м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2730/14 14.04.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Охоронна юридична
До Державного підприємства
"Інформаційний центр" Міністерства
Про стягнення 56 490,66 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.
Представники сторін:
Від позивача: Чумак С.К. -директор
Коваленко С.І. - по дов.
№б/н від 20.03.2014р.
Від відповідача: не з»явився
Обставини справи
До господарського суду міста Києва
звернулося з позовом товариство з
обмеженою відповідальністю "Охоронна
юридична фірма "Едельвейс"до
державного підприємства
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України про стягнення за
договором № 20-11/ОГП від 01.11.2011 р. 56 490,66
боргу, 591,22 грн - 3% річних та пеня в сумі
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності оплати за надані
позивачем охоронні послуги.
Ухвалою суду від 25.02.2014 р. порушено
провадження у справі № 910/2730/14, розгляд
останньої призначено на 24.03.14 р.
В судовому засіланні 24.03.2014р., за
клопотанням представника відповідача
про мирне врегулювання спору,
оголошувалась перерва до 14.04.2014р.,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
В судовому засіланні 14.04.2014р.
представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача, після
оголошеної перерви, в судове засідання
не з»явився. Заяв, клопотань від
відповідача на адресу суду не
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
В судовому засіданні 14.04.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України договір - є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків. Цивільні права і обов'язки
виникають як з передбачених законом
договорів, так і з договорів, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного
права, яка визначається як
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. До зобов'язань, що виникають
з договорів, застосовуються загальні
положення про зобов'язання, якщо інше
не випливає із закону або самого
договору. Як і будь-який правочин, він є
вольовим актом, оскільки виражає
спільну волю сторін, що втілюється у
договорі. Змістом договору є, власне, ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати договір, і вони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань.

01.11.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Охорона юридична
фірма "Едельвейс" (виконавцем) та
Державним підприємством
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України (замовником) було
укладено договір № 20-11/ОГП про надання
охоронних послуг (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1) його
предметом є підтримка внутрішнього
розпорядку, організація та
забезпечення перепускного режиму,
охорона приміщень, майна та
автотранспорту замовника на об'єкті, що
розташований на першому, другому,
четвертому та підвальних поверхах
(рівні) офісно-торгівельного центру що
знаходиться за адресою м.Київ, вул..
Мельникова,81, літ.А (надалі -Обєкт), на
умовах та в порядку передбачених цим
договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору
Вартість охоронних послуг Виконавця
визначається виходячи із сумарної
кількості відпрацьованих Виконавцем
людино-годин, та встановлюється
відповідно до Протоколу узгодження
договірної ціни (Додаток 1), що є
невідємною частиною даного договору.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що
розрахунки за надані послуги
проводяться на підставі рахунку
-фактури та підписаного Сторонами акту
наданих послуг, шляхом перерахування
замовником відповідної узгодженої
суми на поточний рахунок Виконавця.

Відповідно до пункту 2.5 договору оплата
здійснюється протягом 5 (п'яти)
банківських днів з дати отримання
Замовником рахунку-фактури.

При розгляді справи судом встановлено,
що 12.11.2013р. позивач направив на адресу
відповідача лист за №105 від 11.11.2013р. з
вимогою провести розрахунки за надані
послуги в вересні та жовтні 2013 року.
Також даним листом позивач напарив на
адресу відповідача акти виконаних
робіт та рахунки на оплату за вересень
та жовтень 2013року (копія чеку
додається).

Наказом Міністерства транспорту та
зв"язку України №1149 від 12.12.2007р.
затверджено нормативи і нормативні
строки пересилання

поштових відправлень та поштових
переказів, що додаються.

