ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.2014
Справа № 905/1067/14

Суддя господарського суду
Донецької області Макарова Ю.В., при
секретарі судового засідання Гречух
В.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Малого приватного
підприємства «АТ», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДАНКО ТРЕЙДІНГ",
м.Донецьк,

про: стягнення 77763грн85коп.

за участю уповноважених представників:

від позивача:- не з'явився.

від відповідача: - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Мале приватне підприємство «АТ», м.
Львів (далі - позивач), звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДАНКО ТРЕЙДІНГ",
м.Донецьк, про стягнення суми основного
боргу у розмірі 72300,00грн., пені у розмірі
4239грн.48коп.грн., 3% у розмірі 1224грн.37коп.,
що разом становить 77763грн.85коп.

В позовній заяві позивач посилається
на неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за генеральним
договором транспортного
експедирування №9/08/12-ДТ від 09.08.2012р.
щодо своєчасної та повної оплати
отриманих послуг.

У зв'язку з неявкою представників
сторін та невиконанням вимог ухвали
суду від 18.02.2014р., суд ухвалою від
06.03.2014р. відклав розгляд справи на
25.03.2014р.

Представник позивача в судове
засідання 25.03.2014р. не з'явився, однак
направив витребувані судом документи,
в тому числі остаточний розрахунок 3%
річних за кожним спірним рахунком.

Представник відповідача в судові
засідання не з'явився, письмово свою
позицію по справі до відома суду не
виклав, передбаченими ст. 22 ГПК України
правами не скористався.

Оскільки сторони були належним чином
повідомлені про час розгляду справи, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи поштовими повідомленнями про
отримання ухвал суду, це унеможливлює
порушення їх процесуальних прав в цій
частині.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77
ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Ухвалою від 06.03.2014р. явка сторін у
судове засідання не була визнана
обов'язковою.

Відсутність представників сторін в
судовому засіданні не може
перешкоджати здійсненню судом
правосуддя в установлені законом
строки.

В матеріалах справи відсутні докази
неможливості розгляду справи без
участі представників сторін.

Про необхідність витребування від
сторін будь-яких інших доказів, без
яких неможливо розглянути дану справу,
до суду не заявлялося.

З врахуванням вищенаведеного, суд
визнав за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами, оскільки їх
достатньо для правильної юридичної
кваліфікації спірних правовідносин.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані суду докази в порядку
ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України, суд ВСТАНОВИВ:

09.08.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДАНКО ТЕХНОЛОДЖИС"
(клієнт) та Малим приватним
підприємством "АТ" (експедитор) був
укладений генеральний договір
транспортного експедирування № 9/08/12-ДТ
(далі за текстом - договір), згідно з
яким сторони погодили що клієнт,
доручає, а експедитор зобов'язується за
винагороду (плату) та за рахунок
клієнта, здійснити пошук та підбір
Виконавця (або їх довірених осіб), з
метою здійснення перевезень
автомобільним вантажним транспортом
по всій території України та у країни
нижче зазначені:

(Росія, Беларусь, Молдова, Латвія,
Літва), які у подальшому йменуються -
ТЕУ, а саме:

- організовувати перевезення
вантажів автомобільним транспортом та
за маршрутами, обраними Експедитором;

- укладати від свого імені
договори на перевезення вантажів
автомобільним транспортом;

- забезпечувати доставку вантажу
до пункту призначення та його
отримання вантажовідправником;

- здійснювати перевірку кількості
та стану вантажу;

- здійснювати оплату всіх
додаткових витрат, покладених на
клієнта;

- забезпечувати схоронність
вантажу до його отримання у пункті
призначення.

- надавати додаткові послуги,
пов'язані з перевезенням вантажів.

Згідно п. 2.2 договору, експедитор
виконує свої зобов'язання за договором
у відповідності з заявкою клієнта, яка
є невід'ємною частиною цього договору.
У заявці повинні бути зазначені: дата
подання заявки; дата та час подачі
транспортного засобу під навантаження;
найменування вантажу; кількість
вантажу;найменування
вантажовідправника; місцезнаходження
вантажу (пункт
навантаження);найменування
вантажоотримувача; місце знаходження
вантажоотримавача (пункт доставки);
строки доставки вантажу
грузоотримувачу; додаткові умови.

Заявка передається у електронному виді
або по факсу. Заявка підлягає заміні на
оригінал протягом 10 календарних днів з
моменту її погодження.

Відповідно до п. 2.3 договору, експедитор
згідно наданої заявки погоджує з
клієнтом вид транспорту та маршрут
перевезення вантажу. Експедитор
повинен письмово повідомляти клієнта
про виявлення неузгодженостей та
невідповідностей у отриманій
інформації, а у разі її неповноти
запросити у клієнта необхідну
додаткову інформацію.

У п. 2.8 договору сторони дійшли згоди, що
належне виконання експедитором умов
цього договору оформлюється актом про
надання послуг, який підписується
представником експедитора та клієнта.
Акт про надання послуг складається
експедитором у 3-х екземплярах та
направляється клієнту для підписання.
Акт у обов'язковому порядку повинен
містити маршрут перевезення вантажу,
реквізити транспортних накладних,
розмір оплати послуг з перевезення
вантажу, розмір додаткових попередньо
узгоджених з клієнтом витрат,
понесених експедитором при здійсненні
перевезення та надання пов'язаних з
перевезенням та експедируванням
послуг та винагородження експедитора
за надані послуги, а також загальну
суму, що належить оплаті. До акта
повинні додаватися підтверджуючі
виробничі експедитором витрати,
документи.

Сторони у договорі обумовили, зокрема,
наступні обов'язки експедитора:
здійснювати розрахунок вартості
перевезень за маршрутами, зазначеними
у заявці клієнта, у відповідності з
погодженими сторонами тарифами на
перевезення вантажів (п.3.1.2 договору);
забезпечити передачу вантажу
вантажоодержувачу, який вказаний в
товарно-транспортних документах (п. 3.1.8
договору); забезпечити передачу
клієнту всіх необхідних документів,
які підтверджують виконання
транспортно-експедиторських послуг:
товарно-транспортну накладну з
відмітками про передання вантажу
підписом та печаткою
вантажоодержувача та
водія-експедитора, зазначеного в ТТН (п.
3.1.9 договору).

В свою чергу, сторони у п. 3.2.8. договору
обумовили обов'язок клієнта
(відповідача) здійснювати розрахунки з
експедитором за перевезення вантажу та
інші надані експедитором у
відповідності з договором послуги
після доставки вантажу у пункт
призначення та видачі його
вантажоодержувачу.

Відповідно до п. 3.1.8 договору про факт
передачі вантажу вантажоодержувачу
свідчать належним чином оформлені
документи, вказані у п. 3.1.9 договору.

Згідно з п. 4.1 договору, за виконання
передбачених цим договором
експедиторських послуг клієнт сплачує
експедитору винагородження у розмірі,
який визначено у заявках зазначених у
п. 2.2 цього договору. В суму
винагородження за кожним
організованим та здійсненим
перевезенням не включаючи суму
понесених експедитором додаткових, та
попередньо погоджених з клієнтом,
витрат. Розмір витрат експедитора
визначається на підставі транспортних
документів та відображується у актах
на надання послуг.

Відповідно до п. 4.2 договору, клієнт
компенсує експедитору усі необхідні та
попередньо погоджені витрати,
пов'язані з перевезенням вантажу для
клієнта за виключенням, тих які виникли
у зв'язку з неналежним виконанням
експедитором (як сторони за договором
перевезення, у тому числі) умов
договору перевезення.

За умовами п. 4.3 договору, послуги
експедитора разом з компенсацією
витрат за перевезення сплачується
шляхом перерахування відповідної суми
грошових коштів на розрахунковий
рахунок експедитора після фактичного
надання послуг та надання повного
оригінального пакету документів
включаючи: акт виконаних робіт (два
екземпляри), рахунок, податкову
накладну; документацію згідно п. 3.1.9.
Оплата здійснюється протягом 30
банківських днів з моменту підписання
сторонами акту про надання розрахунків
та отримання всіх доданих документів.

Як встановлено п. 8.5 договору, договір
набирає чинності з моменту його
підписання та діє до 31 грудня 2012р.

27.12.2012р. сторони уклали Додаткову угоду
№1 до договору транспортного
експедирування № 9/08/12-ДТ від 09.08.2012р.,
якою пролонгували строк дії договору
до 31.12.2013р.

Додатковою угодою від 20.03.2013р., у зв'язку
з внутрішньою реорганізацією ТОВ
«Данко Технолоджис» та зміною назви
підприємства на ТОВ «Данко Трейдінг»
сторони дійшли згоди викласти п. 10
договору у наступній редакції в графі
Клієнт: ТОВ «ДАНКО ТЕХНОЛОДЖИС»,
адреса: 83002, Донецька обл., м. Донецьк,
вул. Артема, буд. 95.

