ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.
Справа № 911/629/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС», м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК
ТРЕЙДСЕРВІСГРУП», Київська обл.,
Васильківський р-н, с. Мархалівка

2) Фермерського господарства
«ХРИСТИНА», Львівська обл., Сокальський
р-н, с. Хоробрів

про стягнення 4 020,81 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Грищенко О.М. -
довіреність б/№ від 01.11.2013 р.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» (далі - позивач) з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»
(далі - відповідач 1) та Фермерського
господарства «ХРИСТИНА» (далі -
відповідач 2) про стягнення 4 020,81 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем 1 умов договору поруки №
17-12-2013 від 17.12.2013 р. та неналежне
виконання Відповідачем 2 умов договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу № ЗУФ-57/04/08 від
08.04.2008 р. щодо своєчасної оплати за
отриманий товар.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.02.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/629/14 та
призначено її до розгляду на 31.03.2014 р.

03.03.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшли пояснення Позивача від 03.03.2014
р. № 03-9/03 (вх. № 3781/14), в яких Позивач
просить суд взяти до уваги факти,
встановлені рішенням господарського
суду Київської області від 28.08.2013 р. у
справі № 911/2318/13 відповідно до положень
ст. 35 ГПК України.

31.03.2014 р. у судове засідання з'явився
представник Позивача, який позов
підтримав та просив задовольнити його
в повному обсязі. Представники
Відповідача 1 та Відповідача 2 у судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, про час та
місце судового засідання були
повідомлені належним чином, відзиву на
позов не надали.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи надані Позивачем пояснення
та матеріали справи, які є достатніми
для вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за наявними у справі
матеріалами, згідно з вимогами ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2008 року між ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО»
(продавець) та ФГ «ХРИСТИНА» (покупець,
відповідач 2 у справі), був укладений
договір купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу № ЗУФ-57/04/08
(далі - Договір), відповідно до умов
викладених в ньому.

У зв'язку із неналежним, несвоєчасним
та неповним виконанням ФГ «ХРИСТИНА»
взятого на себе грошового зобов'язання
щодо оплати вартості отриманого товару
згідно Договору 02.07.2009 року ТОВ
«ТРИДЕНТА АГРО» звернулося до
господарського суду Львівської
області із позовною заявою про
стягнення із ФГ «ХРИСТИНА» суми
заборгованості та штрафних санкцій за
період із 01.12.2008 року по 25.05.2009 року
згідно Договору.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 23.09.2009 року у
справі № 15/160, позов ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО»
задоволено частково.

26.01.2011 р. між ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
укладено угоду про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України)
№ 200-ТА, згідно якої новому кредитору
було відступлено право вимоги
виконання ФГ «ХРИСТИНА» зобов'язання
щодо сплати курсової різниці, пені, 3 %
річних та інфляційних втрат за
Договором за період з 26.05.2009 р. по 07.09.2009
р.

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.),
ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» було передано ФО-П
ОСОБА_1 перелік документів, що
підтверджують права вимоги виконання
Відповідачем 2 обумовленого
зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3. Угоди, ТОВ
«ТРИДЕНТА АГРО» повідомленням від
26.01.2011 р. про зміну кредитора у
зобов'язані, належним чином повідомило
ФГ «ХРИСТИНА» про зазначені вище
обставини.

31.01.2013 р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» укладено угоду про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) № 31/01-13, згідно якої новому
кредитору було відступлено право
вимоги виконання ФГ «ХРИСТИНА»
зобов'язання щодо сплати курсової
різниці, пені, 3 % річних та інфляційних
втрат за Договором за період з 26.05.2009 р.
по 07.09.2009 р.

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.),
ФО-П ОСОБА_1 було передано ТОВ «Компанія
«НІКО-ТАЙС» перелік документів, що
підтверджують права вимоги виконання
Відповідачем 2 обумовленого
зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3. Угоди, ФО-П
ОСОБА_1 повідомленням від 31.01.2011 р. про
зміну кредитора у зобов'язані, належним
чином повідомило ФГ «ХРИСТИНА» про
зазначені вище обставини.

Вказані обставини щодо набуття ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС» права вимоги до
ФГ «ХРИСТИНА» за Договором були
предметом судового дослідження у
справі № 911/2318/13, в зв'язку з чим на
підставі ст. 35 ГПК України вважаються
встановленими та не потребують
повторного доведення.

13.06.2013 р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»
звернулося до господарського суду
Київської області з позовом до ТОВ «ПК
ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» та ФГ «ХРИСТИНА» про
стягнення курсової різниці, пені, 3%
річних та інфляційних втрат за
Договором.

Рішенням господарського суду
Київської області від 28.08.2013 р. у справі
№ 911/2318/13 позов задоволено частково.

Відповідно до Постанови ВДВС
Сокальського РУЮ Львівської області
від 08.10.2013 року відкрито виконавче
провадження на підставі наказу від
10.09.2013 року у справі № 911/2318/13 про
стягнення з ФГ «ХРИСТИНА» на користь
ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» 4 163,26 грн.
курсової різниці, 411,78 грн. пені, 56,14 грн.
3 % річних.

