ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.Справа № 916/2821/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Головея В.М., Мирошниченко М. А.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Корчевний О.В. - за
дорученням

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Кримського
республіканського підприємства "Чисте
місто"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 08 січня 2014 року

у справі № 916/2821/13

за позовом Кримського
республіканського підприємства "Чисте
місто"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Раф-Плюс"

про зобов'язання повернути
паливно-мастильні матеріали та талони

та

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Раф-Плюс"

до Кримського республіканського
підприємства "Чисте місто"

про стягнення 124.306 грн. 89 коп.

ВСТАНОВИЛА:

21.10.2013 р. Кримське
республіканське підприємство "Чисте
місто" (далі Підприємство, позивач)
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Раф-Плюс" (далі ТОВ,
відповідач) про стягнення грошових
коштів у сумі 115087 грн. 68 коп. - вартості
паливо-мастильних матеріалів та
талонів ТВП, що були отримані ТОВ від
Підприємства.

Заявою від 16.12.2013 р. до початку
розгляду справи по-суті Підприємство
змінило предмет позову та просило суд
зобов'язати ТОВ повернути позивачеві:

- паливо-мастильні матеріали (дизельне
паливо) у кількості 1420 літрів на суму
13591 грн. 10 коп. згідно акту № 1 від 07.07.2011
р. та талони ТВП у кількості 1045 м3 на
суму 6688 грн. згідно акту № 2 від 13.07.2011 р.
за договором № 2 від 01.07.2011 р.;

- паливо-мастильні матеріали (дизельне
паливо) у кількості 1650 літрів на суму
15792 грн. 48 коп. згідно акту № 1 від 07.07.2011
р. та талони у кількості 1230 м3 на суму 7872
грн. згідно акту № 2 від 13.07.2011 р. за
договором від 01.07.2011 р. № 3;

- паливо-мастильні матеріали (дизельне
паливо) у кількості 830 літрів на суму 7944
грн. 10 коп. згідно акту № 1 від 07.07.2011 р.
та талони у кількості 607 м3 на суму 3884
грн. 80 коп. згідно акту № 2 від 13.07.2011 р.
за договором від 01.07.2011 р. № 4

- талони у кількості 9268 м3 на суму 59315
грн. 20 коп. згідно акту № 43/08 від 15.08.2011 р.
за договором № 43/08 від 15.08.2011 р.

Змінені позовні вимоги
мотивовані тим, що 01.07.2011 р. та 15.08.2011 р.
між сторонами у справі були укладені
договори про надання послуг з
вивезення твердих побутових відходів
№ № 2, 3, 4 та 43/08, за умовами яких ТОВ
зобов'язався своїми силами виконувати
роботи з вивезення побутових твердих
відходів, утворених в місцях стихійних
звалищ на території Залізничного,
Київського, Центрального районів
відповідно, а також виконувати роботи з
вивезення побутових твердих відходів
контейнерним методом, утворених в
місцях стихійних звалищ на території м.
Сімферополя, а Підприємство
зобов'язалось прийняти ці роботи і
оплатити їх вартість відповідно до
умов договору.

Актом № 06-21/1-70 від 10.06.2013 р.
проведеної планової ревізії Державної
фінансової інспекції в Автономній
Республіці Крим було встановлено, що
Підприємство всупереч ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
необґрунтовано без підтверджуючих
первинних документів (актів наданих
послуг) віднесло на витрати передані
ТОВ матеріальні цінності, зокрема,
спірні талони та паливо-мастильні
матеріали на суму 115087 грн. 68 коп., а тому
останній повинній повернути
позивачеві безпідставне отримані
паливо-мастильні матеріали та талони.