Генеральний договір транспортного
експедирування № 9/08/12-ДТ від 09.08.2012р.та
Додаткові угоди до нього підписані
директорами підприємств та скріплені
печатками без будь-яких заперечень.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 28.02.2014р. під
кодом значиться ТОВ «ДАНКО
ТРЕЙДІНГ». Зміна найменування сторони
(клієнта) за договором не спростована
відповідачем.

В позовній заяві позивач
посилається на те, що за договором №
9/08/12-ДТ від 09.08.2012р. на підставі заявок
надав відповідачу послуги з
транспортного експедирування на
загальну суму 72300грн.00коп., в свою чергу
відповідач не здійснив оплату послуг,
внаслідок чого виникла заборгованість
у розмірі 72300грн.00коп., яка і заявлена до
стягнення. Відповідно до змісту позову,
заявлена сума боргу виникла у зв'язку з
несплатою відповідачем актів
прийняття виконаних робіт за період з
03.12.2012р. по 20.09.2013р.

В матеріалах справи наявна адресована
позивачем відповідачу претензія № 17-1-1
від 17.12.2013р. про сплату суми
заборгованості в розмірі 72300грн.00коп.,
яка була надіслана на адресу
відповідача 17.12.2013р., про що свідчить
лист опису вкладення у поштове
відправлення.

Посилаючись на те, що заборгованість у
розмірі 72300грн.00коп. відповідачем так і
не була сплачена, вказані обставини
призвели до звернення з позовом до суду
за захистом порушеного права.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд дійшов
наступних висновків:

Предметом позову є стягнення суми
боргу в розмірі 72300грн.00коп., пені в сумі
4239грн.48коп. та 3% річних у розмірі
1224грн.37коп.

Підставою позову є неналежне виконання
відповідачем умов генерального
договору транспортного експедирування
№ 9/08/12-ДТ від 09.08.2012р. щодо своєчасної та
повної оплати
транспортно-експедиційних послуг за
наступними актами прийняття виконаних
робіт: №5459 від 03.12.2012, № 5744 від 18.12.2013р,
№456 від 15.02.2013р, № 607 від 01.03.2013р., № 772 від
15.03.2013р., № 825 від 21.03.2013р., № 1147 від
10.04.2013р., № 1177 від 12.04.2013р., № 1178 від
12.04.2013р., № 1258 від 17.04.2013р., № 1291 від
19.04.2013р., №1551 від 13.05.2013р., №1617 від
15.05.2013р., №2409 від 27.06.2013р., № 2794 від
15.07.2013р., № 3077 від 25.07.2013р., № 3121 від
26.07.2013р., № 3122 від 26.07.2013р., № 3199 від
31.07.2013р., № 3238 від 05.08.2013р., № 4046 від
17.09.2013р., № 4140 від 20.09.2013р.

Враховуючи статус сторін та характер
правовідносин між ними, останні
(правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України та умовами укладеного між ними
договору.

До виконання господарських договорів
застосовується відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Кодексом, що
передбачено приписами другого абзацу
пункту першого статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу, відповідно до якої, підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договір.

Договір № 9/08/12-ДТ від 09.08.2012р. є
підставою для виникнення у його сторін
прав і обов'язків, визначених ним та за
своїм змістом та правовою природою є
договором транспортного
експедирування, який підпадає під
правове регулювання норм ст. 929
Цивільного кодексу України.

Зазначений договір укладено між двома
сторонами (Експедитором та Клієнтом) у
письмовій формі, підписаний сторонами
та скріплений печатками (частина 1
статті 181 ГК України), як випливає із
його умов ТОВ "АТ" (Позивач у справі) є
Експедитором, а ТОВ "Данко Трейдінг"
(Відповідач у справі) є Клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного
кодексу України за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

У відповідності до ст. 931 Цивільного
кодексу України розмір плати
експедиторові встановлюється
договором транспортного
експедирування, якщо інше не
встановлено законом. Якщо розмір плати
не встановлений, клієнт повинен
виплатити експедитору розумну плату.

Таким чином, на підставі укладеного між
сторонами договору № 9/08/12-ДТ від
09.08.2012р. позивач зобов'язується за плату
і за рахунок відповідача (клієнта)
організувати виконання визначених
договором послуг, пов'язаних з
перевезенням вантажу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідно до умов договору № 9/08/12-ДТ
від 09.08.2012р. позивач згідно заявок
відповідача на перевезення вантажу
надав останньому
транспортно-експедиційні послуги на
загальну суму 72300грн.00коп, що
підтверджується актами прийняття
виконаних робіт: №5459 від 03.12.2012, № 5744
від 18.12.2013р, №456 від 15.02.2013р, № 607 від
01.03.2013р., № 772 від 15.03.2013р., № 825 від
21.03.2013р., № 1147 від 10.04.2013р., № 1177 від
12.04.2013р., № 1178 від 12.04.2013р., № 1258 від
17.04.2013р., № 1291 від 19.04.2013р., №1551 від
13.05.2013р., №1617 від 15.05.2013р., №2409 від
27.06.2013р., № 2794 від 15.07.2013р., № 3077 від
25.07.2013р., № 3121 від 26.07.2013р., № 3122 від
26.07.2013р., № 3199 від 31.07.2013р., № 3238 від
05.08.2013р., № 4046 від 17.09.2013р., № 4140 від
20.09.2013р., які підписані сторонами.

