ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Справа № 919/731/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А. суддів
Данилової М.В., Данилової
Т.Б.розглянувши касаційну скаргу
Підприємства об'єднання громадян
"Оптис"на постановуСевастопольського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014у справі № 919/731/13 Господарського
суду міста Севастополяза
позовомПрокурора міста
СевастополядоІнкерманської міської
ради, Підприємства об'єднання громадян
"Оптис"пропро визнання недійсними
рішення, державного акта на право
постійного користування; повернення
земельної ділянки

в судовому засіданні взяли участь
представники :

- - Генеральної прокуратури
України Томчук М.О.- -
відповідача-1не з'явився - -
відповідача-2не з'явився

В С Т А Н О В И В:

В червні 2013 року Прокурор міста
Севастополя звернувся до
Господарського суду міста Севастополя
з позовною заявою до Інкерманської
міської ради, Підприємства об`єднання
громадян "ОПТИС", в якому просив суд:
визнати недійсним рішення
Інкерманської міської ради від 24.09.2010 №
49/1263, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення
підприємству об'єднання громадян
"ОПТИС" для будівництва і
обслуговування виробничо-складської
бази земельної ділянки площею 14 га,
розташованої за адресою: м. Інкерман, в
районі вул. Кар'єрна, Балаклавського
району, м. Севастополя; визнати
недійсним державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 14 га, кадастровий номер
:73:003:0104, серії ЯЯ № 2395250, виданий
15.10.2010 Підприємству об'єднання громадян
"ОПТИС", який зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 08;
зобов'язати Підприємство об'єднання
громадян „ОПТИС" повернути на користь
Інкерманської міської ради земельну
ділянку площею 14 га, кадастровий номер
:73:003:0104, вартістю 41 227 200, 00 грн., що
розташована за адресою: м. Інкерман, в
районі вул. Кар'єрна, Балаклавського
району, м. Севастополя.

Рішенням Господарського суду міста
Севастополя від 28.10.2013 (суддя Щербаков
С.О.) у даній справі в позові відмовлено
повністю.

Підставою для прийняття такого рішення
став висновок суду про те, що на момент
прийняття Інкерманською міською Радою
оскаржуваного прокурором рішення №
49/1263 від 24.09.2010, рішення Інкерманської
міської Ради № 40/992 від 23.12.2009 "Про
внесення змін в Регламент
Інкерманської міської Ради п'ятого
скликання" було чинним, тому
Інкерманська міська Рада діяла в межах
та обсягах делегованих їй повноважень
та на підставі Регламенту Ради із
змінами, які діяли на зазначений період
часу.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
09.01.2014 до участі у справі у якості
іншого відповідача залучено
Виконавчий комітет Інкерманської
міської ради.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014 (у складі головуючого Сікорської
Н.І., суддів Латиніна О.А., Фенько
Т.П.) вказане судове рішення скасовано.
Прийнято нове рішення, яким позов
задоволено повністю.

Інкерманська міська рада не
надіслала відзив на касаційну скаргу,
що в силу положень статті 1112
Господарського процесуального кодексу
України не перешкоджає перегляду
судового акту, що оскаржується.

Інкерманська міська рада та
Підприємство об'єднання громадян
"Оптис" не реалізували процесуальне
право на участь у судовому засіданні
суду касаційної інстанції, хоча про час
та місце його проведення були
повідомлені належним чином.

Не погоджуючись з постановою
апеляційної інстанції, Підприємство
об'єднання громадян "Оптис" звернулось
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій
посилаючись на не правильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить її
скасувати, а рішення суду першої
інстанції - залишити в силі.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
юридичну оцінку встановлених
фактичних обставин, проаналізувавши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій на
підставі поданих до матеріалів справи
доказів встановлено, що 24.09.2010
Інкерманською міською Радою депутатів
на сорок дев`ятій сесії п'ятого
скликання було прийняте рішення № 49/1263,
яким Підприємству об`єднання громадян
"ОПТИС" було затверджено проект
землеустрою з відведення земельної
ділянки площею 14 га для будівництва та
обслуговування виробничо-складської
бази, розташованої за адресою: м.
Інкерман, в районі вул. Кар'єрна та
передано у постійне користування з
віднесенням земельної ділянки до
категорії земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення (а.с. 13).