Згідно Постанови ВДВС Сокальського РУЮ
Львівської області від 15.11.2013 року
закінчено вказане виконавче
провадження у зв'язку із повним та
фактичним виконанням наказу суду.

Таким чином, судом встановлено, що
зобов'язання щодо сплати
заборгованості з курсової різниці та
штрафних санкцій за період з 26.05.2009 р. по
07.09.2009 р. за Договором належним чином та
у повному обсязі ФГ «ХРИСТИНА» перед
ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» було
виконано лише 15.11.2013 року.

Належне виконання грошових зобов'язань
Покупцем забезпечено згідно п. 8.2.
Договору у вигляді сплати пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від вартості неоплаченого товару за
кожний день прострочення.

Пунктом 8.3. Договору передбачено, що
сторони відповідно до ст. 259 ЦК України
домовились про те, що строк позовної
давності щодо стягнення штрафних
санкцій збільшується до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за даним Договором. Крім цього сторони
відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України
домовились про те, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язань за даним
Договором здійснюється без обмеження
строку.

Згідно з ч. 4 статті 231 ГК України у разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом

Виходячи із цього суд дійшов до
висновку, що у ТОВ «Компанія
«НІКО-ТАЙС» виникло право вимоги щодо
нарахування пені, 3% річних та
інфляційних витрат згідно договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу № ЗУФ-57/04/08 від
08.04.2008 р. за період із 08.09.2009 р. (наступний
день після закінчення періоду
нарахування штрафних санкцій,
розглянутих господарським судом
Київської області у справі № 911/2318/13) по
14.11.2013 р. (переддень дати повного та
фактичного погашення заборгованості
згідно Договору). Вказані штрафні
санкції нараховуються Позивачем на
суму 4 163,26 грн. (сума курсової різниці за
Договором, задоволена рішенням
господарського суду Київської області
від 28.08.2013 р. у справі № 911/2318/13).

За розрахунком Позивача, що
знаходиться в матеріалах справи,
станом на день розгляду справи сума
нарахованої пені з 08.09.2009 р. по 14.11.2013 р.
становить 2 809,85 грн., інфляційних
втрат із вересня 2009 року по жовтень 2013
року складає 691,10 грн., 3% річних з 08.09.2009
р. по 14.11.2013 р. складає 519,86 грн.

Розрахунок Позивача відповідає
вимогам законодавства та обставинам
справи, а тому зазначені вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів
справи з метою забезпечення виконання
зобов'язань за Угодою № 31/01-13 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 31.01.2013 року, 17.12.2013 року між
ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (Кредитор) та
ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» (Поручитель)
було укладено Договір поруки № 17-12-2013,
за умовами якого Поручитель
поручається перед Кредитором за
виконання обов'язку Фермерським
господарством «ХРИСТИНА» () щодо виконання грошового
зобов'язання щодо сплати розміру пені,
3%-річних, інфляційних витрат у зв'язку
із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
поставки та Угоди, передбаченими ст. 2
цього Договору (надалі іменується
«основний договір»). - пункт 1.1. Договору
поруки.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під
основним договором в цьому Договорі
розуміють Угоду № 31/01-13 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 31.01.2013 року, укладену
згідно договору № ЗУФ-57/04/08
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 08.04.2008 р.

У розділах 3 та 4 Договору поруки
Поручителем та кредитором погоджено
обсяг відповідальності Поручителя та
розмір поруки:

Пункт 3.1. - Відповідальність Поручителя
перед Кредитором обмежується сплатою
розміру пені, 3%-річних, інфляційних
витрат у сумі 4 020,81 грн.

Пункт 4.1. - У разі порушення (невиконання
чи неналежного виконання) Боржником
обов'язку за основною угодою, Кредитор
вправі звернутися із вимогою про
виконання як до Боржника, так і до
Поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед Кредитором.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Також, Позивач додатково звернувся до
Відповідача 1 із вимогою вих. № 08-1/01 від
08.01.2014 року, котра була одержана
Відповідачем 1 13.01.2014 р., та станом на
день розгляду справи не виконана.

Згідно Відповіді Відповідача 1 від
15.01.2014 р. № 15/01-14 на вищевказану вимогу,
Відповідач 1 повідомив, що зобов'язання
за Договором поруки від 17.12.2013 р. №
17-12-2013 виконати не в змозі у зв'язку із
скрутним фінансовим становищем та
гарантував виконання зобов'язань до
31.08.2014 р.

Відповідно до змісту ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на Відповідачів
солідарно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Солідарно стягнути з
Фермерського господарства «ХРИСТИНА»
(80013, Львівська обл., Сокальський р-н, с.
Хоробрів; ) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»
(08633, Київська обл., Васильківський р-н,
с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, кв. 23; ) 2
809 (дві тисячі вісімсот дев'ять) грн. 85
коп. пені, 691 (шістсот дев'яносто одну)
грн. 10 коп. інфляційних втрат та 519
(п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 86 коп. 3 % -
річних згідно договору поруки № 17-12-2013
від 17.12.2013 р. та угоди № 31/01-13 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 31.01.2013 р., укладену згідно
договору № ЗУФ-57/04/08 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 08.04.2008 р. та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 07.04.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.