Вищезазначені акти скріплені
печатками сторін без будь-яких
заперечень. Зокрема, у актах
відображено, що послуги виконані
належним чином та в повному об'ємі,
сторони претензій одна до одної не
мають.

Господарський суд приймає до уваги, що
відповідачем при отриманні послуг не
подавалося жодних заперечень відносно
виконання позивачем прийнятих за
договором зобов'язань.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу.

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України
передбачено якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вже зазначалося, за умовами п. 4.3
договору послуги експедитора разом з
компенсацією витрат за перевезення
сплачуються шляхом перерахування
відповідної суми грошових коштів на
розрахунковий рахунок експедитора
після фактичного надання послуг та
надання повного оригінального пакету
документів включаючи: акт виконаних
робіт (два екземпляри), рахунок,
податкову накладну; документацію
згідно п. 3.1.9. Оплата здійснюється
протягом 30 банківських днів з моменту
підписання сторонами акту про надання
розрахунків та отримання всіх доданих
документів.

Відповідно до умов п. 3.1.9 договору до
документів, які підтверджують
виконання транспортно-експедиторських
послуг відноситься
товарно-транспортна накладна з
відмітками про передання вантажу:
підписом та печаткою
вантажоодержувача та
водія-експедитора, зазначеного в ТТН.

В матеріалах справи наявні рахунки,
заявки, податкові накладні,
товарно-транспортні накладні до
кожного спірного акту прийняття
виконаних робіт.

Суд також відзначає, що відповідно до п.
2.8 договору належне виконання
експедитором умов цього договору
оформлюється актом про надання послуг,
який підписується представником
експедитора та клієнта. До акта повинні
додаватися підтверджуючі виробничі
експедитором витрати, документи.

Доказів звернення відповідача до
позивача з вимогами, які пов'язані з
витребуванням у позивача будь-яких
обумовлених у п. 4.3 договору документів,
матеріали справи не містять, наразі в
актах зазначені рахунки на оплату
послуг.

Оскільки суду не надано доказів
незгоди відповідача щодо належності
виконання позивачем прийнятих на себе
згідно договору зобов'язань,
враховуючи підписання відповідачем
актів здачі-прийняття робіт (надання
послуг) без жодних заперечень та
зауважень, суд дійшов висновку, що свої
зобов'язання позивач виконав належним
чином у відповідності з умовами
договору транспортного експедирування
№ 9/08/12-ДТ від 09.08.2012р.

Відповідно до постанови Національного
банку України "Про затвердження
Положення про порядок здійснення
уповноваженими банками операцій за
документарними акредитивами в
розрахунках за зовнішньоекономічними
операціями" №514 від 03.12.2003р.,
банківський день це робочий день банку
в тому місці, в якому повинна
виконуватися дія, передбачена
Уніфікованими правилами та звичаями
для документарних акредитивів або
іншими міжнародними документами,
затвердженими Міжнародною
торговельною палатою.

Відповідно до постанови Національного
банку України "Про затвердження
Положення про порядок здійснення
уповноваженими банками операцій за
документарними акредитивами в
розрахунках за зовнішньоекономічними
операціями" №514 від 03.12.2003р.,
банківський день це робочий день банку
в тому місці, в якому повинна
виконуватися дія, передбачена
Уніфікованими правилами та звичаями
для документарних акредитивів або
іншими міжнародними документами,
затвердженими Міжнародною
торговельною палатою.

Отже, під банківським днем слід
розуміти день, коли банківська система
України дозволяє перераховування
коштів.

Між тим, встановлюючи моменти
виникнення заборгованості за спірними
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг) суд також враховує, що згідно з
ч.3 ст.67 КЗпП. не врахував, що згідно з ч.3
ст.67 КЗпП у разі, коли святковий або
неробочий день (ст.73) збігається з
вихідним днем, вихідний день
переноситься на наступний після
святкового або неробочого. Тому,
відповідно до Листа Міністерства
соціальної політики України "Про
розрахунок норми тривалості робочого
часу на 2013 рік" №9050/0/14-12/13 від 21.08.2012р., за
графіком п'ятиденного робочого тижня з
вихідними днями в суботу та неділю в 2013
році вихідний день у неділю 5 травня має
бути перенесений на понеділок 6 травня,
вихідний день у неділю 23 червня - на
понеділок 24 червня, вихідний день у
суботу 24 серпня - на понеділок 26 серпня.

