ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокуСправа № 912/459/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Тимошевської
В.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/459/14

за позовом: Фермерського господарства
"Матвєєв", с. Знам'янка, Знам'янський
район, Кіровоградська область

до відповідача: Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агропроменерго", м. Знам'янка,
Кіровоградська область

про стягнення 307 756,63 грн.

Представники сторін:

від позивача - Островерхий Г.М.,
довіреність № 1 від 31.01.14;

від відповідача - Майданюк С.І.,
довіреність № 16 від 02.12.13.

В судовому засіданні 13.03.2014 року
оголошувалась перерва до 01.04.2014 року.; в
судовому засіданні 11.04.2014 року
оголошувалась перерва до 16.04.2014 року.

В судовому засіданні 16.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Фермерське господарство "Матвєєв"
звернулось до господарського суду з
позовною заявою № 1/02/14 від 17.02.2014 року
про стягнення з приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агропроменерго" 321 993,63 грн., з яких: 304
115,00 грн. основного боргу, 14 032,03 грн.
пені, 3 238,37 грн. 3% річних та 608,23 грн.
інфляційних нарахувань, з покладенням
на відповідача витрат по сплаті
судового збору.

В обґрунтування підстав позову позивач
послався на невиконання відповідачем
умов договору купівлі-продажу по
оплаті у встановлений строк
поставленого товару.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 18.02.2014 року
порушено провадження у справі № 912/459/14
за даним позовом.

Позивачем збільшено розмір позовних
вимог, про що через канцелярію суду
31.03.2014 року подано заяву № 0/03/14 від
28.03.2014 року, у відповідності до якої
позивач просить стягнути з приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агропроменерго" 327 756,63 грн., з яких: 304
115,00 грн. основного боргу, 17 232,07 грн.
пені, 3 976,64 грн. 3% річних, 2 432,92 грн.
інфляційних нарахувань (а.с. 44).

10.04.2014 року на адресу суду надійшла
заява фермерського господарства
"Матвєєв" № 1/04/14 від 10.04.2014 року,
відповідно до змісту якої позивач
повідомляє про сплату відповідачем
боргу в сумі 13 000,00 грн., у зв'язку з чим
позивач зменшує розмір позовних вимог
та просить стягнути з відповідача 314
756,63 грн., з яких: 304 115,00 грн. основного
боргу, 4 232,07 грн. пені, 3 976,64 грн. 3% річних,
2 432,92 грн. інфляційних нарахувань, з
покладенням на відповідача витрат по
сплаті судового збору (а.с. 54).

11.04.2014 року представником позивача
подано заяву про зменшення розміру
позовних вимог № 3/04/14 від 11.04.2014 року,
відповідно до змісту якої позовні
вимоги викладено в наступній редакції:
стягнути з приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агропроменерго" 321 993,63 грн., з яких: 304
115,00 грн. основного боргу, 1 208,71грн. 3%
річних та 2 432,92 грн. інфляційних
нарахувань, у зв'язку з частковою
сплатою відповідачем заборгованості в
сумі 7 000,00 грн.(а.с. 63).

Представник позивача в судовому
засіданні 16.04.2014 року подав до суду
заяву №5/04/14 від 15.04.2014 року про
уточнення розміру позовних вимог,
відповідно до якої просить
задовольнити позов на суму 307 756,63 грн., з
якої: 284 115,00 грн. основного боргу, 17 232,07
грн. пені, 3 976,64 грн. 3% річних, 2 432,92 грн.
інфляційних нарахувань, з покладенням
на відповідача витрат по сплаті
судового збору.

В судовому засіданні 16.04.2014 року
представником позивача підтримано
подану заяву № 5/04/14 від 15.04.2014 року.

Представником відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не
заперечено.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі збільшити або зменшити розмір
позовних вимог.

На підставі вказаного, господарський
суд розглядає справу з урахуванням
заяви позивача № 5/04/14 від 15.04.2014 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.09.2013 року між фермерським
господарство "Матвєєв" (далі -
Постачальник) та приватним
сільськогосподарським підприємством
"Агропроменерго" (далі - Покупець)
укладено договір купівлі-продажу № 2509
(далі - договір, а.с. 11-13), відповідно до
умов якого Постачальник зобов'язався
поставити та передати у власність
Покупця товар, а Покупець - прийняти та
своєчасно оплати цей товар в порядку та
на умовах, встановлених даним
Договором (п. 1.2. договору).

Кількість, одиниця виміру, ціна за
одиницю товару вказуються в
Специфікаціях, що є невід'ємними
частинами даного договору; асортимент,
кількість та ціна товару кожної
окремої партії визначаються сторонами
у Замовленні та вказується в накладних
(п. 2.1 - 2.2. договору).

Згідно п. 5.2. договору поставка товару
здійснюється окремими партіями на
підставі прийнятих Постачальником до
виконання Замовлень Покупця.

Вартість кожної партії товару, що
поставляється, визначається за усним
погодженням сторін та зазначається у
видатковій накладній (п. 4.1. договору).

Пунктами 4.2, 4.3 договору визначено, що
загальна сума договору складається із
усіх сум накладних на товар, який
постачається за даним договором
окремими партіями; ціна кожної окремої
партії товару зазначається у
накладній.

У відповідності до п. п. 4.4., 4.5 договору
купівлі-продажу Покупець зобов'язаний
здійснювати оплату товару на умовах
післяоплати на протязі 10 робочих днів з
дати приймання-товару Покупцем, що
вказана у накладній у національній
валюті України шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
Постачальника.

Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання і діє до 31.12.2013
року, але в будь-якому випадку - до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним договором (п. 10.1
договору).

Договір купівлі-продажу № 2509 від 25.09.2013
року підписано повноважними
представниками сторін та скріплено
печатками підприємств.

Сторонами підписано також
Специфікації, що є додатками до
договору:

- від 25.09.2013 року на суму 239 200,00 грн.;

- від 31.10.2013 року на суму 400 000,00 грн.;

- від 27.11.2013 року на суму 54 115,00 грн. (а.с.
14-16).

Відповідно до умов п. 1 вказаних вище
Специфікацій, Постачальник
зобов'язався поставити, а Покупець -
прийняти та оплатити товар на загальну
суму 693 315,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору та
Специфікацій, позивачем здійснено
поставку товару відповідачеві на
загальну суму 693 315,00 грн., що
підтверджується накладними: № 28 від
25.09.2013 року на загальну суму 59 800,00 грн.,
№ 29 від 26.09.2013 року на загальну суму 59
800,00 грн., № 30 від 27.09.2013 року на загальну
суму 59 800,00 грн., № 31 від 30.09.2013 року на
загальну суму 59 800,00 грн., № 42 від 31.10.2013
року на загальну суму 400 000,00 грн. та № 66
від 27.11.2013 року на загальну суму 54 115,00
грн., копії яких містяться в матеріалах
справи (а.с.18-21, 23, 25).

Зазначені накладні містять посилання
на договір №2509 від 25.09.2013 року та
підписи особи зі сторони відповідача
про отримання Товару, уповноваженої на
вказане згідно довіреностей, виданих
керівником ПСП "Агропроменерго" (а.с.
26-28).

Враховуючи умови Договору, положення
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та Інструкцію про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 16 травня 1996 р. N 99,
вказані вище докази - накладні і
довіреності є належними та допустимими
доказами, які підтверджують поставку
позивачем Товару та отримання його
відповідачем.

Однак, як повідомляє позивач,
відповідач за отриманий Товар
розрахувався з порушенням договірних
строків оплати та не в повному обсязі.

За розрахунком позивача, підтвердженим
матеріалами справи, відповідачем
здійснено наступну оплату вартості
отриманого товару:

21.10.2013 в сумі 50 000,00 грн.;

22.10.2013 в сумі 40 000,00 грн.;

01.11.2013 в сумі 46 515,00 грн.;

18.11.2013 в сумі 102 685,00 грн.;

27.11.2013 в сумі 100 000,00 грн.;

19.12.2013 року в сумі 50 000,00 грн., всього на
суму 389 200,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача на
час подання позову становила 304 115,00
грн. (693 315 грн. (вартість Товару) - 389 200,00
грн. (оплата)).

Наявність вказаної заборгованості
відповідачем не заперечено, що
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків, підписаним сторонами та
скріплений печатками підприємств (а.с.
30).

Після порушення провадження у справі
відповідачем 01.04.2014 року згідно
платіжного доручення № 49 (а.с. 60) та
11.04.2014 року згідно платіжного доручення
(а.с. 62) сплачено відповідно 13 000, 00 грн.
та 7 000,00 грн., а позивачем зараховано в
рахунок погашення суми основного боргу
20 000,00 грн., у зв'язку з чим останнім
згідно заяви №5/04/14 від 15.04.2014 року
зменшено розмір позовних вимог в
частині стягнення вартості
неоплаченого товару до 284 115,00 грн. (а.с.
70).

В зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань по оплаті товару,
позивач звернувся до господарського
суду з даним позовом.

Розглядаючи позовні вимоги
господарський суд враховує положення
статті 67 Господарського кодексу
України, відповідно до якої відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.
Підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання
визначаються Господарським кодексом
України. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Стаття 265 Господарського кодексу
України передбачає, що
матеріально-технічне постачання та
збут продукції виробничо-технічного
призначення і виробів народного
споживання як власного виробництва,
так і придбаних у інших суб'єктів
господарювання, здійснюються
суб'єктами господарювання шляхом
поставки, а у випадках, передбачених
цим Кодексом, також на основі договорів
купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Стаття 526 Цивільного кодексу України
передбачає виконання зобов'язань
сторонами належним чином, тобто
відповідно до умов договору та вимог
діючого законодавства і у строки,
передбачені сторонами чи законом.

За приписом ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, позивач свої обов`язки за
договором виконав належним чином,
здійснивши поставку товару, що
підтверджується матеріалами справи.
Відповідач свої зобов`язання щодо
своєчасної та повної оплати товару не
виконав, у зв`язку з чим утворилась
заборгованість в розмірі 284 115,00 грн.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

Відповідачем докази погашення
заборгованості за отриманий товар
господарському суду не надані. Поряд з
тим, відповідач підтвердив
наявність заборгованості в сумі 284
115,00 грн. за отриманий товар.

З огляду на викладене, враховуючи
фактичне отримання відповідачем
поставленого товару, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
фермерського господарства "Матвєєв" в
частині стягнення основного боргу в
розмірі 284 115,00 грн. є обґрунтованими,
доведеними належним чином та такими, що
підлягають задоволенню.

Разом з тим, пунктом 7.2. договору
передбачено, що при порушенні покупцем
строків оплати товару він сплачує
продавцю неустойку в вигляді пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми боргу за кожний календарний
день прострочення платежу до моменту
фактичної сплати заборгованості за
поставлений товар.

Посилаючись на вказаний вище пункт
договору позивач просить стягнути з
відповідача пеню у сумі 17 232,07 грн. за
період з 10.10.2013 року по 01.04.2014 року.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

В силу ст. 546 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема неустойкою
(штрафом, пенею).

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
НБУ, за увесь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Згідно ч.2 ст.343 Господарського кодексу
України та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" за
грошовими зобов'язаннями розмір пені
не може перевищувати подвійної
облікової ставки НБУ що діяла у період,
за який сплачується пеня.

Зокрема частиною шостою ст. 232
Господарського кодексу України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені в сумі 17 232,07 грн. (а.с. 46),
господарський суд вважає вказаний
розрахунок таким, що відповідає
фактичним обставинам справи, а позовні
вимоги в цій частині обґрунтованими,
доведеними належним чином та такими, що
підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 3 % річних за
порушення строків оплати товару в сумі
3 976,64 грн. та 2 432,92 грн. інфляційних
нарахувань на суму боргу.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене, господарський
суд дійшов висновку, що заявлені до
стягнення суми 3% річних та інфляційних
втрат, що нараховані за період з 10.10.2013
року по 01.04.2014 року є обґрунтованими, а
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

У зв'язку з наведеним, позовні вимоги
про стягнення з відповідача боргу в
сумі 284 115,00 грн. основного боргу, 17 232,07
грн. пені, 3 976,64 грн. 3% річних та 2 432,92 грн.
інфляційних, є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агропроменерго" (27400, Кіровоградська
область, м. Знам'янка, вул. 8-ма
Робітнича, 3, ідентифікаційний код 05526574)
на користь фермерського господарства
"Матвєєв" (27410, Кіровоградська область,
м. Знам'янка, вул. Радянська, 48,
ідентифікаційний номер 35980657) - 307 756,63
грн. заборгованості, з якої: 284 115,00 грн.
основного боргу, 17 232,07 грн. пені, 3 976,64
грн. 3% річних, 2 432,92 грн. інфляційних, а
також 6 155,13 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 18.04.2014 року.

Суддя
В.В.Тимошевська