08.11.2013 р. ТОВ звернулось до
господарського суду Одеської області
із зустрічним позовом до Підприємства
про стягнення 124.306 грн. 89 коп.
посилаючись на те, що за укладеними між
сторонами договорами про надання
послуг ТОВ зобов'язався надавати
послуги з вивезення твердих побутових
відходів Підприємству, а останнє -
розрахуватись за надані послуги та
забезпечити паливо-мастильними
матеріалами ТОВ. Паливо-мастильні
матеріали та талони надавалися
Підприємством ТОВ на виконання умов
договорів про надання послуг, що
вбачається з актів про прийняття
спірних паливо-мастильних матеріалів
та талонів. При цьому, ніяких договорів
зберігання спірних паливо-мастильних
матеріалів сторони не укладали.
Сторони погодилися на проведення
взаємозаліку, про що підписали акти
звірки. Крім того, рішенням
господарського суду Автономної
республіки Крим від 27.09.2012 р. у справі №
5002-23/2559-2012 стягнуто з Підприємства на
користь ТОВ борг за мінусом
проведеного взаємозаліку за
договорами № 42/08 та № 43/08. Враховуючи,
що Підприємство звернулося до суду з
позовом про повернення спірних
паливо-мастильних матеріалів, то ТОВ
вимушений був звернутись із
відповідним зустрічним позовом до
суду.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 08.01.2014 р. (суддя
Брагіна Я.В.) у задоволені як
первісного, так і зустрічного позовів -
відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що
ані ТОВ, ані Підприємство належними та
допустимими доказами не довели, як
первісні, так і зустрічні позовні
вимоги, оскільки сторони свої
зобов'язання за названими договорами
виконали своєчасно, належним чином та в
повному обсязі, що підтверджується
актами виконаних послуг (робіт),
платіжними дорученнями, актами звірки
взаємних розрахунків по кожному
договору окремо, відповідно до яких
сторони погодили проведення
взаємозаліку шляхом зарахування в
рахунок оплати послуг з вивезення
твердих побутових відходів по кожному
із зазначених договорів вартість
переданих спірних паливно-мастильних
матеріалів на підставі актів
прийому-передачі паливно-мастильних
матеріалів та талонів до договорів про
надання послуг з вивезення побутових
відходів, а тому ні у Підприємства, ні у
ТОВ відсутня заборгованість за надані
послуги та передані паливо-мастильні
матеріали і талони, та цей факт не
заперечується жодною із сторін, у
зв'язку з чим сторони підставне
зарахували зустрічні вимоги, внаслідок
чого підстави для задоволення
первісного та зустрічного позовів -
відсутні.

В апеляційній скарзі
Підприємство просить рішення
місцевого суду скасувати частково та
постановити нове рішення, яким
первісні позовні вимоги Підприємства
задовольнити у повному обсязі, а в
решті частині рішення місцевого суду
залишити без змін.

Скарга мотивована тим, що у
порушення умов договорів ТОВ не надано
звітної інформації з використання
матеріальних цінностей на загальну
суму 115.087 грн. 68 коп., а тому місцевий суд
дійшов до помилкового висновку про те,
що сторони частково провели
взаємозалік, зарахувавши в рахунок
оплати послуг з вивезення твердих
побутових відходів по кожному із
зазначених договорів вартість
переданих спірних паливно-мастильних
матеріалів на підставі актів
прийому-передачі паливно-мастильних
матеріалів та талонів. Крім того,
жодної заяви від ТОВ на адресу
Підприємства щодо проведення
взаємозаліку шляхом зарахування в
рахунок оплати послуг з вивезення
твердих побутових відходів по кожному
із зазначених договорів вартості
переданих спірних паливно-мастильних
матеріалів на підставі актів
прийому-передачі паливно-мастильних
матеріалів та талонів не надходило, а
тому ТОВ проведено взаємозалік з
порушенням приписів ст. 601 ЦК України,
внаслідок чого первісні позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Про день, час і місце розгляду
справи скаржник був своєчасно та
належним чином повідомлений, але не
скористався своїм правом на участь в
розгляді справи апеляційним судом.

У відзиві на апеляційну скаргу
ТОВ просить рішення місцевого суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Підприємства без задоволення. В
судовому засіданні представник ТОВ
доводи відзиву на апеляційну скаргу
підтримав у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї,
заслухавши пояснення представника ТОВ,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга необґрунтована та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи 01.07.2011 р. між сторонами у справ
був укладений договiр про надання
послуг з вивезення твердих побутових
вiдходiв № 2, згiдно п. 1.1 якого ТОВ
зобов'язався своїми силами виконати
роботи з вивезення побутових твердих
вiдходiв з місць стихiйних звалищ на
території Залiзничного району м.
Сiмферополя (контейнерним методом).
Згідно з додатком № 2 до договору
вартістъ послуг за вивезення та
захоронення на полiгонi ТПВ складає: за 1
м/г - 246, 57 грн. У п. 4.1 договору
встановлено, що вартість наданих ТОВ
протягом мiсяця послуг (робiт)
визначається вiдповiдно до фактично
наданих послуг з урахуванням
«Розрахунку вартості послуг (робiт) по
вивозу ТПВ» (Додаток № 2 до цього
договору), який є невід'ємною частиною
договору.

У п. 4.3 договору сторонами
погоджено, що оплата виконаних робіт
здійснюється щомiсяця не пiзнiше 10-го
числа мicяця, наступного за звiтним,
згiдно актів виконаних послуг (робiт).

Послуги за названим договором
виконувались у липнi 2011 р., що
підтверджується Актом виконаних
робiт, що пiдписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками.

Згiдно Акту виконаних робiт за
названим договором у липні 2011 р. ТОВ
було надано послуг Підприємству на
суму 76692, 16 грн.

З акту звірки проведених
розрахунків від 31.12.2011 р., що підписаний
обома сторонами та скріплений їх
печатками видно, що за названим
договором Підприємство розрахувалось
з ТОВ наступним чином:

- 10.08.2011 р. сплатило грошові кошти в сумі
56413, 06 грн.