Таким чином, враховуючи передбачені
п.4.3. умови договору щодо строків
оплати, за актом № 5459 від 03.12.2012р.
граничний строк оплати послуг настав
для відповідача 16.01.2013р., а вже з 17.01.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 5744 від 18.12.2012р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 01.02.2013р., а вже з 02.02.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 456 від 15.02.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 01.04.2013р., а вже з 02.04.2014р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 607 від 01.03.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 15.04.2013р., а вже з 16.04.2014р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 772 від 15.03.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 26.04.2013р., а вже з 27.04.2014р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 825 від 21.03.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 07.05.2013р., а вже з 08.05.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 1147 від 10.04.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 28.05.2013р., а вже з 29.05.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 1177 від 12.04.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 30.05.2013р., а вже з 31.05.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 1178 від 12.04.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 30.05.2013р., а вже з 31.05.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 1258 від 17.04.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 04.06.2013р., а вже з 05.06.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 1291 від 19.04.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 06.06.2013р., а вже з 07.06.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 1551 від 13.05.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 25.06.2013р., а вже з 26.06.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 1617 від 15.05.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 27.06.2013р., а вже з 28.06.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 2409 від 27.06.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 09.08.2013р., а вже з 10.08.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 2794 від 15.07.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 27.08.2013р., а вже з 28.08.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 3077 від 25.07.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 06.09.2013р., а вже з 07.09.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 3121 від 26.07.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 09.09.2013р., а вже з 10.09.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 3122 від 26.07.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 09.09.2013р., а вже з 10.09.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 3199 від 31.07.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 12.09.2013р., а вже з 13.09.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 3238 від 05.08.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 17.09.2013р., а вже з 18.09.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 4046 від 17.09.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 29.10.2013р., а вже з 30.10.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;
за актом № 4140 від 20.09.2013р. граничний
строк оплати послуг настав для
відповідача 01.11.2013р., а вже з 02.11.2013р.
почалося прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг;

Згідно зі ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Матеріали справи свідчать про
виконання позивачем своїх зобов'язань
за договором, разом з цим відповідач
свої зобов'язання з оплати отриманих
послуг у розмірі 72300грн.00коп. не
виконав.

В матеріалах справи наявний
двосторонній акт звірки розрахунків
між сторонами станом на 12.11.2013р., який
підписаний та скріплений печаткою ТОВ
«Данко Трейдінг» без будь-яких
заперечень, відповідно до якого
заборгованість відповідача на користь
позивача складає 72300грн.00коп.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується отримання
відповідачем
транспортно-експедиційних послуг на
загальну суму 72300грн.00коп., докази
сплати суми заборгованості в розмірі
72300грн.00коп. суду не представлені,
розмір боргу у вказаному розмірі не
спростований відповідачем, позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 72300грн.00коп. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Посилаючись на несвоєчасне виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню у сумі
4239грн.48коп., яка нарахована наступним
чином:

- за актом №5459 від 03.12.2012р. за
період з 06.03.2013р. по 06.09.2013р. на суму 3900
грн.00коп.;

- за актом №5744 від 18.12.2012р. за
період з 06.03.2013р. по 06.09.2013р. на суму 1200
грн.00коп.;

- за актом №456 від 15.02.2012р. за період
з 13.04.2013р. по 13.10.2013р. на суму 3700 грн.00коп.;

- за актом №607 від 01.03.2012р. за період
з 01.05.2013р. по 01.11.2013р. на суму 4500 грн.00коп.;

- за актом №772 від 15.03.2013р. за період
з 01.06.2013р. по 01.12.2013р. на суму 1700 грн.00коп.;

- за актом №825 від 21.03.2013р. за період
з 01.06.2013р. по 01.12.2013р. на суму 3000 грн.00коп.;

- за актом №1147 від 10.04.2013р. за
період з 11.06.2013р. по 11.12.2013р. на суму 3000
грн.00коп.;

- за актом №1177 від 12.04.2013р. за
період з 11.06.2013р. по 11.12.2013р. на суму 4800
грн.00коп.;

- за актом №1178 від 12.04.2013р. за
період з 20.06.2013р. по 20.12.2013р. на суму
3300грн.00коп.;

