КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Справа№ 910/21212/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

секретар Джужа Р.Є.

за участю представників:

від позивача: Воловик К.С. (представник
за довіреністю)

від відповідача: ОСОБА_5 (представник за
довіреністю)

ОСОБА_4 (особисто)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4

на рішення господарського суду міста
Києва

від 04.12.2013 р. у справі №910/21212/13 (суддя
Якименко М.М.)

за позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Темп - 4"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення 19291,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Темп-4"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_4 про розірвання
договору оренди приміщення від 23.06.2011
року та стягнення 19291,74 грн., з яких 18114,74
грн. - основного боргу (заборгованості
по орендній платі, нараховану за липень
2012 р. в розмірі 4744,34 грн., березень 2013 р. в
розмірі 6685,20 грн. та квітень 2013 р. в
розмірі 6685,20 грн.), 1147,00 грн. - витрат на
правову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення орендної плати
за користування приміщення, згідно
умов Договору оренди приміщення від
23.06.2011 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 р. у справі №910/21212/13
позов задоволено частково. Стягнуто з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на
користь Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Темп - 4" 18114
грн. 74 коп. - заборгованості по орендній
платі, 1618 грн. 21 коп. - судового збору. В
решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 р. у справі №910/21212/13 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Підставою для скасування рішення суду
скаржник зазначив неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд визнав
встановленими, а також порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.01.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення
господарського суду міста Києва від
04.12.2013 р. у справі №910/21212/13 до
провадження; розгляд апеляційної
скарги призначено на 11.02.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014 р.
змінено склад колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014 р.
розгляд справи №910/21212/13 відкладено на
13.03.2014 р.; зобов'язано позивача надати
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду довідку
банківської установи щодо не
надходження на рахунок ОСББ "Темп-2"
сплачених відповідачем 15300 грн.
(призначення платежу: оплата оренди
приміщення за 08.2010 р.) квитанцією
№1284/з34; зобов'язано відповідача надати
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду докази на
підтвердження надходження та
зарахування на рахунок ОСББ "Темп-2"
сплачених відповідачем 15300 грн.
(призначення платежу: оплата оренди
приміщення за 08.2010 р.) квитанцією
№1284/з34.

В судове засідання апеляційної
інстанції 11.02.2014 р., представник
відповідача не з'явився. Вимог,
викладених в ухвалі суду від 11.02.2014 р. не
виконав.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.03.2014 р.
розгляд справи №910/21212/13 відкладено на
08.04.2014 р.; повторно зобов'язано
відповідача надати через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду докази на
підтвердження надходження та
зарахування на рахунок ОСББ "Темп-2"
сплачених відповідачем 15300 грн.
(призначення платежу: оплата оренди
приміщення за 08.2010 р.) квитанцією
№1284/з34; зобов'язано позивача надати
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду детальний та
обґрунтований розрахунок
заборгованості за договором оренди
нежитлового приміщення від 23.06.2011 р., з
урахуванням доповнень до договору
оренди від 30.05.2012 р., за виключенням
червня, липня, серпня 2012 року;
зобов'язано сторін надати Київському
апеляційному господарському суду
через відділ документального
забезпечення підписаний та скріплений
печатками сторін акт звірки
взаєморозрахунків заборгованості за
договором оренди нежитлового
приміщення від 23.06.2011 р.

Вимог, викладених в ухвалах Київського
апеляційного господарського суду
проведення звірки взаєморозрахунків
заборгованості за договором оренди
нежитлового приміщення від 23.06.2011 р.
сторони не виконали.

В судовому засіданні 08.04.2014 р.,
відповідно до ст. 77 ГПК України, було
оголошено перерву до 15.04.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 р.
задоволено клопотання представника
позивача про продовження строку
розгляду апеляційної скарги,
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 на рішення господарського суду
міста Києва від 04.12.2013 р. у справі
№910/21212/13 на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача,
відповідач підтримали доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
просили її задовольнити, скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 р. у справі №910/21212/13 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
заперечував проти доводів, викладених
в апеляційній скарзі, просив залишити
її без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
04.12.2013 р. у справі №910/21212/13 - без змін,
вважаючи оскаржуване рішення законним
та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

23.06.2011 року між Об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку "Темп-4", як Орендодавцем, та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, як
Орендарем, було укладено Договір
оренди приміщення (оперативна оренда),
відповідно до умов якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає в тимчасове
володіння орендоване приміщення (далі -
приміщення ), за адресою: АДРЕСА_2, на
першому поверсі, загальною площею 170,00
кв.м.

