ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" квітня 2014 р.
Справа № 922/3597/13

вх. № 3597/13

Суддя господарського суду: Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання:
Лобов Р.М.

за участю представників сторін:

Представник стягувача (скаржник) -
Ігнатенко Т.В. за довіреністю б/н від
23.08.2013р.;

Представник боржника - Суховій Т.М.,,
дов. № 36 від 14.04.2014 р.;

Представник Київського ВДВС ХМУЮ -
Марченко О.М., посв. № 2 від 20.12.2013 р.

розглянувши скаргу Східного казенного
підприємства пробірного контролю (вх.
№ 55 від 18.03.2014р.) на дії державного
виконавця по справі за позовом Східне
казенне підприємство пробірного
контролю, м. Харків до Публічного
акціонерного товариства Банк
"Меркурій", м. Харків,

про стягнення грошових коштів в сумі
20210,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської
області надійшла скарга (вх. № 55) на дії
органу Державної виконавчої служби, в
якій скаржник (стягувач) - Східне
казенне підприємство пробірного
контролю просить суд:

1) Визнати дії державного виконавця
Марченко О.М. Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в частині винесення постанови
про закінчення виконавчого
провадження № 41351561 від 14.02.2014р.
неправомірними.

2) Скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження № 41351561 від
14.02.2014р.

Увалою господарського суду від 18
березня 2014р. прийнято скаргу стягувача
на дії органу Державної виконавчої
служби до розгляду та призначено її
розгляд у судовому засіданні на 02.04.2014р.
о 10:40 год.

У судовому засіданні 02.04.2014р.
оголошувалась перерва до 14.04.2014р. о 12:15
год.

У призначеному судовому засіданні
14.04.2014р. представник скаржника
(стягувач) скаргу підтримав, наполягав
на її задоводенні.

Представник боржника у судовому
засіданні 14.04.2014р. проти задоволення
скарги заперечував. Через канцелярію
господарського суду надав додаткові
докази по скарзі (вх. № 12666), які суд
долучає до матеріалів справи.

Представник Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції у призначеному судовому
засіданні 14.04.2014р. проти задоволення
скарги заперечував.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність
державної виконавчої служби щодо
виконання рішень. ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду скарги за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши скаргу Східного казенного
підприємства пробірного контролю,
вислухавши пояснення боржника та
представника ДВС, дослідивши матеріали
справи та докази, надані в
обґрунтування скарги, суд встановив
наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 21.10.2013року,
залишеного без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 05 грудня 2013р.
позовні вимоги Східного казенного
підприємства пробірного контролю
задоволено повністю. Зобов"язано
Публічне акціонерне товариство Банк
"Меркурій" перерахувати кошти в сумі
4650000,00 грн., відповідно до платіжних
доручень за Договором банківського
вкладу (депозиту) "Класичний" за №1/2605
від 04.03.2011р. Східному казенному
підприємству пробірного контролю.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства Банк "Меркурій" на користь
Східного казенного підприємства
пробірного контролю не сплачені
проценти за користування грошовими
коштами депозиту за Договором
банківського вкладу (депозиту)
"Класичний" за №1/2605 від 04.03.2011р. в сумі
21246,58 грн., три відсотки річних за
порушення грошового зобов"язання в
сумі 21650,33 грн., пеню за невиконання
зобов"язань з повернення депозитного
вкладу та перерахування відсотків по
депозитному вкладу в сумі 93742,46 грн. та
витрати зі сплати судового збору в сумі
2867,50 грн.

18.12.2013р. на виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 21 жовтня 2013 р. та постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 05 грудня 2013 р.
видано відповідний наказ суду.

24.12.2013р. старшим державним виконавцем
Київського відділу державної
виконавчої служби ХМУЮ Марченко О.М.
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження № 41351561 по
примусовому виконанню наказу
господарського суду № 922/3597/13, виданого
18.12.2013р. Господарським судом
Харківської області по зобов'язанню
ПАТ Банк «Меркурій» перерахувати кошти
в сумі 4 650 000,00 грн., відповідно до
платіжних доручень за Договором
банківського вкладу ( депозиту)
«Класичний» за № 1/2605 від 04.03.2011р.
Східному казенному підприємству
пробірного контролю.

В постанові про відкриття виконавчого
провадження було надано строк для
добровільного виконання рішення суду
до 30.12.2013 року, постанова про відкриття
виконавчого провадження була отримана
боржником 24.12.2013 року.

11.01.2014р. боржник - ПАТ Банк «Меркурій»,
на виконання вищевказаної постанови
частково перерахував на рахунок
Східного казенного підприємства
пробірного контролю грошові кошти в
розмірі 10 000,00 грн., про що було
повідомлено Київський ВДВС ХМУЮ.

14.01.2014р. першим заступником Голови
Правління ПАТ Банк "Меркурій" за № 94/08
було направлено на адресу Київського
відділу державної виконавчої служби
ХАрківського МУЮ лист, в якому було
повідомлено про розроблення банком
графіку перерахування стягувачу
залишку коштів, відповідно до наказу
господарського суду від 18.12.2013р., який
буде представлено до виконавчої служби
до 20.01.2014р., а до 20.01.2014р. банк
забезпечить щоденне направлення
коштів стягувачу.

У зв'язку з невиконанням боржником
рішення суду у повному обсязі
відповідно до ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження» на боржника
було накладено штраф у сумі 680,00 грн.
який в подальшому було сплачено у
боржником у добровільному порядку,
боржнику було надано строк для
подальшого виконання до 19.01.2014 року.

В наданий строк боржником рішення суду
в повному обсязі виконано не було,у
зв'язку з чим на боржника було
накладено штраф у подвійному розмірі в
сумі 1360,00 грн.

