ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.14р. Справа № 904/1607/14За позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою
відповідальністю "РАНОК", с. Харківці
Лохвицького району Полтавської
області

до відповідача-2 товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 84 310, 17 грн.
заборгованості за договором
купівлі-продажу, 13 311, 58 грн. індексації,
105 864, 24 грн. процентів за користування
товарним кредитом, 4 208, 58 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА"
звернулось до господарського суду із
позовом про стягнення солідарно з
товариства з обмеженою
відповідальністю "РАНОК" та товариства
з обмеженою відповідальністю "Гран
Інвест" 84 310, 17 грн. заборгованості за
товар поставлений відповідачу-1 по
видатковим накладним №110421/03 від 11.04.13р.,
№120816/03 від 12.08.13р., №30914/03 від 03.09.13р. на
підставі договору купівлі-продажу №11238
від 25.03.13р., 13 311, 58 грн. індексації, 4 208, 58
грн. пені та 105 864, 24 грн. процентів за
користування товарним кредитом за
період з 26.10.13р. по 11.03.14р.

Також, в обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що 25.03.13р. між
останнім та відповідачем-2 укладено
договір поруки №11238-ПОР де позивач
виступає кредитором, а відповідач-2 -
поручителем.

Відповідач-2 звернувся до суду із
заявою про визнання позовних вимог у
повному обсязі оскільки предметом
позовних вимог є стягнення
заборгованості, яка виникла внаслідок
порушення товариством з обмеженою
відповідальністю "РАНОК" взятих на себе
зобов'язань по договору
купівлі-продажу №11238 від 25.03.13р., за
виконання якого товариство з
обмеженою відповідальністю "Гран
Інвест" поручилося, тому відповідач-2
визнає позовні вимоги в повному обсязі
та вважає обставини викладені в позові
доведеними.

Крім того, відповідач-2 просить
провести розгляд справи без участі
представника товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" та
розглянути за наявними у ній
матеріалами.

18.04.14р. до суду від позивача надійшло
клопотання про солідарне стягнення з
відповідачів витрати на послуги
адвоката у розмірі 5 000 грн. згідно
договору про надання послуг адвоката у
сфері права №15/14 від 26.02.14р.

Повноважний представник відповідача-1
у судове засідання не з'явився,
витребувані документи до суду не надав.
Жодних пояснень щодо причини неявки
або інших клопотань до господарського
суду не надходило.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про день, час, місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином відповідно до вимог
частини 1 статті 64 Господарського
процесуального кодексу України за
адресами, зазначеними у позові.
Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає за можливе розглянути
справу в даному судовому засідання без
участі повноважних представників
сторін за наявними в ній матеріалами
справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.13р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА" (далі -
Продавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю "РАНОК" (далі -
Покупець) укладено договір
купівлі-продажу №11238 (далі - Договір
купівлі-продажу), відповідно до п.1.1.
якого, Продавець зобов'язався передати,
а Покупець зобов'язався прийняти та
сплатити вартість Засобів захисту
рослин, Мікродобрив іменованих у
подальшому - товар, відповідно до умов
даного договору (додаткових угод та
специфікацій до нього).

Згідно п. 2.1. Договору купівлі-продажу
якість товару повинна відповідати
стандартам і Держстандартам, що діють в
Україні на момент передачі товару,
підтверджуватися сертифікатом якості
заводу-виготовлювача.

Відповідно до п. 3.1. Договору
купівлі-продажу конкретний вид товару,
його асортимент, кількість, ціна, строк
поставки та умови оплати товару
наведені в Специфікаціях до даного
договору. Специфікації є невід'ємною
частиною даного Договору. Ціна товару
встановлена по домовленості сторін, а
сторони визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - долар
США. Оплата вартості товару (виконання
зобов'язання) підлягає у гривні, згідно
розділу 4 цього договору. Загальна сума
Договору складається із суми вартості
товару по всіх специфікаціях,
підписаних в рамках цього договору, які
є його невід'ємною частиною, з
урахуванням зміни ціни у спосіб
передбачений пунктами 4.7., 4.8. та суми
процентів за користування товарним
кредитом (п.3.2 Договору).