- 31.07.2011 р. мiж сторонами був проведений
взаємозалік за наданi паливномастильнi
матеріали та талони ТПВ на загальну
суму 20279, 10 грн., тобто сторони дійшли
згоди що умови названого договору
виконані своєчасно та в повному обсязі,
як за обсягом виконаних робіт, так і
повної їх оплати.

Також, як свідчать матеріали
справи 01.07.2011 р. між сторонами у справі
був укладений договiр про надання
послуг з вивезення твердих побутових
вiдходiв № 3 за умовами якого ТОВ
зобов'язався своїми силами виконати
роботи з вивезення побутових твердих
вiдходiв, утворених в мiсцях стихiйних
звалищ на територiї Київського району
м. Сiмферополя (контейнер ним методом).

У додатку № 2 до договору
встановлена вартістъ послуг за
вивезення та захоронення на полiгонi
яка складає: за 1 куб. м - 22, 42 грн.

Згiдно п. 4.1 Договору, вартість
наданих ТОВ протягом мiсяця послуг
(робiт) визначається вiдповiдно до
фактично наданих послуг з урахуванням
«Розрахунку вартості послуг (робiт) по
вивозу ТПВ» (додаток № 2 до цього
договору), який є невiд'ємною частиною
договору.

Оплата, згiдно з п. 4.3 Договору
здійснюється щомiсяця не пiзнiше 10-го
числа мiсяця, наступного за звiтним,
згiдно актів виконаних послуг (робiт).

Послуги за названим договором
виконувались ТОВ у липнi 2011 р., що
підтверджується Актом виконаних робiт,
що пiдписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками.

Згiдно Акту виконаних робіт ТОВ
у липнi 2011 р. за названим договором було
надано послуг Підприємству на суму 77530,
71 грн.

З акту звірки проведених
розрахунків від 31.12.2011 р., що підписаний
обома сторонами та скріплений їх
печатками видно, що за названим
договором Підприємство розрахувалось
з ТОВ наступним чином:

- 10.08.2011 р. сплатило грошові кошти в сумі
53866, 23 грн.

- 31.07.2011 р. мiж сторонами був проведений
взаємозалік за наданi паливномастильнi
матеріали та талони ТПВ на загальну
суму 23664, 48 грн., тобто сторони дійшли
згоди що умови названого договору
виконані своєчасно та в повному обсязі,
як за обсягом виконаних робіт, так і
повної їх оплати.

Крім того, 01.07.2011 р. між сторонами
у справі був укладений договiр про
надання послуг з вивезення твердих
побутових вiдходiв № 4, за умовами якого
ТОВ зобов'язався своїми силами
виконати роботи з вивезення побутових
твердих вiдходiв, утворених в мiсцях
стихiйних звалищ на території
Центрального району м. Сiмферополя
(контейнерним методом).

У додатку № 2 до договору
визначена вартістъ послуг за вивезення
та захоронення на полiгонi ТПВ, яка
складає: за 1 м/г - 223, 42 грн., а додатком №
2.1 до договору встановлена вартістъ
послуг за вивезення та захоронення на
полiгонi ТПВ, яка складає: за 1 м/г - 69, 46
грн.

Згiдно п. 4.1 договору вартістъ
наданих ТОВ послуг визначається
вiдповiдно до фактично наданих послуг з
урахуванням «Розрахунку вартості
послуг (робiт) по вивозу ТПВ» (додаток №
2 до цього договору), який є: невiд'ємною
частиною договору.

У п. 4.3 договору сторонами
погоджено, що оплата наданих послуг
здійснюється щомiсяця не пiзнiше 10-го
числа місяця, наступного за звiтним,
згiдно актів виконаних послуг (робiт).

З акту виконаних робіт вiд 31.12.2011
р., що підписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками видно, що за
названим договором ТОВ у липнi 2011 р.
було надано Підприємству послуг на
суму 54434, 33 грн.

З акту звірки проведених
розрахунків від 31.12.2011 р., що підписаний
обома сторонами та скріплений їх
печатками видно, що за названим
договором Підприємство розрахувалось
з ТОВ наступним чином:

- 10.08.2011 р. сплатило грошові кошти в сумі
42605,43 грн.

- 31.08.2011 р. мiж сторонами був проведений
взаємозалік за наданi паливномастильнi
матеріали та талони ТПВ на загальну
суму 11'828, 90 грн., тобто сторони дійшли
згоди що умови названого договору
виконані своєчасно та в повному обсязі,
як за обсягом виконаних робіт, так і
повної їх оплати.

Також, 15.08.2011 р. між сторонами у
справі був укладений договiр про
надання послуг з вивезення твердих
побутових вiдходiв № 43/08 за умовами
якого ТОВ зобов'язався надати
Підприємству послугу з вивезення
твердих побутових вiдходiв
контейнерним методом, з місць
стихійних звалищ на території м.
Сiмферополя, а останній прийняти
виконані роботи та оплатити їх
вартість.

У п. 4.2 договору встановлено, що
оплата виконаних робіт здійснюється
щомicяця оплачується не пiзнiше 15-го
числа мiсяця, наступного за звiтним,
згiдно актів виконаних послуг (робiт).

Рішенням господарського суду
Автономної республіки Крим, що набрало
законної сили, від 04.10.2012 р. у справі №
5002-33/2419-2012 встановлено, що за названим
договором ТОВ було надано Підприємству
послуги з вивезення відходів на
загальну суму 3240765, 35 грн. за які останнє
розрахувалось частково та має борг по
їх оплаті в сумі 535416, 11 коп.

З акту звірки проведених
розрахунків за період з 15.08.2011 р. по
31.12.2011 р., що підписаний обома сторонами
та скріплений їх печатками видно, що за
названим договором 31.08.2011 р. мiж
сторонами був проведений взаємозалік
за наданi паливномастильнi матеріали та
талони ТПВ, що свідчить про те, що
сторонами погоджено виконання умов і
названого договору своєчасно та в
повному обсязі, як за обсягом виконаних
робіт, так і повної їх оплати.

Крім того, як свідчать матеріали
справи при ухваленні рішень
господарським судом Автономної
Республіки Крим у справі № 5002-23/2559-2011
про стягнення боргу за договором про
надання послуг з вивезення твердих
побутових відходів № 42/08 та у справі №
5002-33/2419-2012 за договором № 43/08 було
враховано сплату вартості послуг
проведенням взаємозаліку, що не
заперечувалось жодним із учасників
судового процесу.

Вищенаведені обставини справи
не заперечувались Підприємством і до
складання Державною фінансовою
інспекцією в Автономній Республіці
Крим акту № 06-21/1-70 від 10.06.2013 р.
проведення планової ревізії, яким
встановлено, що Підприємство всупереч
ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» необґрунтовано
без підтверджуючих первинних
документів (актів наданих послуг)
віднесло на витрати передані ТОВ
матеріальні цінності, зокрема, спірні
талони та паливо-мастильні матеріали
на загальну суму 115087 грн. 68 коп.

Але, названий акт Державної
фінансової інспекції в Автономній
Республіці Крим, як єдиний доказ
безпідставного отримання ТОВ спірних
талонів та паливо-мастильних
матеріалів на суму 115087 грн. 68 коп.
правомірно не прийнятий до уваги судом
першої інстанції, оскільки згідно
роз'яснень Президії Вищого
арбітражного суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними
актів державних чи інших органів" (із
змінами та доповненнями) від 26.01.2000 №
02-5/35 будь-які акти ревізій не мають
обов'язкового характеру для суду при
розгляді справи по суті, так як
виявлені контролюючим органом
порушення не впливають на умови
укладених між сторонами договорів та
порядок їх виконання і не можуть їх
змінювати.

Відповідно до вимог ст. 601 ЦК
України зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Вищенаведене свідчить про те, що
законодавцем не встановлена певна
форми заяви щодо проведення
взаємозаліку розрахунків між
сторонами. Навпаки, законодавець надає
право зарахувати зустрічні вимоги
навіть за заявою однією із сторін.

З матеріалів справи вбачається,
що проведення взаємозаліку сторонами
погоджено в актах звірки взаємних
розрахунків, які підписані обома
сторонами і скріплені їх печатками та в
яких враховані всі розрахунки між
сторонами у справі за всіма чотирма
вищевказаними договорами, внаслідок
чого протилежні доводи скаржника про
те, що взаємозалік розрахунків між
сторонами не відбувався до уваги
прийнятими бути не можуть.

Правомірно не прийняті місцевим
судом до уваги і доводи скаржника про
те, що паливо-матеріальні цінності
передавалися ним ТОВ на зберігання,
оскільки відповідні договори
зберігання між сторонами не укладалися
та таких договорів в матеріалах справи
не міститься.

При викладених обставинах суд
першої інстанції дійшов до правильного
висновку про те, що жодних доказів, які
б свідчили про наявність боргу між
сторонами за зазначеними договорами в
матеріалах справи не міститься та
таких доказів, всупереч вимогам ст. 33
ГПК України, ані Підприємством, ані ТОВ
суду не надано, внаслідок чого місцевий
суд дійшов до обґрунтованого висновку
про те, що підстави для задоволення як
первісного, так і зустрічного позовів -
відсутні.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що рішення місцевого суду
прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105
ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Одеської області від 08.01.2014 року у
справі № 916/2821/13 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу Кримського
республіканського підприємства "Чисте
місто" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 10.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Шевченко В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Головей В.М.