м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4688/14 09.04.14

за позовомПриватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" в особі Київської дирекціїдо
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Наста» провідшкодування
шкоди в порядку регресу 13 322,73 грн

суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача Літуча Г.М.-
представник за довіреністю від
08.01.2014;від відповідача не з'явились.

В судовому засіданні 09.04.14, в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Європейський
страховий альянс" в особі Київської
дирекції до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
"Наста" про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 13 322,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
"Європейський страховий альянс" на
підставі договору страхування
транспортного засобу № 34262 від 10.09.2012р.,
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «Volkswagen», реєстраційний номер
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1166, 1187, 1188
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «Volkswagen», реєстраційний
номер НОМЕР_2, водій якого визнаний
винним у скоєнні ДТП, була застрахована
ПрАТ "СК «Наста», позивачем було
направлено останньому регресну вимогу.
Враховуючи, що відповідачем не
відшкодовано заявлену суму збитків,
позивач просить стягнути з відповідача
13 322,73 грн. в якості виплати страхового
відшкодування.

Ухвалою суду було порушено провадження
у справі № 910/4688/14 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні на 09.04.2014.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, надав пояснення по
суті спору, позовні вимоги підтримав.

У судове засідання 09.04.2014 представник
відповідача не з'явився, про дату, час
та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення №
510, з якого вбачається, що
відповідач отримав ухвалу суду 28.03.14.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив:

10 вересня 2012 року за договором
страхування транспортного засобу № 34262
ПрАТ «Європейський страховий альянс»
було застраховано автомобіль марки
«Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1,
страхувальником та вигодонабувачем по
договору є ОСОБА_2.

Пунктом 8 договору визначено строк його
дії з 23.09.12 по 22.09.13.

Як вбачається з Відомостей № 9248956 про
дорожньо-транспортну пригоду 16.08.2013р.
на вул. Великій Васильківській, 145/1 у м.
Києві мала місце дорожньо-транспортна
пригода - зіткнення за участю
автомобіля «Volkswagen», реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 під
його керуванням та автомобіля
«Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_4 під його керуванням.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_4 п. 10.1 Правил дорожнього
руху України, якого визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП України постановою Печерського
районного суду м. Києва від 20.09.2013р.
справа № 757/19388/13-п.

19.08.13 страхувальник звернувся до
позивача із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування рахунок СТО.

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 522-1/13
від 13.09.13 власнику автомобіля «Volkswagen»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження в ДТП було
завдано матеріального збитку у розмірі
13 322,73 грн.

11.10.2013 р. позивачем на підставі рахунку
СТО ТОВ «Автосоюз» від 24.08.13. було
складено страховий акт № 311/13/03/ТР25/00/2,
відповідно до якого визначено суму
страхового відшкодування в загальному
розмірі 16003,72грн., виплата якого
підтверджується платіжними
дорученнями № 378 від 21.10.13 на суму 6003,72
грн., № 380 від 22.10.13 на суму 5000,00 грн., № 384
від 24.10.13 на суму 5000,00 грн.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
«Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2,
підтверджується постановою
Печерського районного суду м. Києва від
20.09.2013р. справа № 757/19388/13-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_4
як страхувальником, було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що діяв станом на 16.08.2013 року
(Поліс АВ/3357148), відповідно до умов
якого, забезпечений транспортний засіб
- легковий автомобіль «Volkswagen»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, ліміт
відповідальності за заподіяну шкоду
майну становить 50 000,00 грн., розмір
франшизи - 0 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Volkswagen»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно
до положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування
транспортного засобу № 34262 від 10.09.13.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль «Volkswagen», реєстраційний
номер НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем
(франшиза за полісом АВ/3357148 становить 0
грн), що відповідає розміру заявлених
позовних вимог.

В матеріалах справи наявна копія заяви
позивача на виплату відшкодування в
порядку регресу за вих. № 5/2-390 від
11.11.2013р., а її отримання відповідачем
18.11.13 підтверджено повідомленням про
вручення поштового відправлення №
89.

Враховуючи не здійснення виплати
відповідачем на користь позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Наста» (01103 м. Київ, Залізничне шосе,
буд. 6, ідентифікаційний код 35893575) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» в особі Київської дирекції (01004
м. Київ, вул. Горького, буд. 9, кв.2,
ідентифікаційний код 26052299) 13 322
(тринадцять тисяч триста двадцять дві)
грн. 73 коп. страхового відшкодування в
порядку регресу, 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.04.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.