Пунктом 4.1. Договору купівлі-продажу
передбачено, що умови оплати товару,
порядок та строки здійснення платежів
зазначаються у специфікації (ях) до
Договору.

Згідно п. 4.2 Договору купівлі-продажу
товарний кредит з відстрочкою платежу
по даному Договору купівлі-продажу
надається на умовах сплати 0,01% річних
за користування товарним кредитом.
Товарний кредит наданий Продавцем
Покупцю в межах строків визначених
Умовами оплати товару у Специфікації -
є строком правомірного користування
товарним кредитором. Користування
товарним кредитом за межами строків
встановлених умовами оплати товару - є
неправомірне користування Покупцем
товарним кредитом. У разі несвоєчасної
сплати товарного кредиту, Покупець
продовжує користуватись товарним
кредитом (неправомірне користування)
по ставці згідно п. 7.2. (протягом 10-ти
календарних днів), а далі по ставці
згідно п. 7.3. Договору.

Нарахування процентів по договору
здійснюється на суму товарного
кредиту, тобто на суму вартості товару,
що передавався на умовах товарного
кредиту, за період: з моменту
фактичного відвантаження товару до дня
фактичної оплати Покупцем суми
вартості товару отриманого на умовах
товарного кредиту. Момент фактичного
відвантаження товару - дата вказана у
видатковій накладній. Якщо буде мати
місце факт, що передбачений п. 4.7., 4.8.
Договору купівлі-продажу, то
відповідно і нарахування процентів за
користування товарним кредитом
здійснюється на уже проіндексовану
згідно п. 4.7. чи п. 4.8. суму вартості
товару (боргу) по Договору, тобто ПСП
(п.4.3 Договору купівлі-продажу).

Згідно з п. 4.4. Договору купівлі-продажу,
при розрахунку процентів день надання
та погашення товарного кредиту
вважається як один день, при цьому день
надання товарного кредиту не
включається до розрахунку, а день
погашення - включається. При розрахунку
процентів кількість днів в місяці
приймається за фактичну кількість
днів, а в році - 365. У випадку
прострочення погашення товарного
кредиту, проценти нараховуються на
суму заборгованості по товарному
кредиту і за весь період прострочення,
до дати його повного фактичного
погашення. Дата повного фактичного
погашення (оплати заборгованості по
товарному кредиту) вважається - дата
зарахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця у сумі,
яка дорівнює заборгованості Покупця по
товарному кредиту.

Пунктом 4.5. Договору купівлі-продажу
передбачено, що сплата процентів за
користування товарним кредитом
здійснюється Покупцем у строк, який
визначається:

- датою погашення (сплати) товарного
кредиту, що визначена умовами оплати
товару у специфікації, а при наявності
несвоєчасного погашення
заборгованості за товарним кредитом
(неправомірне користування), сплата
процентів здійснюється Покупцем
щоденно і по дату фактичного погашення
товарного кредиту;

- датою фактичного дострокового
погашення товарного кредиту, у випадку
дострокового погашення товарного
кредиту;

Товар вважається оплаченим Покупцем у
момент надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця.

Відповідно до п. 4.6. Договору
купівлі-продажу, оплата вартості
товару та нарахованих процентів
проводиться в гривнях. Сторони
домовились та узгодили зміну ціни на
товар в межах періоду часу, що вказаний
у п. 4.7. та згідно способів викладених у
п. 4.7., 4.8. Договору.

Згідно п.4.7 Договору купівлі-продажу
якщо у періоди часу: з моменту
підписання Специфікації до
відвантаження (поставки товару) та
протягом всього строку користування
Покупцем товарним кредитом (як
правомірне користування так і
неправомірне), офіційний курс гривні до
іноземної валюти - (Долар США) зміниться
в більшу або меншу сторону від
офіційного курсу гривні до іноземної
валюти - (Долар США), що визначений у
Специфікації до Договору на момент її
підписання, Покупець зобов'язаний
сплатити Продавцю проіндексовану суму
вартості товару у гривні по Договору,
як проданого на умовах товарного
кредиту, так і на інших умовах.

