м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5091/14 10.04.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання
Козаковій І.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-авто» про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу в
розмірі 5 938 гривень 04 копійки

Представники:

від Позивача: Грабова І.А. (представник
за довіреністю);

від Відповідача: Волчек Н.М.
(представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(надалі також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-авто» (надалі також -
«Відповідач») про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу в
розмірі 5 938 гривень 04 копійки.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «АХА Страхування»
на підставі Договору добровільного
страхування наземного транспорту №
156315Га/12лв/лч від 01.11..2012 року внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплатило страхове відшкодування
власнику автомобіля «HYUNDAI», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому
Позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотньої вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.

Позивач зазначає, що відповідальність
водія транспортного засобу «SKODA»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
яким скоєно ДТП, застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/1138219, а тому Позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.03.2014 року порушено провадження у
справі № 910/5091/14, розгляд справи
призначено на 10.04.2014 року.

08.04.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на виконання вимог Ухвали
суду надійшли відомості щодо страхової
компанії, якою видано Поліс № АЕ/1138219,
цивільно-правова відповідальність
якого водія застрахована за вказаним
полісом, який автомобіль був
застрахований за даним полісом та
термін дії зазначеного полісу, ліміти
відповідальності страховика та розмір
франшизи.

Також, 08.04.2014 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від Позивача на виконання вимог Ухвали
суду про порушення провадження у
справі надійшли документи до залучення
до матеріалів справи.

В судовому засіданні 10.04.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечив, однак Відзив
на позовну заяву Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» не подав.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10 квітня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.11.2012 року між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «АХА
Страхування» (Страховик) та ОСОБА_3
(Страхувальник) укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 156315Га/12лв/лч, предметом
якого є страхування транспортного
засобу «HYUNDAI», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Як вбачається з Повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, 23.08.2013
року на вулиці Виговського, 77 в м.
Львові відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
«HYUNDAI», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та
транспортного засобу «SKODA», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «HYUNDAI», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до Повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду від 23.08.2013
року, водій транспортного засобу «SKODA»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
визнав свою вину.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі Страхового акту
№1.001.13.11962/VESKO31561 від 05.09.2013 року Позивач
здійснив виплату страхового
відшкодування в розмірі 5 938 гривень 04
копійки, що підтверджується платіжним
дорученням № 56223 від 06.09.2013року.

Відповідно до інформації наданої МТСБУ
на запит Суду, цивільно-правова
відповідальність водія транспортного
засобу «SKODA», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, на момент настання
страхової події була застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/1138219, розмір франшизи
згідно з вказаним Полісом складає 0
гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що
Відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, зобов'язаний відшкодувати
суму матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, розмір якої становить 5 938
гривень 04 копійки.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання зобов'язань за
Договором добровільного страхування
наземного транспорту № 156315Га/12лв/лч
відшкодовано на користь
страхувальника 5 938 гривень 04 копійки.

Таким чином, Суд зазначає, що до
Позивача перейшло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Суд зазначає, що з набранням чинності
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування" від
17.02.2011р. № 3045-VI яким було внесено зміни
та доповнення до Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", що дозволило учасникам
дорожнього руху при скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди за
наявності встановлених п. 33.2 ст. 33
наведеного Закону обставин спільно
складати повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
("європротокол") без інформування
відповідного підрозділу МВС України
про її настання.

На виконання Закону України від 17.02.2011
р. № 3045-VI Моторним (транспортним)
страховим бюро України було
встановлено відповідний зразок
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду та за погодженням з Державною
автомобільною інспекцією Міністерства
внутрішніх справ України затверджено
інструкцію щодо заповнення
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду.

Оформлене у відповідності до такої
інструкції учасниками
дорожньо-транспортної пригоди
повідомлення в силу положень Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" і є підставою для прийняття
страховиком рішення щодо здійснення
страхового відшкодування.

При цьому, при оформленні
дорожньо-транспортної пригоди у такий
спосіб (складення її учасниками
європротоколу без виклику
відповідного підрозділу МВС України)
не складається постанова про
адміністративне правопорушення та не
направляються матеріали
дорожньо-транспортної пригоди до суду
для притягнення відповідальної за
вчинення такої пригоди особи до
відповідальності.

Тобто, унеможливлюється існування
відповідних судових рішень (про
притягнення особи до адміністративної
чи кримінальної відповідальності), які
б встановлювали вину учасника
дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, наведені обставини не
можуть бути підставою для відмови в
задоволенні відповідного позову,
оскільки цивільно-правова
відповідальність за заподіяну шкоду
настає у разі наявності вини особи в
цьому, незалежно від того чи є у діях
цієї особи склад адміністративного
проступку/злочину.

Отже, відповідно до Повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду від 23.08.2013
року, а саме: письмових пояснень
учасників дорожньо-транспортної
пригоди та схеми даної пригоди, винним
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась 23.08.2013 року на
вулиці Виговського, 77 в м. Львові, є
водій транспортного засобу «SKODA»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
ОСОБА_5

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку (абзац 16 статті 9
Закону України „Про страхування").

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

В статті 1191 Цивільного кодексу України
зазначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Суд звертає увагу, що реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
доручення. Звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 23 серпня 2011 року у справі №
42/92.

Отже, враховуючи визначені Полісом №
АЕ/1138219 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, Суд
приходить до висновку, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 5 938 гривень 04 копійки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-авто» (01042, м.
Київ, пров. Новопечерський, 19/3;
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8,
ідентифікаційний код 20474912) 5 938 (п'ять
тисяч дев'ятсот тридцять вісім) гривень
04 копійки.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-авто» (01042, м.
Київ, пров. Новопечерський, 19/3;
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8,
ідентифікаційний код 20474912) 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок судового збору.

4. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 11 квітня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин