Господарський суд Чернігівської
тел. 698-166, факс 77-44-62
РІШЕННЯ

16.04.2014
Справа № 927/385/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМС Техно",

вул. Л.Руденко, 6-а, офіс 401, м. Київ,
02140;

до відповідача: Відділу освіти
Варвинської райдержадміністрації,

вул. Матросова, б. 1, смт. Варва,
Чернігівська область, 17600

про стягнення 46000,00 грн.

Суддя
А.В.Романенко

за участю представників сторін:

від позивача: Рикун І.В., представник за
довіреністю №07/04-14 від 07.04.2014;

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 16.04.2014 на підставі
ст.85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "БМС Техно" подано
позов до Відділу освіти Варвинської
райдержадміністрації про стягнення
46000,00грн боргу за поставлений товар
відповідно до договору №01-БМС-ВРВ про
закупівлю за державні кошти машин
обчислювальних та приладдя для них
(інтерактивний комплекс) код ДК 26.20.1 від
30.09.2013, а також відповідного судового
збору.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №03112042 від 26.03.2014 (отримано
Здоровець), але повноважного
представника в судове засідання не
направив, причин нез'явлення суду не
повідомив.

До початку судового засідання 09.04.2014
через канцелярію суду відповідачем
подано відзив на позов №01-14/130 від
05.04.2014, в якому повідомляється, зокрема,
що відділом освіти Варвинської
райдержадміністрації вживалися заходи
спрямовані на належне виконання
зобов`язань за договором №01-БМС-ВРВ, що
підтверджується поданими до суду
доказами, але органами
Держказначейства оплату проведено не
було, а в кінці 2013 року кошти повернуто,
та інше.

У судовому засіданні представником
позивача подано письмове клопотання
про відмову від фіксації судового
засідання технічними засобами, яке
задоволено судом, залучено до
матеріалів справи.

Одночасно, подано клопотання про
залучення документів до матеріалів
справи, а саме: письмових пояснень №071-04
від 11.04.2014 стосовно допущеної технічної
описки в п.10.1. договору №01-БМС-ВРВ щодо
строку його дії, в якому помилково
зазначено строк дії до 31.12.2012 замість
31.12.2013; довідки №070-04 від 11.04.2014 щодо
відсутності в провадженні суду або
іншого органу справи між тими ж
сторонами, про той же предмет та з тих
же підстав; витягів з ЄДР стосовно
позивача та відповідача; рахунку
№БТ-00000028 б/д на суму 46000,00грн;
копій опису вкладення у цінний лист
923, фіскального чеку №6940 від 27.11.2013
та поштового повідомлення №06003923 від
03.12.2013 про вручення кореспонденції /на
доказ відправки відповідачу рахунку
№БТ-00000028/; копій Статуту та наказу
№1/05-09 від 18.05.2009 на призначення
керівника; письмових пояснень б/н від
16.04.2014 стосовно строку оплати товару
відповідачем та банківськими
реквізитами сторін.

Представник позивача в усних
поясненнях позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Щодо обставин
викладених відповідачем у відзиві
зазначив, що хоча відповідачем і було
вжито належних заходів на виконання
договірних зобов'язань, однак
розрахунку за товар так і не проведено.

Враховуючи, що матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні,
господарський суд вважає за можливе
розглянути даний позов за наявними у
справі документами на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України (надалі -ГПК України).

Вивчивши матеріали справи та
подані сторонами документи, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, господарський суд встановив:

30.09.2013, сторонами укладено договір
№01-БМС-ВРВ про закупівлю за державні
кошти машин обчислювальних та приладдя
для них (інтерактивний комплекс) код ДК
26.20.1. (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець
(позивач) зобов'язався у 2013 році
поставити замовнику (відповідачу)
товари - машини обчислювальні та
приладдя для них (інтерактивний
комплекс) код ДК 26.20.1., що зазначене в
додатку 2 до цього Договору (надалі -
товари), а замовник зобов'язався
прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п. 3.1. Договору його ціна
становить 46000,00грн (у тому числі з ПДВ).

У п. 4.1. Договору сторонами узгоджено, що
розрахунки проводяться шляхом оплати
замовником після пред'явлення
виконавцем рахунка на оплату товару
протягом 10 банківських днів.

Строк (термін) поставки (передачі)
товарів до 31.12.2013 (п. 5.1. Договору).

На виконання умов даного Договору
позивачем згідно накладної №021 від
30.09.2013 поставлено, а відповідачем
отримано інтерактивний комплекс
загальною вартістю 46000,00грн, що
підтверджується відбитком печатки та
підписом начальника відділу освіти
Варвинської райдержадміністрації
/копія знаходиться в матеріалах
справи/.

Позивачем, відповідно до п.4.1. Договору,
цінним листом з описом направлено на
адресу відповідача рахунок на оплату
№БТ-00000028 б/д та накладну №21 від 30.09.2013,
які отримано відповідачем 03.12.2013, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№06003923.

Таким чином, строк оплати отриманого
відповідачем товару за договором
№01-БМС-ВРВ сплинув 17.12.2013.

Відповідач товар отримав, будь-яких
заперечень не надав. Зобов'язання по
оплаті отриманого товару вчасно та в
повному обсязі не виконав.

На час ухвалення даного судового
рішення заборгованість відповідача
перед позивачем складає 46000,00грн.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
(надалі - ЦК України) цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Нормами ст.202 ЦК України визначено,
зокрема, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Дво- чи багатостороннім
правочином є погоджена дія двох або
більше сторін.

Матеріалами даної справи підтверджено
передачу товару позивачем та прийняття
його відповідачем.

Виходячи із приписів ст.202 ЦК України,
суд приходить до висновку, що сторонами
вчинені дії, спрямовані на набуття
цивільних прав та обов'язків.

Нормами ст.ст. 180, 181 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України)
врегульовано, що зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

Укладення господарських договорів
допускається у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Аналіз правовідносин, які виникли з
приводу передачі товару свідчить, що
між сторонами фактично укладено
договір купівлі-продажу.

Згідно зі ст.ст. 655, 692 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно
(товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо інше не передбачено договором або
законом.

Відповідно до норм ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст.193 ГК України, суб`єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов`язання
належним чином відповідно до
договору, закону, інших правових актів,
а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов`язання - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей
передбачених ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов`язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.ст. 599, 610 та частини першої ст.
612 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Нормами ст.ст. 33-34 та 36 ГПК України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Матеріалами даної справи підтверджено,
що відповідач в порушення
вищенаведених норм чинного
законодавства України взяті на себе
зобов'язання не виконав, за отриманий
товар своєчасно та в повному обсязі не
розрахувався.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав
людини у справі "Терем ЛТД", Чечеткін та
Оліус проти України" від 18.10.2005 року
встановлено, що відсутність бюджетних
коштів не може бути підставою для
невиконання відповідачем зобов'язання.

Посилання відповідача на те, що ним
було вжито заходів для належного
виконання взятого на себе зобов'язання
за договором №01-БМС-ВРВ від 30.09.2013, а
розрахунок з позивачем не проведено
органами державного казначейства,
спростовується вищенаведеними нормами
права і не може бути підставою для
звільнення відповідача від виконання
взятих на себе договірних зобов'язань.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об`єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі в сумі
46000,00грн.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
відповідно до ст.49 ГПК України, з нього
на користь позивача підлягає стягненню
1 827грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 32-34, 36, 43, 49, 75, 82-85, 87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відділу освіти
Варвинської райдержадміністрації,
вул. Матросова, б. 1, смт. Варва,
Варвинський район, Чернігівська
область, 17600,
(р/р 2167 УДКСУ в
Чернігівській обл., МФО 853592) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "БМС Техно", вул.
Руденко, 6-а, офіс 401, м. Київ, 02140, (р/р 2239 в АТ
„ПРОКРЕДИТ БАНК", МФО 320984)
46 000,00грн основного боргу та 1 827,00грн
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
А.В.Романенко

Повний текст рішення складено та
підписано 18.04.2014.

Суддя
А.В.Романенко