В п. 4 визначені нормативні строки
пересилання поштових відправлень та
поштових переказів

4.1. Нормативні строки пересилання
простої письмової кореспонденції
операторами поштового зв'язку (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку):

4.1.1. Місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

4.1.2. У межах області та між обласними
центрами України (у тому числі для
міст Києва, Сімферополя, Севастополя)
- Д+3, пріоритетної - Д+1;

4.1.3. Між районними центрами різних
областей України (у тому числі для
міст обласного підпорядкування) - Д+4,
пріоритетної -

Д+2;

4.1.4. Між іншими населеними пунктами
різних областей України - Д+5,
пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового
відправлення до пересилання в об'єкті
поштового зв'язку або опускання
простого листа чи поштової картки до
поштової скриньки до початку
останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення.

4.2. При пересиланні рекомендованої
письмової кореспонденції зазначені в
пункті 4.1 нормативні строки
пересилання збільшуються на один день.

З урахуванням викладеного відповідач
мав отримати даний лист з актами та
рахунками 15.11.2013р.

З огляду на зазначене та враховуючи те,
що письмових зауважень по зазначеним
актам відповідач не надав, суд
приходить до висновку, що відповідач
прийняв надані позивачем послуги з
охорони в обсягах та за цінами
зазначеними в актах наданих послуг та
зобов»язаний був оплатити до 22.11.2013р.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови, визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу
України встановлює, що виконавець
повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для
здійснення замовником свого обов'язку
щодо оплати послуг є надання цих
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 978 Цивільного
кодексу України за договором охорони
охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних
доказів надання позивачем послуг, суд
дійшов висновку про наявність
передбачених чинним законодавством
правових підстав для стягнення з
відповідача їх вартості в загальному
розмірі 53 334,80 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 3% річних в
сумі 591,22 грн. та пені в сумі 2564,64 грн.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений договором строк свого
обов'язку по перерахуванню коштів не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання, тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив їх
виконання (ст. 612 Цивільного кодексу
України), відповідно є підстави для
застосування встановленої законом
відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За перерахунком суду, здійсненим з
урахуванням періоду (з 25.11.2013 р. по 20.02.2014
р.) за прострочення виконання
відповідачем грошового зобов'язання
розмір 3% річних становить:

Розрахунок
процентів

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів53334.8025.11.2013 - 20.02.2014883 %385.76Таким
чином, загальна сума процентів за
договором складає 385.76 грн.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині стягнення 3% річних у розмірі
591,22 грн. підлягають задовленню
частково в сумі 385, 76 грн. В іншій
частині вимоги є необгурнтованими
оскілкьи позивачем невірно визначений
період до нарахування 3% річних.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про
зменшення розміру неустойки,
встановленого актом цивільного
законодавства, крім випадків
передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом зокрема сплата
неустойки.

Згідно пункту 7.1. У випадку
несвоєчасної оплати послуг Виконавця.
Замовник сплачує пеню у розмірі 0,1 % від
суми простроченого платежу за кожен
день затримки, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період прострочення грошових
зобов'язань.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлює, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

В зв'язку з тим, що взяті на себе
зобов'язання по сплаті орендної плати
відповідач не виконав, він повинен
сплатити, крім суми основного боргу,
пеню відповідно до п. 7.1 договору та
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", розмір якої, за
розрахунком суду, з врахуванням ст. 232
Господарського кодексу України,
становить:

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна
облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення53334.8025.11.2013 - 20.02.2014886.5000 %0.036
%*1671.64Таким чином, загальна сума пені за
договором складає 1671.64 грн.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині стягнення пені у розмірі 2564,64
грн. підлягають задовленню частково в
сумі 1671,64 грн. В іншій частині вимоги є
необгурнтованими оскілкьи позивачем
невірно визначений період до
нарахування пені.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити часково.

Стягнути з Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України» (040580, м. Київ, вул.
Мельникова, 81, літера «А», код 25287988) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Охоронна юридична
фірма "Едельвейс"(03148, вул. Гната Юри, 9,
кімната 414, код 33306172) 53 334 грн. 80 коп.
основного боргу, 1671 грн. 64 коп. пені, 385
грн. 76 коп. - 3% річних, 1 791 грн. 56 коп.
судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.04.2014р.

Суддя
Трофименко Т.Ю.