Згідно з п. 4.1. Договору термін оренди
складає 1 (один) рік з моменту прийняття
орендованого приміщення за актом
приймання.

Відповідно до п. 4.2. Договору якщо жодна
із сторін у місячний термін до
закінчення даного Договору не заявить
про намір його розірвати, цей Договір
автоматично пролонгується на термін 1
(один) рік.

Згідно з п. 4.3. Договору орендар має
право відмовитися від даного Договору,
попередивши орендодавця в місячний
термін. При цьому сплачена авансом
плата Орендарю не повертається.

Відповідно до п. 5.1. Договору розмір
орендної плати складає (з урахуванням
ПДВ): 90 (дев'яносто) грн. за 1 (один) кв.м. в
місяць.

Згідно з п. 7.1. Договору Орендар
зобов'язаний своєчасно здійснювати
орендні платежі.

На виконання умов Договору 23.06.2011 року
позивач передав, а відповідач прийняв в
тимчасове платне користування
приміщення, що підтверджується
підписаним між сторонами Акт
приймання-передачі приміщення від
23.06.2011 року.

Позивач вказував на те, що відповідач в
порушення вимог чинного законодавства
систематично порушував умови договору,
зокрема не виконував п.7.1 Договору,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість по орендній платі за
липень 2012 р., березень 2013 р. та квітень
2013 р. на загальну суму 18114,74 грн., в
зв'язку з чим позивач просить розірвати
Договір оренди та стягнути
заборгованість за відповідні періоди.

Статтею 188 Господарського кодексу
України визначений загальний порядок
розірвання господарських договорів,
відповідно до якого зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Як зазначалося вище, в пункті п. 4.2.
Договору сторонами погоджено, якщо
жодна із сторін у місячний термін до
закінчення даного Договору не заявить
про намір його розірвати, цей Договір
автоматично пролонгується на термін 1
(один) рік.

Виходячи зі змісту ст. 231
Господарського кодексу України
одностороння відмова від договору
оренди не допускається. Договір оренди
припиняється у разі, зокрема
закінчення строку, на який його було
укладено.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи листа-повідомлення, позивач
звернувся до відповідача з заявою про
не бажання продовжити Договір та про
припинення його дії (розірвання) з
23.06.2013 року.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що Договір оренди припинив свою
дію 23.06.2013 р., а тому позовні вимоги про
розірвання вищевказаного договору є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 795 Цивільного кодексу
України, повернення наймачем предмета
договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту договір найму
припиняється.

В розділі 8 Договору встановлено
порядок повернення орендодавцю
приміщення (предмету договору найму),
відповідно до якого орендар повинен
передати орендодавцю орендоване
приміщення протягом дня з моменту
закінчення строку оренди за актом
передачі (п.8.1 Договору); в момент
підписання акту орендар передає
орендодавцю ключі від орендованого
приміщення (п.8.2 Договору).

Проте, в матеріалах справи відсутній
акт повернення приміщення.

Водночас позивач зазначив про те, що
28.04.2013 р. відповідач виїхав з
орендованого приміщення.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Договір, укладений між позивачем та
відповідачем за своєю правовою
природою є договором найму (оренди).

Відповідно до частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного
кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Виходячи зі змісту статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
визначених змістом зобов'язання умов
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у встановлений договором або
законом строк (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що
відповідач в порушення умов договору
не виконав обов'язку щодо сплати
орендних платежів за березень 2013 р. та
квітень 2013 р., в результаті чого виникла
заборгованість, яка становить 13370 грн.
та підлягає стягненню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
вимоги позивача про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за липень 2012 р. в
розмірі 4744,34 грн. є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи доповнення до Договору оренди
нежитлового приміщення від 23.06.2011 р.,
укладеного між сторонами 30.05.2012 р. (та
про що зазначено в позовній заяві),
сторони погодили, що в червні, липні та
серпні 2012 р. відповідач не буде
використовувати орендоване
приміщення, не буде знаходитись в ньому
та експлуатувати його, за цієї умови
орендна плата з нього за цей період
стягуватись не буде, а за комунальні
послуги плата буде стягуватись у
звичайному порядку.

В матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження використання
(знаходження, експлуатації)
відповідачем орендованого приміщення
у липні 2012 р., а тому у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за липень 2012 р. в
розмірі 4744,34 грн. необхідно відмовити.