Пунктом 4.8. Договору купівлі-продажу
передбачено, що якщо офіційний курс
гривні до іноземної валюти - (Долар США)
- А1 існуючий на певну дату у періодах,
про які йдеться мова у п. 4.7. Договору,
буде величиною меншою, ніж існуюча на
ту ж дату ставка міжбанківського
валютного курсу гривні до долара США
(курс продажу), підтвердженого ПАТ
"Актабанк" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" (Банк
обирається за вибором Продавця), то
Продавець має право на індексацію суми
вартості товару у гривні (боргу), а
Покупець зобов'язаний сплатити
Продавцю уже проіндексовану суму
вартості товару у гривні, з врахуванням
ставки міжбанківського валютного
курсу гривні до долара США (курс
продажу), згідно наступної формули:
проіндексована сума вартості товару у
гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП,
де:

- М1 - міжбанківський курс гривні до
долара США (курс продажу) на дату, коли
мало місце його зміна в більшу або
меншу сторону по відношенню до А0;

- А0 - це: 1) (при першій індексації суми
вартості товару (боргу)) - офіційний
курс гривні до іноземної валюти -
Долара США визначений у Специфікації
до Договору;

2) (при кожній черговій індексації) - це
курс гривні до іноземної валюти -
Долара США, який при попередній
індексації суми вартості товару (боргу)
був на місці показника М1.

- СП - сума вартості товару (боргу), яка
підлягає індексації (першій чи
черговій) станом на:

1) дату, коли грошові кошти від Покупця
(оплата до Договору) зараховані на
розрахунковий рахунок Продавця;

2) дату, вказану в умовах оплати
Специфікації, як останній день строку
погашення товарного кредиту;

3) дату будь-яку послідуючу, яка йде
після дати, вказаної в умовах оплати
Специфікації, як останній день строку
погашення товарного кредиту;

- ПСП - проіндексована сума вартості
товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до Долара
США (курс продажу) підтверджується
довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ
"ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" (за вибором Продавця). Кількість
разів при яких може бути задіяна
індексація суми вартості товару у
гривні (боргу) є необмеженою і прямо
пропорційно залежить від кількості
разів зміни курсу гривні до Долара США,
згідно пунктів 4.7., 4.8. Договору, у
періоди: починаючи з моменту
підписання Специфікації до
відвантаження (поставки товару
Покупцю), та протягом всього періоду
користування Покупцем товарним
кредитом (як правомірного користування
так і неправомірного).

Відповідно до п. 5.1. Договору
купівлі-продажу право власності на
товар переходить до Покупця в момент
одержання ним товару, супровідних
документів, та підписання накладних на
передачу товару.

Згідно з п. 5.4. Договору купівлі-продажу,
прийом товару по кількості і якості та
документів згідно п. 4.13. проводиться
Покупцем у момент одержання товару від
Продавця. Покупець зобов'язаний
перевірити комплектацію, цілісність
тари, пломб на ній (якщо вони присутні),
а також відсутність ознак ушкодження і
псування товару й у випадку їхнього
виявлення негайно, до закінчення
прийому, письмово заявити Продавцю. При
відсутності такої заяви товар
вважається прийнятим Покупцем, а
документи, передбачені п. 4.13. - йому
переданими.

Договір набирає сили з моменту
підписання обома сторонами і діє до
31.12.13р., а в частині розрахунків - до
повного виконання Покупцем своїх
зобов'язань за цим Договором (п. 13.1.
Договору купівлі-продажу).

Між Продавцем та Покупцем складені
Специфікації, якими сторони узгодили
конкретний асортимент, кількість, ціну,
строк поставки та умови оплати товару,
що має передаватися Продавцем.

Згідно Специфікації №1, з урахуванням
Додаткової угоди №1 від 29.04.13р., товар по
даній специфікації до договору
продається на умовах надання Продавцем
Покупцю товарного кредиту з
відстрочкою платежу. Покупець
зобов'язаний сплатити Продавцю
загальну кінцеву вартість товару,
отриманого згідно специфікації до
договору, у строк до 02.06.13р.

Відповідно до Специфікацій №2 та №3
товар по даним Специфікаціям до
договору продається на умовах надання
Продавцем Покупцю товарного кредиту з
відстрочкою платежу. Покупець
зобов'язаний сплатити Продавцю
загальну кінцеву вартість товару,
отриманого згідно специфікації до
Договору купівлі-продажу, у строк до
25.10.13р.

На виконання умов Договору
купівлі-продажу Продавець передав
Покупцю товар на загальну суму 94 021, 67
грн., що підтверджується видатковими
накладними №110421/03 від 11.04.13р., №120816/03
від 12.08.13р., №30914/03 від 03.09.13р.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарювання відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(ст.174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу
України).

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Покупцем здійснена часткова оплата у
сумі 8 407 грн. та продавцем по
Специфікації №1 від 25.03.13р. було
проведено коригування ціни товару у
сторону зменшення. Таким чином,
заборгованість за Специфікацією №1
відсутня.

Доказів сплати заборгованості за
отриманий товар у розмірі 84 310, 17 грн. не
надано, доводи позивача, наведені в
обґрунтування позову, не спростовані.

З огляду на викладене, є правомірними
та такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення суми
заборгованості в розмірі 84 310, 17 грн.

Згідно розрахунку позивача сума
індексації складає 13 311, 58 грн., доказів
погашення якої на момент розгляду
спору по суті не надано.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення суми
індексації, на вказану вище суму, слід
визнати обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 694 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу. Зміна ціни на товар,
проданий в кредит, не є підставою для
проведення перерахунку, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі невиконання продавцем обов'язку
щодо передання товару, проданого в
кредит, застосовуються положення
статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, продавець має право вимагати
повернення неоплаченого товару. Якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати. Договором купівлі-продажу може
бути передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем. З моменту передання
товару, проданого в кредит, і до його
оплати продавцю належить право застави
на цей товар.

Статтею 536 Цивільного кодексу України
встановлено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно п.7.2 Договору купівлі-продажу
якщо покупець прострочив оплату
товару, проданого в кредит, на
прострочену суму нараховуються 35
процентів річних за користування
товарним кредитом від останнього дня
строку, коли товар мав бути оплачений,
та протягом 10-ти календарних днів,
тобто до моменту, коли починає діяти
інша процентна ставка, визначена у п.7.3.
цього договору. Якщо Покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, через 110 календарних днів від
останнього дня строку, коли товар мав
бути оплачений, до дня його фактичної
оплати, на прострочену суму
нараховуються 350 процентів річних за
користування товарним кредитом (п.7.3
Договору купівлі-продажу).

Позивачем були нараховані проценти за
користування товарним кредитом за
період з 26.10.13р. по 11.03.14р. у розмірі 105 864,
24 грн.

З огляду на викладене, є правомірними
та такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення суми
процентів за користування товарним
кредитом в розмірі 105 864, 24 грн.

Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання (ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Пунктом 7.1. Договору купівлі-продажу
встановлено, що у випадку порушення
термінів оплати, обумовлених у
Специфікації (ях) до Договору, Покупець
сплачує Продавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченої заборгованості за
кожен день прострочення оплати.
Сторони прийшли до взаємної згоди, що
нарахування пені припиняється через
рік (365 календарних днів) від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно наданому позивачем розрахунку,
до стягнення підлягає пеня за період
прострочення з 26.10.13р. по 11.03.14р., яка
складає 4 208, 58 грн.

25.03.13р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА" (далі -
Кредитор) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" (далі -
Поручитель) укладено договір поруки
№11238-ПОР (далі - Договір поруки),
відповідно до умов п.1.1. якого,
предметом цього договору поруки є
зобов'язання Поручителя перед
Кредитором відповідати за порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю "РАНОК" його
зобов'язань перед Кредитором по
Договору купівлі-продажу №11238 від
25.03.13р. (далі - основний договір),
передбаченому розділом 2 цього
договору поруки, що включає: погашення
(сплату) товарного кредиту та будь-якої
іншої заборгованості в сумі та у строк
згідно основного договору; погашення
(сплату) суми, на яку збільшено вартість
товару, у зв'язку із застосування
способу зміни ціни на товар
(індексація) згідно умов основного
договору; сплату процентів за
користування товарним кредитом у
відповідності до основного договору та
процентів за користування грошовими
коштами; сплату неустойки (штрафу,
пені), що передбачені умовами основного
договору, а також сплату усіх можливих
судових та/або господарських витрат,
пов'язаних з розглядом справ,
предметами яких, будуть вимоги
Кредитора, пов'язані з виконанням
основного договору.