27.01.2014р. до ПАТ Банк «Меркурій» отримало
повідомлення з Управління
Національного банку України відносно
того, що ними отримано від Київського
ВДВС ХМУЮ платіжну вимогу № 1026/3 від
23.01.2014р. на суму 4 440 000,00 грн. щодо
примусового списання коштів із
кореспондентського рахунку ПАТ Банк
«Меркурій» згідно наказу № 922/3597/13,
виданого 18.12.2013р. господарським судом
Харківської області про зобов'язання
ПАТ Банк «Меркурій» перерахувати кошти
в сумі 4440000,00 грн. Східному казенному
підприємству пробірного контролю.

Як свідчать матеріали скарги, у зв"язку
з невиконанням рішення господарського
суду по даній справі в повному обсязі,
23.01.2014р. державним виконавцем було
винесено подання до правоохоронних
органів для притягнення винних осіб до
відповідальності згідно діючого
законодавства та 14.02.2014р. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Звертаючись до господарського суду з
відповідною скаргою, стягувач вважає
постанову державного виконавця
Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Марченко
О.М. про закінчення виконавчого
провадження №41351561 від 14.02.2014 року
передчасною, яка не підтверджується
будь-якими доказами щодо неможливості
виконання судового рішення, або про
вчинення будь-яких заходів примусового
виконання рішення суду. Враховуючи
викладене, скаржник просить суд:
визнати дії державного виконавця в
частині винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження №
41351561 від 14.02.2014р. неправомірними та
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження № 41351561 від
14.02.2014р.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав та вимог
скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов`язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Ця норма є
відтворенням норми ст.124 Конституції
України, згідно з якою судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов`язковими до виконання на всій
території України.

Також відповідно до ч. 2-4 статті 13
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" Судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно - правовим
актами, виданим відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Держаний виконавець, як працівник
органу державної виконавчої служби за
ст.7 Закону України "Про державну
виконавчу службу", зобов'язаний
сумлінно виконувати службові
обов'язки, не допускати у своїй
діяльності порушення прав громадян та
юридичних осіб, гарантованих
Конституцією України та законами
України.

Законом України «Про виконавче
провадження» встановлено порядок
виконання судового рішення, який
необхідно дотримуватися державному
виконавцю. Рішення, за якими боржник
зобов'язаний вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
відноситься до рішення немайнового
характеру.

Згідно з приписами ст. 30 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Так, відповідно до матеріалів, наданих
до скарги, вбачається, що після
винесення державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання наказу
господарського суду від 18.12.2013р.,
боржником частково були перераховані
на рахунок Східного казенного
підприємства пробірного контролю
грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., про
що було повідомлено Київський ВДВС
ХМУЮ.

Відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче
провадження» - після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматись від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого ч.2 ст.25 цього
закону для самостійного виконання
рішення. У разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст.89 цього Закону і не
пізніше 5-ти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності, згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому ст. 89 цього закону.

Якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець застосовує до боржника
штрафні санкції та інші заходи, після
чого виконавчий документ постановою
державного виконавця, затвердженою
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, повертається до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

Таким чином, нормами цієї статті не
передбачено право державного
виконавця проводити стягнення
грошових коштів з боржника в
примусовому порядку.

Як свідчать матеріали скарги,
Київським відділом державної
виконавчої служби Харківського МУЮ
було направлено на адресу прокуратури
Київського району м. Харкова подання
(вих. № 1020 від 23.01.2014р.), в якому, зокрема,
зазначалось про примусове списання з
рахунку боржника - ПАТ Банк "Меркурій"
157926,38 грн., згідно платіжного доручення
№ 405 від 06.02.2014р., після чого
запропоновано прокуратурі Київського
району м. Харкова розглянути питання
щодо притягнення боржника до
відповідальності згідно діючого
законодавства за невиконання рішення
господарського суду Харківської
області за наказом від 18.12.2013р.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню,
зокрема, у разі: повернення виконавчого
документу до суду чи іншого органу
(посадової особи), який його видав, у
випадку, передбаченому частиною
третьою статті 75 цього Закону.

14 лютого 2014 року, керуючись п.11 ч.І
ст.ст.49, 75 Закону України «Про виконавче
провадження», Київським відділом
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження
№41351561. Вказана постанова отримана
Східним КППК 12 березня 2014 року, що
підтверджується матеріалами
виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
„Про виконавче провадження", рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або до керівника відповідного
органу державної виконавчої служби
вищого рівня чи до суду.

Відповідно до п.п. 9.13. п. 9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Також суд зазначає, згідно положень
пункту 7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" № 14 від 26.12.2003р., у разі
визнання неправомірними рішення, дій
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби, суд
зобов'язує їх усунути допущені
порушення або іншим шляхом поновлює
порушені права чи свободи заявника. При
цьому, суд не вправі зобов'язувати
зазначених осіб до вчинення тих дій,
які згідно із Законом України "Про
виконавче провадження" можуть
здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суд вважає, що дії
державного виконавця Київського
відідлу державної виконавчої служби
ХМУЮ в частині винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження №
41351561 від 14.02.2014р. проводились згідно
чинного законодавства, оскільки
вчинення державним виконавцем таких
дій є його обов'язком відповідно до
Закону України "Про виконавче
провадження".

З урахуванням наведеного, суд не
погоджується з доводами скаржника, що
державним виконавцем не було вжито
всіх передбачених законом заходів щодо
виконання наказу господарського суду
Харківської області від 18.12.2013р., визнає
доводи скаржника необгрунтованими, а
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Східного
казенного підприємства пробірного
контролю на дії державного виконавця -
відмовити.

Суддя
Аюпова Р.М.

справа № 922/3597/13