ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.Справа № 916/496/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді В.С.
Петрова

при секретарі Л.Е.
Кришиневській

за участю представників:

від позивача - Задоя В.І.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Державного
підприємства „Адміністрація морських
портів України" в особі Одеської філії
ДП „Адміністрація морських портів
України" до Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Чорноморінвестгруп" про стягнення 18
433 067,06 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Адміністрація
морських портів України" в особі
Одеської філії ДП „Адміністрація
морських портів України" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Чорноморінвестгруп" про стягнення
штрафних санкцій за договором № КД-17651
від 27.09.2012 р. у розмірі 18 433 067,06 грн.,
посилаючись на наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору про
закупівлю робіт за державні кошти
(підряд) від 27.09.2012 р. № КД-17651,
укладеного між Державним
підприємством „Адміністрація
морських портів України" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
„Чорноморінвестгруп" (підрядник),
вказане Товариство зобов'язалося
виконати роботи „Будівництво 1-ї черги
(гідротехнічні споруди) контейнерного
терміналу на Карантинному молу ДП
„ОМТП" за рахунок штучно створеної
території. Днопоглиблення операційної
акваторії водних підходів ПК
контейнерів на Карантинному молу: Лот
№2 - Улаштування операційної акваторії
та водних підходів до відмітки мінус
15,792 м від нуля Балтійської системи
висот" (далі - роботи), а Адміністрація в
свою чергу зобов'язалась прийняти
роботи та сплатити їх вартість.

Відповідно до п. 5.1 договору строк
виконання робіт становить 151
календарний день безпосереднього
виконання робіт з дати початку робіт.
Початок робіт відбувається не пізніше
80 календарних днів після перерахування
замовником авансу згідно з п. 4.1
договору або після підписання договору
та не пізніше 80 календарних днів після
початку робіт за Лотом №1 та
оформляється відповідно до Порядку
здачі і приймання робіт. Початок робіт
та закінчення робіт сторони оформляють
окремим двостороннім актом, підписаним
представниками технічного нагляду
замовника та товариства. Про початок
робіт за Лотом № 1 замовник повідомляє
Товариство протягом 5 робочих днів з
дати підписання акта початку робіт за
Лотом № 1.

П. 6.3 договору також визначає, що
Товариство зобов'язане забезпечити
виконання робіт у строки, встановлені
договором (пп.6.3.1 договору), зобов'язане
розпочати роботи не пізніше 80
календарних днів з дати підписання
договору та отримання авансового
платежу та не пізніше 80 календарних
днів після початку робіт за Лотом № 1
шляхом підписання окремого
двостороннього акта про початок робіт
(пп. 6.3.3.2 договору), зобов'язане
призначити посадову особу,
відповідальну за проведення
днопоглиблювання і дотримання
природоохоронних вимог (пп. 6.3.3.3
договору), зобов'язане надати на
погодження довідку про склад суден
земкаравану, що буде брати участь у
днопоглиблювальних роботах (пп. 6.3.3.4
договору), зобов'язане до
безпосереднього початку виконання
робіт на кожній з ділянок виконати
попередні проміри глибин ділянок
днопоглиблення відповідно до вимог
діючих нормативних документів, з
наданням Адміністрації планів
промірів глибин ділянок робіт (пп.6.3.3.5
договору) та ін.

Як вказує позивач, ним відповідно до
зазначених умов договору у встановлені
договором строки двостороннім актом
від 30.11.12 р. відповідача було
повідомлено про початок робіт з 26.11.2012
р. за Лотом № 1. Також позивач вказує, що
у встановлені договором строки ним
28.12.2012 р. була здійснена попередня
оплата (аванс) в розмірі 11331803,52 грн. (з
урахуванням заяви про залік зустрічних
однорідних вимог від 27.12.2012 р. № 03/8966).

Таким чином, позивач стверджує, що
відповідно до умов договору відповідач
мав розпочати виконання робіт за
вказаним договором не пізніше 18.03.2013 р.
та закінчити їх виконання 15.08.2013 р.
Проте, як стверджує позивач, на
теперішній час роботи навіть не були
розпочаті підрядником, адже
відповідний двосторонній акт початку
робіт не складений.

Більш того, позивач посилається на те,
що відповідач взагалі не приступив до
виконання навіть попередніх дій,
необхідних для виконання ним робіт за
договором, а саме: не передав списки для
оформлення перепусток для
проходу/проїзду на територію Одеського
морського порту (пп. 6.1.3.2 договору), не
повідомив про посадову особу
Товариства, відповідальну за
проведення днопоглиблювальних робіт
та дотримання природоохоронних вимог
(пп. 6.3.3.3 договору), не надав на
погодження довідку про склад суден
земкаравану, що буде брати участь у
днопоглиблювальних роботах (пп. 6.3.3.4
договору).

Наразі позивач зазначає, що з цього
приводу та з приводу порушення
зобов'язань за договором в частині
строків початку робіт він як замовник
неодноразово звертався до відповідача
- підрядника (листи № 008/19-379 від 03.04.13 р.,
№ 020/2-531 від 17.05.2013 р.). Також з метою
досудового врегулювання спору позивач
звертався до відповідача з відповідною
претензією від 21.08.2013 р. № 20А/2/1-194, яка
залишилася без задоволення та без
відповіді з боку відповідача.

Однак, за ствердженнями позивача,
відповідачем не було вжито будь-яких
заходів щодо виконання робіт за
договором, так само, як і попередніх дій
та заходів щодо початку робіт за
договором. Зокрема, позивач вказує, що
роботи не було розпочато як 20.06.2013 р.,
так і 15-20 вересня 2013 р., як це було
зазначено підрядником у листах від
22.05.2013 р. № 2205/001п та від 21.08.2013 р. № 210813/5
відповідно.

Разом з тим позивач вказує, що факт
порушення відповідачем зобов'язань за
договором в частині строків виконання
робіт додатково підтверджується
рішенням господарського суду Одеської
області від 24.01.2014 р. у справі № 916/3136/13,
відповідно до якого суд зобов'язав
Товариство виконати умови договору
шляхом виконання робіт, передбачених
таким договором.

Між тим відповідно до п. 7.1. договору у
разі невиконання або неналежного
виконання своїх зобов'язань за
договором сторони несуть
відповідальність, передбачену
законами та цим договором.

Пунктом 7.3.2. договору передбачено, що у
разі порушення підрядником термінів
виконання робіт, останній сплачує
Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від
вартості несвоєчасно виконаного
обсягу робіт за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів додатково стягується штраф у
розмірі 7 % від цієї вартості.

Так, з огляду на те, що строк виконання
робіт закінчився 15.08.2013 р., відповідно,
на думку позивача, станом на момент
подачі позову виконання робіт
прострочено підрядником на 174
календарних дні. Враховуючи викладене
та те, що вартість робіт за договором
(яка одночасно є вартістю невиконаних
робіт) становить 75545356,80 грн. (п. 3.1
договору), позивачем нараховано
штрафні санкції у розмірі 18433067,06 грн., у
т.ч. пеню в розмірі 13144892,08 грн. (75545356,80
грн. х 0,1 /100 х 174 дн.) та штрафу у розмірі
5288174,98 грн. (75545356,80 грн. х 7/100), що заявлені
до стягнення.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.02.2014 р. позовну заяву
Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі Одеської філії ДП
„Адміністрація морських портів
України" прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі № 916/496/14,
при цьому розгляд справи призначено в
засіданні суду на 03.03.2014 р.

Відповідач відзив на позов не надав,
також представник відповідача у судові
засідання не з'явився, хоча відповідач
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений судом належним чином
за адресою, що значиться в ЄДР
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, про що свідчать наявні в
матеріалах справи поштові
повідомлення про вручення ухвал суду
(а.с. 56, 106, 113).

У зв'язку з вказаним справу розглянуто
за наявними в ній матеріалами
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши та дослідивши
всі письмові докази, які містяться в
матеріалах справи, господарський суд
дійшов до наступних висновків.