- за актом №1258 від 17.04.2013р. за
період з 20.06.2013р. по 20.12.2013р. на суму 4500
грн.00коп.;

- за актом №1291 від 19.04.2013р. за
період з 20.06.2013р. по 20.12.2013р. на суму 3000
грн.00коп.;

- за актом №1551 від 13.05.2013р. за
період з 19.07.2013р. по 19.01.2014р. на суму 2300
грн.00коп.;

- за актом №1617 від 15.05.2013р. за
період з 24.07.2013р. по 24.01.2014р. на суму 3700
грн.00коп.;

- за актом №2409 від 27.06.2013р. за
період з 04.09.2013р. по 10.02.2014р. на суму 3500
грн.00коп.;

- за актом №2794 від 15.07.2013р. за
період з 07.09.2013р. по 10.02.2014р. на суму 3700
грн.00коп.;

- за актом №3077 від 25.07.2013р. за
період з 21.09.2013р. по 10.02.2014р. на суму 3700
грн.00коп.;

- за актом №3121 від 26.07.2013р. за
період з 09.10.2013р. по 10.02.2014р. на суму 3000
грн.00коп.;

- за актом №3122 від 26.07.2013р. за
період з 03.10.2013р. по 10.02.2014р. на суму 3000
грн.00коп.;

- за актом №3199 від 31.07.2013р. за
період з 28.09.2013р. по 10.02.2014р. на суму
2300грн.00коп.;

- за актом №3238 від 05.08.2013р. за
період з 26.09.2013р. по 10.02.2014р. на суму 4500
грн.00коп.;

- за актом №4046 від 17.09.2013р. за
період з 22.11.2013р. по 10.02.2014р. на суму 3500
грн.00коп.;

- за актом №4140 від 20.09.2013р. за
період з 26.11.2013р. по 10.02.2014р. на суму 2500
грн.00коп.;

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до ст. 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України та ст. 230 Господарського
кодексу України виконання зобов'язань
може забезпечуватися в т.ч. неустойкою.

Так, сторони у п. 5.6. договору
передбачили, що за порушення клієнтом
строків оплати послуг експедитора,
клієнт сплачує експедитору пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від несвоєчасно сплаченої суми.

Дослідивши представлений позивачем
розрахунок пені, суд встановив, що
обраний позивачем початок періоду
нарахування пені не суперечить моменту
настання прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг.

Так, виходячи з вищевикладених
висновків суду щодо граничних строків
оплати, позивач має право нараховувати
пеню: за актом № 5459 від 03.12.2013р.
починаючи з 17.01.2013р.; за актом № 5744 від
18.12.2013р. починаючи з 02.02.2013р.; за актом
№456 від 15.02.2013р. починаючи з 02.04.2013р.; за
актом № 607 від 01.03.2013р. починаючи з
16.04.2013р.; за актом № 772 від 15.03.2013р.
починаючи з 27.04.2013р.; за актом 825 від
21.03.2013р. починаючи з 08.05.2013р.; за актом
№1147 від 10.04.2013р. починаючи з 29.05.2013р.; за
актом №1177 від 12.04.2013р. починаючи з
31.05.2013р.; за актом №1178 від 12.04.2013р.
починаючи з 31.05.2013р.; за актом №1258 від
17.04.2013р. починаючи з 05.06.2013р.; за актом
№1291 від 19.04.2013р. починаючи з 07.06.2013р.; за
актом № 1551 від 13.05.2013р. починаючи з
26.06.2013р.; за актом №1617 від 15.05.2013р.
починаючи з 28.06.2013р.; за актом №2409 від
27.06.2013р. починаючи з 10.08.2013р.; за актом
№2794 від 15.07.2013р. починаючи з 28.08.2013р.; за
актом №3077 від 25.07.2013р. починаючи з
07.09.2013р.; за актом №3121 від 26.07.2013р.
починаючи з 10.09.2013р.; за актом №3122 від
26.07.2013р. починаючи з 10.09.2013р.; за актом
№3199 від 31.07.2013р. починаючи з 13.09.2013р.; за
актом № 3238 від 05.08.2013р. починаючи з
18.09.2013р.; за актом №4046 від 17.09.2013р.
починаючи з 30.10.2013р.; за актом №4140 від
20.09.2013р. починаючи з 02.11.2013р.