Відповідно до п. 1.4. Договору поруки,
Поручитель відповідає солідарно та в
повному обсязі по зобов'язанням
Боржника перед Кредитором по основному
договору. При цьому Кредитор має право
вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від усіх
Боржників разом, так і від будь-кого з
них окремо. Цим договором поруки
забезпечується виконання зобов'язання
у повному обсязі.

Згідно з п. 3.1.2. Договору поруки,
Поручителю добре відомі усі умови
вищезазначеного основного договору, в
тому числі термін дії основного
договору, строк (термін) виконання
зобов'язань по основному договору, а
також усі інші умови, зобов`язання та
обставини, включаючи розуміння і
усвідомлення Поручителем тієї умови,
що у Кредитора по основному договору є
право достроково вимагати повернення
заборгованості (суми товарного
кредиту).

Причини невиконання Боржником своїх
зобов'язань за основним договором
ніяким чином не можуть впливати на
виконання Поручителем зобов'язань за
цим договором поруки (п. 3.1.3. Договору
поруки).

Згідно п.4.1 Договору поруки у разі
порушення зобов'язання Боржником,
Кредитор має право, на власний вибір,
направити Поручителю письмову вимогу
виконати зобов'язання (або певну його
частину) або пред'явити до Поручителя
позов. Поручитель зобов'язаний
виконати вимогу (позовні вимоги)
Кредитора згідно умов, що передбачені
основним договором (п.4.2 Договору
поруки).

У пункті 5.1 Договору поруки сторони
передбачили що, у разі порушення
Боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, Боржник і Поручитель
відповідають перед Кредитором як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед Кредитором у тому ж
обсязі, що і Боржник. Солідарна
відповідальність Боржника та
Поручителя перед Кредитором
поширюється і на сплату усіх можливих
судових та/або господарських витрат,
пов'язаних з розглядом справ,
предметами яких, будуть вимоги
Кредитора, пов'язані з виконанням
основного договору.

Цей договір поруки набирає чинності з
дати його підписання та діє протягом 4-х
років (п. 8.1. Договору поруки).

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

З огляду на викладене, позовні вимоги
щодо стягнення солідарно з товариства
з обмеженою відповідальністю "РАНОК" та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" 84 310, 17
грн. заборгованості, 13 311, 58 грн.
індексації, 4 208, 58 грн. пені та 105 864, 24
грн. процентів за користування
товарним кредитом є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі, оскільки
заборгованість підтверджується
матеріалами справи, а зобов'язання
повинні виконуватись належним чином та
в установлений строк.

В ході розгляду справи позивач надав
суду клопотання про стягнення
солідарно з відповідачів витрат на
послуги адвоката в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру". Дія вказаного закону
поширюється тільки на осіб, які є
адвокатами.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про адвокатуру" адвокатом може бути
особа, яка має вищу юридичну освіту,
підтверджену дипломом України або
відповідно до міжнародних договорів
України дипломом іншої країни, стаж
роботи у галузі права не менше двох
років, володіє державною мовою, склала
кваліфікаційні іспити, одержала в
Україні свідоцтво про право на
зайняття адвокатською діяльністю та
прийняла Присягу адвоката України.

Адвокат має право займатись
адвокатською діяльністю
індивідуально, відкрити своє
адвокатське бюро, об'єднуватися з
іншими адвокатами в колегії,
адвокатські фірми, контори та інші
адвокатські об'єднання, які діють
відповідно до цього Закону та статутів
адвокатських об'єднань. Адвокатські
об'єднання діють на засадах
добровільності, самоврядування,
колегіальності та гласності.
Реєстрація адвокатських об'єднань
провадиться у Міністерстві юстиції
України в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України (ст. 4
Закону України "Про адвокатуру").