27.09.2012 р. між Державним підприємством
„Одеський морський торговельний порт"
(замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
„Чорноморінвестгруп" (підрядник) було
укладено договір № КД-17651 (а.с. 9-16),
відповідно до п. 1.1, 1.2. якого відповідач
як підрядник зобов'язався у 2012-2014 рр.
виконати роботи: "Будівництво 1-ї черги
(гідротехнічні споруди) контейнерного
терміналу на Карантинному молу ДП
"ОМТП" за рахунок штучно створеної
території. Днопоглиблення операційної
акваторії водних підходів ПК
контейнерів на Карантинному молу: Лот
№2 - Улаштування операційної акваторії
та водних підходів до відмітки мінус
15,792м від нуля Балтійської системи
висот" (далі - роботи) зазначені у
технічному проекті/специфікації
(додаток №1 до договору, який є його
невід'ємною частиною) в обсязі
договірної ціни (додаток №2 до
договору, який є його невід'ємною
частиною) у порядку та на умовах
визначених договором, а замовник - ДП
„Одеський морський торговельний порт"
зобов'язався прийняти і оплатити такі
роботи.

Відповіідно до п. 3.1. договору ціна
цього договру становить: Лот № 2 - 75545356,80
грн. у тому числі ПДВ 20% - 12590892,80 грн., яка
визначена відповідно до ДБН Д.1.1-1-2000 з
урахуванням діючих змін і доповнень та
є динамічною договірною ціною.

Порядок здійсенння оплати визначено в
розділі IV договору. Так, в п. 4.1 договору
передбачено, що розрахунки проводяться
шляхом: оплати замовником після
підписання сторонами акта приймання
виконаних підрядних робіт (за формою
Ф-КБ-2в), "Довідки про вартість виконаних
робіт" (за формою Ф-КБ-3) на виконані
підрядником роботи, яка здійснюється
на підставі отриманого замовником
відповідного рахунку підрядника
банківським переводом на
розрахунковий рахунок підрядника у
термін до 15 робочих днів від дати
отримання рахунку у розмірі вартості
виконаних робіт у термін дії договору
та попередньої оплати (авансу), що
здійснюється в термін: Лот №2 - не
більше 40 календарних днів з моменту
підписання договору, отримання
замовником відповідного рахунку та
дати початку робіт за Лотом №1, шляхом
перерахування підряднику авансу у
розмірі: Лот №2 - 15% ціни договору
(вартості робіт по договору) за Лотом
№2, що складає 11331803,52грн. у тому числі
ПДВ 1888633,92 грн.

Згідно з п. 5.1 договору строк виконання
робіт за Лотом №2: 2012-2014 р.р. - 151
календарний день безпосереднього
виконання робіт з дати початку
виконання робіт - початок робіт за
Лотом 32 - не пізніше 80 календарних днів
після перерахування Підряднику авансу
або після підписання договору та не
пізніше 80 календарних днів після
початку робіт за Лотом №1 -
оформлюється відповідно до здачі та
приймання робіт (додаток №3 до договору
який є його невід'ємною частиною). Про
початок робіт замовник повідомляє
підрядника протягом 5 робочих днів з
дати підписання акту початку робіт за
Лотом №1.

Обов'язки підрядника визначені в п. 6.3
договору. Зокрема, підрядний
зобов'язаний: забезпечити виконання
робіт у строки, встановлені договором
(пп.6.3.1 договору), розпочати роботи не
пізніше 80 календарних днів з дати
підписання договору та отримання
авансового платежу та не пізніше 80
календарних днів після початку робіт
за Лотом № 1 шляхом підписання окремого
двостороннього акта про початок робіт
(пп. 6.3.3.2 договору), призначити посадову
особу, відповідальну за проведення
днопоглиблювання і дотримання
природоохоронних вимог (пп. 6.3.3.3
договору), надати на погодження довідку
про склад суден земкаравану, що буде
брати участь у днопоглиблювальних
роботах (пп. 6.3.3.4 договору), до
безпосереднього початку виконання
робіт на кожній з ділянок виконати
попередні проміри глибин ділянок
днопоглиблення відповідно до вимог
діючих нормативних документів, з
наданням Адміністрації планів
промірів глибин ділянок робіт (пп.6.3.3.5
договору) та ін.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14
Цивільного кодексу України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням
другої сторони, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Так, укладений між сторонами по справі
договір, який за своєю суттю є
договором підряду, є підставою для
виникнення у сторін договору
господарських зобов'язань відповідно
до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509
ЦК України). В свою чергу згідно ст. 629 ЦК
України вказаний договір є
обов'язковим для виконання його
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
30.11.2012 р. замовником на виконання п. 5.1.
договору був складений акт про
повідомлення підрядника про початок
робіт з 26.11.2012 р. (а.с. 31). Датою
повідомлення про початок робіт за
Лотом №1 - "Улаштування операційної
акваторії та водних підходів до
відмітки мінус 14,792м від нуля
Балтійської системи висот", які
здійснюються на підставі договору №
КД-17651 від 27.09.2012 р. вважається дата
підписання даного акту.