Пунктом 3.2. цього рішення зобов'язано
Підприємство об`єднання громадян
"ОПТИС" виконати через державне
підприємство Севастопольську міську
філію "Центр Державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсам" роботи з
оформлення державного акту на право
постійного користування на земельну
ділянку та надати державний акт у
Головне управління Держкомзему в м.
Севастополі.

На підставі зазначеного рішення Ради,
Підприємству об'єднання громадян
"ОПТИС", Головним управлінням
Держкомзему в м. Севастополі 15.10.2010 було
видано державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою, площею 14 га, кадастровий №
:73:003:0104, що розташована в
м. Інкерман, в районі вул. Кар`єрна
Балаклавського району м. Севастополя
для будівництва та обслуговування
виробничо-складської бази (а.с. 18).

В своєму позові прокурор послався на
те, що зазначене рішення ради не
відповідає вимогам статей 13, 19
Конституції України, статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування",
оскільки воно було прийнято не
більшістю депутатів від загального
складу Інкерманської міської ради. На
підставі викладеного прокурор вважає,
що рішення Інкерманською міської ради
депутатів від 24.09.2010 № 49/1263 та
відповідний державний акт підлягають
визнанню недійсними, а передана у
постійне користування земельна
ділянка - поверненню Інкерманській
міській раді.

У відзиві на позов Інкерманська міська
рада повністю підтримує позовні вимоги
прокурора і просить суд їх
задовольнити у повному обсязі (а.с.118).

Під час розгляду заявлених позовних
вимог, апеляційний господарський суд
дійшов висновку, що позов прокурора є
достатньо обґрунтованим, виходячи з
наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до приписів статті 10, пункту
34 статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання
регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої та другої
статті 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень. Рішення
ради приймається на її пленарному
засіданні після обговорення більшістю
депутатів від загального складу ради,
крім випадків, передбачених цим
Законом. При встановленні результатів
голосування до загального складу
сільської, селищної, міської ради
включається сільський, селищний,
міський голова, якщо він бере участь у
пленарному засіданні ради, і
враховується його голос.

Відповідно до пункту "г" частини
третьої статті 152 Земельного кодексу
України одним із способів захисту прав
осіб на земельні ділянки є визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до протоколу засідання
дев'ятої сесії Інкерманської міської
ради п'ятого скликання від 24.09.2010,
загальний склад ради складає 25
депутатів, присутні на зазначеному
засіданні сесії 22 депутати (а.с. 14).

З вказаного протоколу вбачається, що за
прийняття рішення № 49/1263 від 24.09.2010
„Про затвердження проекту землеустрою
та передачу в постійне користування
підприємству об`єднання громадян
"ОПТИС" земельної ділянки площею 14 га
для будівництва та обслуговування
виробничо - складської бази,
розташованої за адресою: м. Інкерман, в
районі вул. Кар'єрна, проголосувало 12
депутатів, тобто більшість депутатів
від присутніх.

Встановивши зазначені обставини суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що зазначене рішення ради не
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки прийняте
більшістю депутатів, які були присутні
на пленарному засіданні, а не більшістю
депутатів від загального складу ради,
як це передбачено статтею 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування",
що стало підставою для задоволення
позову в частині визнання недійсним
рішення Інкерманської міської ради від
24.09.2010 № 49/1263.

Зазначений висновок зроблений судом з
урахуванням висновку, який міститься в
постанові Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10.05.2011 по справі № 2а-778/10/27001 щодо
незаконності внесення змін в Регламент
Інкерманської міської ради в частині
порядку проведення голосування на
пленарних засіданнях ради (а.с.31-33).

Враховуючи, що позовні вимоги про
визнання недійсним державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою та зобов'язання її
повернути, в даному випадку, є
похідними вимогами, висновок суду
апеляційної інстанції в цій частині, є
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що апеляційний
господарський суд правомірно скасував
рішення місцевого господарського суду,
як таке, що прийняте при неповно
з'ясованих обставинах справи з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.
Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом
апеляційної інстанції вірно
застосовані норми матеріального та
процесуального права.

Доводи, викладені у касаційній скарзі
не спростовують зазначених вище
висновків та пов'язані з вирішенням
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, що виходить за межі
повноважень суду касаційної
інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014 у справі № 919/731/13 залишити без
змін.

Головуючий суддя
В.А. Корсак

С у д д і
М.В. Данилова

Т.Б. Данилова