Разом з цим, позивачем при здійснені
розрахунку пені за всіма спірними
актами не враховано, що відповідно до
ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконане. Тобто
спеціальним законодавством
встановлено присікальний строк
нарахування штрафних санкцій. Після
закінчення вказаного строку їх
нарахування припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Цивільного
кодексу України строк, що визначений
місяцями, спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Так, враховуючи приписи ч.6 ст. 232
Господарського кодексу України,
оскільки прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати послуг
за актом №5459 від 03.12.2012р. виникло з
17.01.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 17.07.2013р.;
прострочення оплати за актом № 5744 від
18.12.2013р. виникло з 02.02.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 02.08.2013р.; прострочення оплати за
актом №456 від 15.02.2013р. виникло з 02.04.2013р.,
то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 02.10.2013р.;
прострочення оплати за актом № 607 від
01.03.2013р. виникло з 16.04.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 16.10.2013р.; прострочення оплати за
актом № 772 від 15.03.2013р. виникло з
27.04.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 27.10.2013р.;
прострочення оплати за актом № 825 від
21.03.2013р. виникло з 08.05.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 08.11.2013р.; прострочення оплати за
актом № 1147 від 10.04.2013р. виникло з
29.05.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 29.11.2013р.;
прострочення оплати за актом № 1177 від
12.04.2013р. виникло з 31.05.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 30.11.2013р.; прострочення оплати за
актом № 1178 від 12.04.2013р. виникло з
31.05.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 30.11.2013р.;
прострочення оплати за актом № 1258 від
17.04.2013р. виникло з 05.06.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 05.12.2013р.; прострочення оплати за
актом № 1291 від 19.04.2013р. виникло з
07.06.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 07.12.2013р.;
прострочення оплати за актом №1551 від
13.05.2013р., виникло з 26.06.2013р., то
відповідно граничним днем нарахування
пені за цим актом є 26.12.2013р.;
прострочення оплати за актом №1617 від
15.05.2013р. виникло з 28.06.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 28.12.2013р.; прострочення оплати за
актом №2409 від 27.06.2013р. виникло з
10.08.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 10.02.2014р.;
прострочення оплати за актом № 2794 від
15.07.2013р. виникло з 28.08.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 28.02.2014р.; прострочення оплати за
актом № 3077 від 25.07.2013р. виникло з
07.09.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 07.03.2014р.;
прострочення оплати за актом № 3121 від
26.07.2013р. виникло з 10.09.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 10.03.2014р.; прострочення оплати за
актом № 3122 від 26.07.2013р. виникло з
10.09.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 10.03.2014р.;
прострочення оплати за актом № 3199 від
31.07.2013р. виникло з 13.09.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 13.03.2014р.; прострочення оплати за
актом № 3238 від 05.08.2013р. виникло з
18.09.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 18.03.2014р.;
прострочення оплати за актом № 4046 від
17.09.2013р. виникло з 30.10.2013р., то відповідно
граничним днем нарахування пені за цим
актом є 30.04.2014р.; прострочення оплати за
актом № 4140 від 20.09.2013р. виникло з
02.11.2013р., то відповідно граничним днем
нарахування пені за цим актом є 02.05.2014р.

З урахуванням зроблених висновків щодо
граничних строків нарахування пені за
приписами ч.6 ст. 232 ГК України, суд
здійснивши власний розрахунок пені (в
межах обраних позивачем періодів
нарахування) наступним чином:

За актом №5459 від 03.12.2012р. за період з
06.03.2013р. по 17.07.2013р.

За актом № 5744 від 18.12.2013р. за період з
06.03.2013р. по 02.08.2013р.

За актом №456 від 15.02.2013р. за період з
13.04.2013р. по 02.10.2013р.

За актом № 607 від 01.03.2013р. за період з
01.05.2013р. по 16.10.2013р.

За актом № 772 від 15.03.2013р. за період з
01.06.2013р. по 27.10.2013р.

За актом № 825 від 21.03.2013р. за період з
01.06.2013р. по 08.11.2013р.

За актом № 1147 від 10.04.2013р. за період з
11.06.2013р. по 29.11.2013р.

За актом № 1177 від 12.04.2013р. за період з
11.06.2013р. по 30.11.2013р.

За актом № 1178 від 12.04.2013р. за період з
20.06.2013р. по 30.11.2013р.

За актом № 1258 від 17.04.2013р. за період з
20.06.2013р. по 05.12.2013р.

За актом № 1291 від 19.04.2013р. за період з
20.06.2013р. по 07.12.2013р.

За актом №1551 від 13.05.2013р. за період з
19.07.2013р. по 26.12.2013р.

За актом №1617 від 15.05.2013р. за період з
24.07.2013р. по 28.12.2013р.

За актом №2409 від 27.06.2013р. за період з
04.09.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 2794 від 15.07.2013р. за період з
07.09.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 3077 від 25.07.2013р. за період з
21.09.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 3121 від 26.07.2013р. за період з
09.10.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 3122 від 26.07.2013р. за період з
03.10.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 3199 від 31.07.2013р. за період з
28.09.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 3238 від 05.08.2013р. за період з
26.09.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 4046 від 17.09.2013р. за період з
22.11.2013р. по 10.02.2014р.

За актом № 4140 від 20.09.2013р. за період з
26.11.2013р. по 10.02.2014р., дійшов висновку, що
обґрунтованою є загальна сума пені у
розмірі 3960грн.03коп. Отже, суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог в частині
стягнення пені у розмірі 279грн.45коп.

Посилаючись на несвоєчасне виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, позивач також просить суд
стягнути з відповідача 3% річних у сумі
1224грн.37коп., яка нарахована за наданим
суду 11.03.2014р. остаточним розрахунком
наступним чином: за актом №5459 від
03.12.2013р. та за актом №5744 від 18.12.2013р. за
період з 06.03.2013р. по 10.02.2014; за актом №456
від 15.02.2013р. за період з 13.04.2013р. по
10.02.2014р.; за актом №607 від 01.03.2013р. за
період з 01.05.2013р. по 10.02.2014р.; за актом №772
від 15.03.2013р. та за актом №825 від 21.03.2013р. з
01.06.2013р. по 10.02.2014р.; за актом №1147 від
11.04.2013р. та за актом №1177 від 12.04.2013 за
період з 11.06.2013р. по 10.02.2014р.; за актами
№1178 від 12.04.2013р. та за актом №1258 від
17.04.2013р. за період з 20.06.2013р. по 10.02.2014р.;
за актом №1551 від 13.05.2013р. за період з
19.07.2013р. по 10.02.2014р.; за актом №1617 від
15.05.2013р. за період з 24.07.2013р. по 10.02.2014р.;
за актом №2409 від 27.06.2013р. за період з
04.09.2013р. по 10.02.2014р.; за актом №2794 від
15.07.2013р. за період з 07.09.2013р. по 10.02.2014р.;
за актом №3077 від 25.07.2013р. за період з
21.09.2013р. по 10.02.2014р.; за актом №3121 від
26.07.2013р. за період з 09.10.2013р. по 10.02.2014р.;
за актом №3122 від 26.07.2013р. за період з
03.10.2013р. по 10.02.2014р.; за актом №3199 від
31.07.2013р. за період з 28.09.2013р. по 10.02.2014р.;
за актом №3238 від 05.08.2013р. за період з
26.09.2013р. по 10.02.2014р.; за актом №4046 від
17.09.2013р. за період з 22.11.2013р. по 10.02.2014р.;
за актом №4140 від 20.09.2013р. за період з
26.11.2013 по 10.02.2014р.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Дослідивши розрахунок 3 % річних суд
встановив, що обраний позивачем
початок періоду їх нарахування за
кожним актом не суперечить моменту
виникнення права вимоги.

Суд, зробивши власний розрахунок 3%
річних за всіма спірними актами
виконаних робіт (в межах обраних
позивачем періодів нарахування) за
формулою: С х 3 х Д : 365(2013 рік)/365(2014 рік) :
100, де С - сума заборгованості, Д -
кількість днів прострочення, дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення 3% річних у розмірі 1224грн. 37
коп. є такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у передбаченому
законодавством розмірі покладаються
на відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 509, 526, 530, 546, 548, 612, 625,629, 929, 931
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 232
Господарського кодексу України, ст.ст.
33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Малого приватного
підприємства «АТ», м.Львів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДАНКО ТРЕЙДІНГ",
м.Донецьк про стягнення суми основного
боргу в розмірі 72300грн.00коп., пені у
розмірі 4239грн.48коп.грн., 3% у розмірі
1224грн.37коп.- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДАНКО ТРЕЙДІНГ" (83001,
м.Донецьк, вул. Артема, буд. 95, , р/р 0245 в ПАТ «Діамантбанк»,
МФО 320854) на користь Малого приватного
підприємства «АТ» (79038, м.Львів, вулиця
Пасчна 72/59, ідентифікаційний номер
13808838, п/р 0107 в АТ «ПроКредитБанк» в
м. Київ) суму основного боргу в розмірі
72300грн.00коп., пеню у розмірі 3960грн.03коп.,
3% у розмірі 1224грн.37коп., судовий збір у
розмірі 1820грн.43коп.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

У судовому засіданні 25.03.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Повний текст
рішення складено та підписано 31.03.2014р.

Суддя
Ю.В. Макарова