21.12.2012 р. підрядником було виставлено
замовнику рахунок № 1/10 на авансовий
платіж у розмірі 15% у сумі 11331803,52 грн.
(а.с. 32).

27.12.2012 р. ДП "Одеський морський
торговельний порт" звернувся до
підрядника з заявою про зарахування
зустрічних однорідних вимог про
зарахування заборгованості підрядника
у сумі 6114,92 грн. за рахунок зменшення
оплати за рахунком № 1/10 від 21.12.2012 р.

В свою чергу 28.12.2012 р. замовником згідно
платіжного доручення № 117 (а.с. 34) було
перераховано підряднику суму
авансового платежу у розмірі 11325688,60
грн.

28.12.2012 р. між сторонами було укладено
додаткову угоду № КД-17651/1 якою було
змінено місцезнаходження та
банківські реквізити підрядника (а.с.
28).

У зв'язку із реорганізацією ДП
"Одеський морський торговельний порт"
згідно розпорядження КМ України №133-р
від 04.03.2013р., наказу Міністерства
інфраструктури України №163 від 19.03.2013р.,
а також переходом прав та зобов'язань
за договором про закупівлю робіт за
державні кошти (підряд) №КД-17651 від
27.09.2012р. до правонаступника - Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України", сторони 13.06.2013 р. уклали
додаткову угоду № КД-17651/2, якою змінили
преамбулу договору, зазначивши при
цьому замовником робіт Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" (а.с. 29).

Наразі, як випливає зі змісту договору,
відповідач мав розпочати виконання
робіт за вказаним договором не пізніше
18.03.2013 р. та закінчити їх виконання
15.08.2013 р.

Проте, як стверджує позивач, виконання
робіт не було розпочато підрядником.
Так, у зв'язку із порушенням умов
договору стосовно строків початку
робіт позивач звернувся до відповідача
з листом від 03.04.2013 р. № 008-19/379 з
проханням повідомити про заплановані
строки початку робіт та надати
документи, передбачені п.6.3.3.3, п.6.3.3.4.
договору (а.с. 35).

17.05.2013 р. позивач листом за № 020/2-531
повторно звернувся до підрядника з
вимогою негайно приступити до
виконання робіт (а.с. 36-37).

22.05.2013 р. відповідач своїм листом за вих.
№ 2205/001п повідомив замовника про
готовність розпочати роботи до 20.06.2013 р.
(а.с. 38).

В подальшому позивач звернувся до
відповідача з претензією від 21.08.2013 р. №
20А/2/1-194 про виконання взятих на себе
зобов'язань за договором та негайно
приступити до виконання робіт (а.с. 40-42).

Натомість відповідач в листі від 21.08.2013
р. № 210813/5 повідомив позивача про
готовність приступити до виконання
робіт за договором №КД-17651 від 27.09.2012р.
15-20 вересня 2013 року (а.с. 39).

Між тим, за ствердженнями позивача, що
не спростовані відповідачем, станом на
день подання позову до суду будь-яких
заходів щодо виконання робіт за
договором, так само, як і попередніх дій
та заходів щодо початку робіт за
договором, відповідачем не вжито,
роботи не розпочато.