Оплата праці адвоката здійснюється на
підставі угоди між громадянином чи
юридичною особою і адвокатським
об'єднанням чи адвокатом (ст. 12 Закону
України "Про адвокатуру").

Таким чином, стаття 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає відшкодування сум як
судових витрат, які були сплачені
стороною за отримання послуг, лише
адвокатам, а не будь-яким
представникам.

В підтвердження понесених позивачем
витрат на оплату послуг адвоката
надано копії Договору №15/14 від 26.02.14р.
про надання послуг адвоката у сфері
права укладений між адвокатським
об'єднанням "Адвокатське бюро
"БАРРІСТЕР" та товариством з обмеженою
відповідальністю "Агросфера",
свідоцтва про реєстрацію
адвокатського об'єднання № 625 від
10.08.09р., свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю №1695 від
18.06.07р., посвідчення №1361.

Також, позивачем залучено до
матеріалів справи ордер серії ДП
№352/000003 від 12.03.14р., Додаток №1 до 11.03.14р.,
платіжне доручення №53919 від 17.04.14р. та
акт приймання-передачі наданих послуг
адвоката у сфері права від 18.04.14р.

Позивач просить стягнути солідарно з
відповідачів витрати на послуги
адвоката за договором №15/14 від 26.02.14р. у
розмірі 5 000 грн.

Витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
Господарського процесуального кодексу
України. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум (п.6.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 21.02.13р. №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України").

У визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат (абзац 3 п. 6.5
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.13р.
№7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Як вбачається із наданих позивачем
документів, вартість адвокатських
послуг по підготовці позовної заяви та
участі у судових засіданнях склала 5 000
грн.

Суд вважає вказану суму винагороди
сплачену позивачем явно завищеною,
оскільки, спір стосується стягнення
вартості товару, поставленого
відповідачу лише за трьома
накладними, отже, підготовка позовної
заяви за таким спором не є складною та
не потребує значних витрат часу
кваліфікованого спеціаліста.

До того ж, як вбачається з Договору про
надання послуг адвоката у сфері права
№ 15/14 від 26.02.14р. і товариство з
обмеженою відповідальністю "Агросфера"
і Адвокатське об'єднання "Адвокатське
бюро "Баррістер" знаходяться за однією
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Собінова,1, що також не потребує витрат
на транспортні послуги, службових
відряджень тощо.

З огляду на викладене господарський
суд вважає, що витрати позивача на
оплату адвокатських послуг не є
співрозмірними роботі, виконаній
адвокатом, у зв'язку з чим вважає за
необхідне обмежити суму, яку слід
стягнути на користь позивача за
адвокатські послуги до 2 500,00 грн., в
іншій частині клопотання позивача слід
відхилити.

Щодо клопотання позивача про стягнення
судових витрат солідарно з
відповідачів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу
України, солідарний обов'язок або
солідарна вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Суд звертає увагу, що згідно з даною
нормою солідарний обов'язок може
виникати лише в двох випадках: перше -
коли солідарний обов'язок прямо
передбачений законом; друге - коли
передбачений договором.

Солідарне стягнення судових витрат
передбачено Договором поруки №11238-ПОР
від 25.03.13р.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача, при відмові в позові -
на позивача, при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене судові витрати
покладаються на відповідачів
солідарно у розмірі 4 153, 89 грн. судового
збору та 2 500 грн. витрат по оплаті
послуг адвоката.

Керуючись ст.ст. 526, 541, 543, 610, 611
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,
82-85, 87, 116-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю "РАНОК" (37207,
Полтавська область, Лохвицький район,
с. Харківці, ) та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1,
) на користь товариства
з обмеженою відповідальністю "Гран
Інвест" (49083, м. Дніпропетровськ, вул.
Собінова, 1, р/р0072 ПАТ "Актабанк" в
м. Дніпропетровську, МФО 307394, ) 84 310, 17 грн. заборгованості, 13 311, 58
грн. індексації, 105 864, 24 грн. процентів
за користування товарним кредитом, 4 208,
58 грн. пені, 4 153, 89 грн. витрати по сплату
судового збору та 2 500 грн. витрати на
послуги адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття.

Суддя Е.М. Бондарєв