.04.14) про
розгляд справи без участі повноважного
представника Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром", за наявними
доказами в матеріалах справи, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву (вх.№5912/14 від 15.04.14).

Розглянувши матеріали справи із
врахуванням вимог Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
стосовно розгляду справи упродовж
розумного строку, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються вимоги, давши оцінку
доказам, які мають значення для справи,
вислухавши представника відповідача,
суд вважає за правильне взяти до уваги
наступне.

21.08.13р. між ПАТ "Сумихімпром" та ТзОВ
"Галтехнопарк" укладено договір
№27-21/08-27 на поставку вапна кускового.
Договір поставки діє до 31.08.14р.

Відповідно до п. 1.1 договору поставки
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця товар, за цінами в
асортименті та кількості, що
погоджується сторонами додатково в
Додатках або Специфікаціях, які є
невід'ємною частиною договору, а
покупець зобов'язується прийняти і
оплатити товар на умовах встановлених
договором.

В укладених до договору поставки
додатках №1 від 21.08.12р., №2 від 23.09.13р., №3
від 09.10.13р., та №4 від 28.10.13р.
врегульовано питання щодо якості
товару ,умов поставки та оплати товару.

У відповідності до Додатку №3 від
09.10.13р., до укладеного договору
поставки №27-21/08-27 від 21.08.13р., сторони
досягнули згоди про поставку
відповідачем позивачу 1000 тн. вапна
будівельного негашеного кускового за
ціною 1015,00 грн. за одну тону. Загальна
сума по додатку до договору складає
1015000,00 грн.

Додатком №4 від 28.10.13р. змінено п.1
Додатку №3 від 09.10.13р. щодо кількості
товару, а саме зменшено його кількість
до 267,95 тон, змінено п.2 Додатку №3 від
09.10.13р. щодо ціни товару, а саме зменшено
його ціну до 965,00 грн. та визначено суму
договору яка складає 258571,75 грн.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи сторін та надані ними
докази на їх підтвердження, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що
21.08.2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
поставки № 27-21/08-27.

Аналізуючи наведені умови договору
поставки № 27-21/08-27 від 21.08.2013 року, суд
приходить до висновку, що сторонами
було дотримано та досягнуто
домовленості з усіх істотних умов
даного договору.

Крім того, судом встановлено, що на
виконання договору поставки та
додатків до договору, відповідачем
була поставлена продукція позивачу, що
підтверджується видатковими та
накладними. При цьому, позивачем було
перераховано відповідачу кошти за
поставлену продукцію.

Отже, виконання умов договору щодо
поставки продукції та її оплати є
наслідком схвалення сторонами
договору № 27-21/08-27 від 21.08.2013 року.

У відповідності до Додатку №3 від
09.10.13р., до укладеного договору
поставки №27-21/08-27 від 21.08.13р., сторони
досягнули згоди про поставку
відповідачем позивачу 1000 тн. вапна
будівельного негашеного кускового за
ціною 1015,00 грн. за одну тону. Загальна
сума по додатку до договору складає
1015000,00 грн.

Додатком №4 від 28.10.13р. змінено п.1
Додатку №3 від 09.10.13р. щодо кількості
товару, а саме зменшено його кількість
до 267,95 тон,змінено п.2 Додатку №3 від
09.10.13р. щодо ціни товару, а саме зменшено
його ціну до 965,00 грн. та визначено суму
договору, яка складає 258571,75 грн.

На виконання умов Додатку №4 від
28.10.13р.,до договору поставки № 27-21/08-27
від 21.08.2013 року ,відповідачем
поставлено 267,95 тон товару,за що
позивачем проплачено 267,95 грн., що на
17508,25 грн. більше ніж встановлено
Додатком №4 від 28.10.13р.до договору
поставки № 27-21/08-27 від 21.08.2013 року.

Беручи до уваги умови договору
поставки № 27-21/08-27 від 21.08.2013 року,
зокрема п.2, яким визначено орієнтовну
суму договору 14 400 000,00 грн., п.10.2
закінчення дії договору 31.08.2014р., та
умови викладені в додатках до договору
суд приходить до висновку про відмову у
задоволені позову.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України визначено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається. Аналогічне положення
містить ст. 193 Господарського кодексу
України.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму ( ст. 655 ЦК
України ).

Строк виконання обов'язку передати
товар визначено ст.663 ЦК України,
відповідно до якої продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Відповідно до вимог ст.530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

В силу ст. 11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини, інші юридичні факти.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
відносин у сфері господарювання з
підстав, передбачених ГК України, в
силу якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші тощо), а
інший суб'єкт ( управлена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Обставини поставки товару за
видатковими накладними, які містяться
в матеріалах справи, мають істотне
значення для встановлення моменту
виникнення у відповідача зобов'язання
поставити оплачений товар - чи згідно
умов договору № 27-21/08-27 від 21.08.2013 року,
чи відповідно до приписів частини 2 ст.
530 Цивільного кодексу України.

В спірному випадку у зобов'язанні не
встановлений строк його виконання.
Позивачем не доведено суду факту
звернення до відповідача із вимогою
про поставку товару чи повернення
коштів.

Посилання позивача на лист №211 від
22.01.2014 р. за підписом начальника
комерційного відділу відповідача
ОСОБА_2 не може братись судом до уваги
Т.Я. позивачем не доведено ,що ця особа
наділена розпорядчими функціями.

Отже, у відповідача не виникло
обов'язку виконання зобов'язання щодо
повернення коштів, оскільки строк
виконання зобов'язання не настав.

Щодо вимоги позивача про стягнення 5888,16
грн. - інфляційних втрат та 2222,00 грн. - 3%
річних, слід зазначити наступне.
Оскільки вимога про стягнення
заборгованості до задоволення не
підлягає, то і у задоволенні
інфляційних втрат та відсотків річних,
які нараховані, виходячи із даної суми,
слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна належними і
допустимими доказами довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За наведених обставин суд приходить до
висновку відмовити у позові Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галтехнопарк" про
стягнення 17 580, 68грн. заборгованості, з
яких: 17 508,25грн.- сума боргу,35,02грн. -
інфляційні збитки та 37,41грн.- 3% річних
слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, при відмові в
задоволенні позову, покладаються на
позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України ст.
ст. 33, 34, ч. 5 ст. 49, ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 173,
193 Господарського кодексу України, ч. 1
ст. 15, 509, 525, 526, ч.2 ст. 530,629, 663,712
Цивільним кодексом України суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галтехнопарк" про
стягнення 17 580, 68грн. заборгованості, з
яких: 17 508,25грн.- сума боргу, 35,02грн. -
інфляційні збитки та 37,41грн.- 3% річних

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст складено 22.04.14

Суддя
Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кучма І. І. 17.04.14