Так, доказів початку виконання робіт
відповідач не надав. Зокрема,
відповідач мав передати списки для
оформлення перепусток для
проходу/проїзду на територію Одеського
морського порту (пп. 6.1.3.2 договору),
повідомити про посадову особу
Товариства, відповідальну за
проведення днопоглиблювальних робіт
та дотримання природоохоронних вимог
(пп. 6.3.3.3 договору), надати на погодження
довідку про склад суден земкаравану, що
буде брати участь у днопоглиблювальних
роботах (пп. 6.3.3.4 договору). Проте,
докази виконання вказаних умов
договору в матеріалах справи відсутні.
Адже частиною другою статті 22 ГПК
України передбачено, що сторони мають
право подавати докази, брати участь у
дослідженні доказів, заявляти
клопотання тощо; обґрунтовувати свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами (ч. 2 ст. 43 ГПК України), якими в
силу ст. 32 ГПК України є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інших обставин, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Більш того, факт порушення
відповідачем зобов'язань за договором
в частині строків виконання робіт
додатково підтверджується рішенням
господарського суду Одеської області
від 24.01.2014 р. у справі № 916/3136/13,
відповідно до якого суд зобов'язав
відповідача виконати умови договору
шляхом виконання робіт, передбачених
таким договором.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду
однієї справи не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд
доходить до висновку про невиконання
відповідачем в обумовлений строк
підрядних робіт за договором № КД-17651
від 27.09.2012 р., що є порушенням умов
договору. Про наведене також свідчить
відсутність відповідного
двостороннього акту початку робіт.

В свою чергу у зв'язку з допущенням
порушень умов договору позивачем
нараховано відповідачу штрафні
санкції на підставі п. 7.3.2 договору.

Так, в розділі 7 договору № КД-17651 від
27.09.2012 р. передбачена відповідальність
сторін за порушення зобов'язань за
договором.

Відповідно до п. 7.1. договору у разі
невиконання або неналежного виконання
своїх зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
законами та цим договором.

Пунктом 7.3.2. договору передбачено, що у
разі порушення підрядником термінів
виконання робіт, останній сплачує
замовнику пеню у розмірі 0,1 % від
вартості несвоєчасно виконаного
обсягу робіт за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів додатково стягується штраф у
розмірі 7 % від цієї вартості.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

При цьому невиконання зобов'язання або
виконання зобов'язання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), що мало місце у
даному випадку згідно ст. 610 Цивільного
кодексу України є порушенням
зобов'язання, зокрема з боку
відповідача.

Також ч. 1, 2 статті 615 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання однією стороною друга
сторона має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом. Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

В свою чергу у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3
ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548
Цивільного кодексу України, виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як передбачає частина 1 ст. 551 ЦК
України, предметом неустойки може бути
грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України
кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК
України учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки. У сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.
Господарські санкції застосовуються у
встановленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин.

В силу положень ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
такому розмірі: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Наразі слід зазначити, що вартість
невиконаних робіт за договором (яка є
одночасно вартістю робіт по договору)
становить 75545356,80 грн. (загальна сума
договору відповідно до п. 3.1).

Отже, у зв'язку з невиконанням
відповідачем робіт за договором №
КД-17651 від 27.09.2012 р., а саме: прострочкою з
15.08.2013 р. по день подачі позову, що
становить 174 календарних днів,
позивачем було нараховано відповідачу
пеню в розмірі 13144892,08 грн. (75545356,80 грн. х
0,1 /100 х 174 дн.) та штраф у розмірі 5288174,98
грн. (75545356,80 грн. х 7%)

Враховуючи викладене, суд вважає
цілком правомірними вимоги позивача
про стягнення з відповідача пені в
розмірі 13144892,08 грн. та штрафу у розмірі
5288174,98 грн., адже відповідачем не
виконані своєчасно зобов'язання згідно
договору № КД-17651 від 27.09.2012 р., що не
спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з
положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані докази в сукупності,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі Одеської філії ДП
„Адміністрація морських портів
України" цілком обґрунтовані,
відповідають фактичним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, та
рішення відбулось на користь позивача,
відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по сплаті судового збору,
понесені позивачем при подачі позову,
слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі Одеської філії ДП
„Адміністрація морських портів
України" до Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Чорноморінвестгруп" про стягнення 18
433 067,06 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Чорноморінвестгруп" (65032, м. Одеса, пр.
Шевченка, 4А, ; п/р
4664 в ПАТ „ВТБ Банк", МФО 321767) на
користь Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14;
) в особі Одеської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ; р/р 2698 в Одеській
філії ПАТ „Державний
експортно-імпортний банк України", МФО
3282/тринадцять мільйонів сто
сорок чотири тисячі вісімсот
дев'яносто дві/грн. 08 коп. пені,
5288174/п'ять мільйонів двісті вісімдесят
вісім тисяч сто сімдесят чотири/грн. 98
коп. штрафу, 73080/сімдесят три тисячі
вісімдесят/грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 08.04.2014 р.

Суддя
Петров В.С.