ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
Справа № 925/392/14

Господарський суд Черкаської
області в складі: головуючого судді
Анісімова І.А., при секретарі судового
засідання Швидкій О.В.

у відкритому судовому засіданні в
приміщенні господарського суду за
адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка,307

за участю представників сторін

від позивача: Рябчун О.М. - за
довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

розглядає справу:

за позовом товариство з обмеженою
відповідальністю "Росьагропродукт"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 97 329 грн. 87 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення 97 329 грн.
87 коп. коп. боргу та 1 946 грн. 60 коп.
судового збору.

Відзиву на позов до суду не надійшло.

Представник відповідача в засідання не
з'явився, поважності причин неявки не
повідомив. Відповідач був належним
чином повідомлений про місце і час
засідання суду.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011
Пленуму ВГСУ «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однією з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судом встановлено, що неявка
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи за
наявними у справі матеріалами та за
таких обставин розгляд справи за
відсутності відповідача є можливим.

Суд визнав можливість розглядати
справу у відсутність представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

Наявні у справі матеріали дозволяють
розглянути її за відсутності відзиву
на позов.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 11
квітня 2014 року згідно ст. 85 ГПК України
представнику позивача було оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши усі обставини, перевіривши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

25 лютого 2013 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач)
та товариством з обмеженою
відповідальністю «Агроекопродукт»
було укладено договір про переведення
боргу (договір 1), за яким відповідач
взяв на себе грошове зобов'язання
сплатити на користь ТОВ
«Агроекопродукт» борг у розмірі 63 250
грн. 00 коп. в термін до 31 грудня 2013 року.

25 лютого 2013 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач)
та товариством з обмеженою
відповідальністю «Агроекопродукт»
було укладено договір про переведення
боргу (договір 2), за яким відповідач
взяв на себе грошове зобов'язання
сплатити на користь ТОВ
«Агроекопродукт» борг у розмірі 34 079
грн. 87 коп. в термін до 31 грудня 2013 року.

23 квітня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Агроекопродукт» та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Росьагропродукт» (позивач) було
укладено договір № 671 про відступлення
права вимоги (цесії), відповідно до
якого, в порядку та на умовах,
визначених цим договором, товариство з
обмеженою відповідальністю
«Агроекопродукт» відступило, а
позивач набув право вимоги, належне ТОВ
«Агроекопродукт», і став кредитором за
договором про переведення боргу від 25
лютого 2013 року на суму 63 250 грн. 00 коп. та
договором про переведення боргу від 25
лютого 2013 року на суму 34 079 грн. 87 коп.,
вказані договори укладені між ТОВ
«Агроекопродукт» та відповідачем.

Згідно п.2 договору - за цим договором
позивач набуває право вимагати від
відповідача належного виконання
обов'язків визначених договором,
зазначеним у п.1 цього Договору.

Відповідно до п. 3 договору № 671 про
відступлення права вимоги (цесії), до
позивача переходить право вимоги ТОВ
«Агроекопродукт» в обсязі та на умовах,
що існували на момент укладення цього
договору, а саме право вимоги сплати
заборгованості в загальній сумі 97 329
грн. 87 коп.

Згідно п.5 договору - право вимоги, що
відступається ТОВ «Росьагропродукт»
(позивачу) засвідчується:

п.5.1 договором про переведення боргу
від 25.02.2013 на суму 63250 грн. 00 коп.;

п.5.2 договором про переведення боргу
від 25.02.2013 на суму 34079 грн. 87 коп.

26 квітня 2013 року відповідачу було
направлено повідомлення за вих. № 74 про
укладення договору № 671 про
відступлення права вимоги (цесії) від
23.04.2013 та вказано, що строк погашення
боргу спливає 31.12.2013.

Відповідач свої зобов'язання за
договорами про переведення боргу від 25
лютого 2013 року не виконав.

Згідно розрахунку позивача
заборгованість становить 97 329 грн. 87
коп. про, що також свідчить довідка
позивача від 11.04.2014.

Розрахунок позову відповідачем не
оспорено. Факт наявності боргу
підтверджено договорами про
переведення боргу від 25.02.2013 та
договором договору № 671 про
відступлення права вимоги (цесії) від
23.04.2013, наявними в матеріалах справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512. ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. З цією нормою
кореспондуються і приписи ст. 193 ГК
України, що визначають загальні умови
виконання господарських зобов'язань.

Таким чином, вимоги позивача
відповідають фактичним обставинам та
матеріалам справи, тому підлягають
задоволенню у заявленій сумі 97329 грн. 87
коп.

Господарський суд ухвалами від 12.03.2014,
25.03.2014 та 03.04.2014 зобов'язував
відповідача направити документи та
свого представника. Представник в
судове засідання не з'явився.

Процесуальні документи надіслані
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.

Згідно ст. ст. 28, 30 ГПК України, в
судовому процесі можуть брати участь
посадові особи та інші працівники
підприємств, установ, організацій,
державних та інших органів, коли їх
викликано для дачі пояснень з питань,
що виникають під час розгляду справи.

Зазначені особи зобов'язані з'явитися
до господарського суду на його виклик,
сповістити про знані їм відомості та
обставини у справі, подати на вимогу
господарського суду пояснення в
письмовій формі.

Стаття 32 ГПК України встановлює, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких, господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін.

В статті 33 ГПК України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті документи, які
мають значення для справи. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач довів наявність тих обставин
на підставі яких він просить позов
задовольнити.

Рішення прийнято на підставі тих
документів, які є у справі.

За таких обставин, суд вважає позов
доведеним, тому позовні вимоги слід
задовольнити.

Судові витрати: витрати по сплаті
судового збору покласти на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.49, ст..ст.82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Росьагропродукт»
(19000, Черкаська область, м. Канів, вул.
Київська, 11, код 03119517) 97 329 грн. 87 коп.
заборгованості та 1 946 грн. 60 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядки та
строки передбачені розділом XII ГПК
України.

Повне рішення складено 14 квітня 2014
року.

Суддя
І.А.Анісімов