ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.
справа №
911/1213/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ІНГО
Україна», м. Київ

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», Київська обл., м.
Вишгород

про стягнення 14 365,63 гривень

за участю представників:

від позивача: Подкуйко О.Ю. (довіреність
№8 від 02.01.2014р.)

від відповідача: Боронило І.М.
(довіреність №16-01/16 від 01.04.2014р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.04.2014р. Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ІНГО Україна»
(далі-ПАТ «Страхова компанія «ІНГО
Україна»/позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (далі-ТДВ «Страхова компанія
«Провіта»/відповідач) про стягнення 14
365,63 грн. страхового відшкодування в
порядку регресу.

У відповідності до пояснень
представника відповідача, наданих в
судовому засіданні, відповідач позов
визнав у повному обсязі.

Ухвалою господарського Київської
області від 07.04.2014р. порушено
провадження у справі №911/1213/14 та
призначено справу до розгляду на
17.04.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2012р. між ПАТ «Страхова компанія
«ІНГО Україна» (далі-страховик) та АТ
тютюновою компанією «В.А.Т.-Прилуки»
(далі-страхувальник) було укладено
генеральний договір №250517900.10
(далі-договір), відповідно до якого було
застраховано, зокрема, автомобіль «Toyota
Land Cruiser», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 (далі-автомобіль «Toyota Land Cruiser»).

27.01.2011р. у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Toyota Land Cruiser», під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «А-09202
Богдан», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

У відповідності до постанови
Святошинського районного суду м. Києва
від 02.03.2011р. у справі №3-1338 2011р., винним у
зазначеному ДТП визнано ОСОБА_4

На виконання умов договору, на підставі
заяви на виплату страхового
відшкодування №412/11КО від 22.03.2011р.,
страхового акта №57133 від 30.03.2011р. та
звіту про оцінку автомобіля «Toyota Land
Cruiser», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, складеного 21.03.2011р. ФОП ОСОБА_5,
позивачем, як страховиком, було
виплачено 15 188,85 грн. страхового
відшкодування, що підтверджується
платіжним дорученням №2924 від 08.04.2011р.
Копії зазначених документів містяться
в матеріалах справи.

Враховуючи, що на момент ДТП
транспортний засіб «А-09202 Богдан», що
знаходився під керуванням ОСОБА_4, був
забезпечений ТДВ «Страхова компанія
«Провіта» за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВЕ/8065930, що
відноситься до договорів 1-го типу,
25.11.2013р. позивачем було направлено
відповідачу претензію №4122 на суму 14
365,63 грн.

Посилаючись на те, що на зазначену
претензію відповідач не відповів, суму
страхового відшкодування не виплатив,
позивач просить суд стягнути з
відповідача, як страховика за полісом
№ ВЕ/8065930, 14 365,63 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу з
підстав ст. 993 Цивільного кодексу
України, що полягає у розмірі оціненої
та відшкодованої позивачем шкоди за
вирахуванням передбаченої полісом
франшизи.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до статей 979, 993, 1191
Цивільного кодексу України та статей 16,
27 Закону України «Про страхування», за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За таких обставин, оскільки позивач, на
виконання умов договору, здійснив
виплату 15 188,85 грн. страхового
відшкодування до нього, в силу приписів
ст. 27 Закону України «Про страхування»
та ст. 1191 ЦК України, перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки,
тобто до винуватця ДТП.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
12.03.2012р. у справі №3-12гс12.

Разом з тим, враховуючи, що на момент
ДТП транспортний засіб «А-09202 Богдан»,
був забезпечений відповдіачем за
полісом №ВЕ/8065930, відповідно до якого
відповідач здійснив страхування
такого страхового ризику, як
відповідальність за шкоду, заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки, суд
дійшов висновку, що особою, за рахунок
якої підлягає задоволенню набуте
позивачем право зворотної вимоги у
розумінні ст. 993 ЦК України є
відповідач, як страховик за означеним
полісом.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 04.03.2014р. у справі №910/14328/13.

Приписами статей 15, 22, 36 ЗУ «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» унормовано, що
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладений на умовах 1 типу
передбачає страхування
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб
внаслідок експлуатації ТЗ, визначеного
в договорі страхування, будь-якою
особою, яка експлуатує його на законних
підставах.

У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Страховик за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку може здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

У відповідності до ст. 9 Закону України
«Про страхування», франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

У відповідності до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВЕ/8065930, ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., а франшиза -
510,00 грн.

Крім того, у відповідності до звіту про
оцінку автомобіля «Toyota Land Cruiser»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
складеного 21.03.2011р. ФОП ОСОБА_5,
матеріальний збиток, завданий
внаслідок пошкодження зазначеного
транспортного засобу складає 14 875,63 грн.

З огляду наведеного, оскільки
відповідач, як страховик за полісом №
ВЕ/8065930, несе відповідальність за
оцінену шкоду, завдану майну внаслідок
експлуатації ТЗ, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах в межах передбаченого
полісом ліміту (50 000,00 грн.) та за
вирахуванням встановленої франшизи
(510,00 грн.), суд дійшов висновку про
підставність вимоги позивача про
стягнення з відповідача 14 365,63 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу. При цьому, доказів, що
підтверджували б незаконне
заволодіння ОСОБА_4 забезпеченим
транспортним засобом, суду не надано.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
законодавчі положення, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення відповідача 14 365,63 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягає задоволенню як така,
що доведена позивачем належними та
допустимими доказами та визнана
відповідачем у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 979, 993, 1191 Цивільного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, ідентифікаційний код 31704186)
на користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ІНГО
Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського,
33, ідентифікаційний код 16285602) 14 365
(чотирнадцять тисяч триста шістдесят
п'ять) грн. 63 коп. страхового
відшкодування та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 17.04.2014р.

Суддя

В.А. Ярема