Твердження відповідача про те, що
заборгованість по орендній платі за
березень 2013 р. відсутня, в зв'язку з тим,
що вказана орендна плата була сплачена
в серпні 2012 р., вказуючи при цьому на те,
що в серпні 2012 р. було помилково
сплачено 4000 грн. та 2685,20 грн., оскільки
орендна плата за серпень 2012 р. не
повинна сплачуватись відповідно до
доповнення до Договору від 30.05.2012 р.,
колегією суддів не приймається до
уваги з огляду на наступне.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи копій квитанції №982/з3 від 01.11.2012
р. та №982/з28 від 03.04.2013 р., відповідачем
01.11.2012 р. сплачено 4000 грн. орендної плати
за серпень 2012 р. та 03.04.2013 р. 2685,20 грн.
оплата за послуги оренди за серпень 2012
р., як зазначено в призначенні платежів.

Відповідачем не надано будь-яких
доказів на підтвердження звернення до
позивача про помилковість сплати цих
коштів, відсутня заява відповідача про
зарахування вказаних коштів в оплату
орендної плати за березень 2013 р.

Отже, колегія суддів вважає, що
відповідачем сплачено 4000 грн. 01.11.2012 р.
та 03.04.2013 р. 2685,20 грн. орендну плату саме
за серпень 2012 р., про що й зазначено в
призначенні платежів у відповідних
квитанціях.

Посилання відповідача на те, що
останній не знаходився в орендованому
приміщенні в квітні 2013 р. не
приймаються судом апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, в розділі 8
Договору встановлено порядок
повернення орендодавцю приміщення
(предмету договору найму), відповідно
до якого орендар повинен передати
орендодавцю орендоване приміщення
протягом дня з моменту закінчення
строку оренди за актом передачі (п.8.1
Договору); в момент підписання акту
орендар передає орендодавцю ключі від
орендованого приміщення (п.8.2 Договору).

При цьому, суд враховує те, що обов'язок
передачі приміщення за зазначеним
актом закріплений саме за орендарем.

Проте, відповідачем не надано доказів
виконання вказаних умов Договору, в
матеріалах справи відсутній акт
повернення приміщення. Твердження
позивача про те, що 28.04.2013 р. відповідач
виїхав з орендованого приміщення
відповідачем не спростовано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивачем правомірно нараховано
заборгованість по орендній платі за
квітень 2013 р.

Також суд звертає увагу на те, що в
матеріалах справи міситься копія
квитанції №982/з34 від 22.04.2013 р.,
відповідно до якої відповідачем
сплачено 824,12 грн. комунальні послуги за
квітень 2013 р., що також підтверджує
знаходження відповідача в
орендованому приміщенні в квітні 2013 р.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 1 147,00 грн.
за надання правової допомоги - не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не було належним чином
доведено факту надання йому за
Договором про надання юридичних послуг
№79 саме адвокатських послуг у розмінні
ст. 44 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є: неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції невірно застосував норми
матеріального права, крім того неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, висновки, викладені у
рішенні місцевого господарського суду,
не відповідають обставинам справи, а
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню в частині задоволення
позовних вимог щодо стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на
користь Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Темп - 4"
орендної плати за липень 2012 р. в розмірі
4744,34 грн., з прийняттям в цій частині
нового рішення про відмову у
задоволенні вказаних позовних вимог.
Змінити рішення суду в частині
стягнення судового збору. В іншій
частині рішення суду необхідно
залишити без змін.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 р. у справі №910/21212/13
скасувати в частині стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на
користь Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Темп - 4"
орендної плати за липень 2012 р. в розмірі
4744,34 грн. та відмовити в позові в цій
частині.

Викласти резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

«Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 (02152, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Темп - 4" (01103, м. Київ, Печерський
район, БУЛЬВ. ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 8
А, ) 13370 (тринадцять тисяч
триста сімдесят) грн. - основного боргу,
1192,38 (одну тисячу дев'яносто дві) грн. 38
коп. - судового збору.

В іншій частині відмовити.»

Стягнути з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Темп - 4" (01103,
м. Київ, Печерський район, БУЛЬВ. ДРУЖБИ
НАРОДІВ, будинок 8 А, ) на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 (02152, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) 211 (двісті одинадцять) грн. 56
коп. витрат по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити
господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/21212/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя
І.А. Іоннікова

Судді
О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич