м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 5011-51/1171-2012 02.04.14
За позовом Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна Страхова
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_1
про стягнення 99 409, 52 грн.
Судді: Пригунова А.Б. (головуюча)
від позивача: Галан Ю.А.
від відповідача: не з'явились
від третьої особи: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна Страхова
компанія "Оранта" про стягнення
страхового відшкодування у розмірі 99
409, 52 грн. Позовні вимоги обґрунтовані
настанням страхового випадку,
обумовленого договором добровільного
страхування транспортних засобів №
532103 від 22.03.2011 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.02.2012 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 27.02.2012
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
У процесі провадження у справі
відповідач подав відзив на позовну
заяву, у якому проти позову заперечив,
мотивуючи свої заперечення тим, що за
умовами договору страхування
страховим випадком не визнаються
події, що відбулися внаслідок або під
час керування застрахованим
транспортним засобом особою, яка
перебуває у стані алкогольного,
наркотичного або токсичного сп'яніння
або під впливом медикаментозних
препаратів, при застосуванні яких
протипоказано керувати транспортним
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.04.2012 р. призначено
колегіальний розгляд справи №
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 18.04.2012 р. визначено
склад суду для розгляду справи №
5011-51/1171-2012 - Пригунова А.Б. (головуюча),
Ломака В.С. та Гулевець О.В.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.05.2012 р. залучено до участі у
розгляді справи третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1,
якого зобов'язано надати суду певні
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.02.2013 р. у справі № 5011-51/1171-2012
призначено судову експертизу,
виконання якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
27.11.2013 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
надійшов висновок Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 2363/13-54 від 20.11.2013 р. та
матеріали справи № 5011-51/1171-2012.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 р. поновлено
провадження у справі № 5011-51/1171-2012 та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 27.01.2014 р.
Склад суду змінювався.
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 02.04.2014 р. справу №
5011-51/1171-2012 передано на розгляд колегії
суду у складі: Пригунова А.Б.
(головуюча), Любченко М.О. та Картавцева
23.01.2014 р. відповідач подав через відділ
діловодства Господарського суду міста
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 10.01.2014
р. у провадженні № 1кп/199/506/13 відповідно
до якого ОСОБА_1 визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст.
358 Кримінального кодексу України.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та проси позов
Представники відповідача та третьої
особи на виклик суду не з'явились, про
поважні причини неявки суд не
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих учасниками
провадження у справі, оригінали яких
оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 02.04.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, Господарський суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2011 р. між Міським комунальним
підприємством "Дніпропетровські
міські теплові мережі" та Відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна Страхова компанія "Оранта"
укладено договір добровільного
страхування транспортних засобів, за
яким застраховано автомобіль «Volswagen
Passat» державний номер НОМЕР_1, власником
якого є Міське комунальне підприємство
"Дніпропетровські міські теплові
мережі".

Відповідно до 1.11. договору строк дії
договору встановлено з 20.04.2011 р. до
19.04.2011 р.

За умовами договору страховим випадком
визнається подія, передбачена
договором, яка відбулась і з настанням
якої виникає обов'язок відповідача
здійснити виплату страхового
відшкодування позивачу або іншій
особі.

Пунктом 5.1.4.2. договору передбачено, що
страховим випадком не визнаються
події, що відбулися внаслідок або під
час перебування у стані алкогольного,
наркотичного або токсичного сп'яніння
або під впливом медикаментозних
препаратів, при застосуванні яких
протипоказано керувати транспортним
засобом.

25.06.2011 р. на проспекті імені Газети
«Правди» сталась дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої пошкоджено
застрахований Відкритим акціонерним
товариством Національна акціонерна
Страхова компанія "Оранта" автомобіль
«Volswagen Passat» державний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1.

Відповідно до постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 20.07.2011
р. № 3-3331/11 закрито адміністративну
справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення за відсутністю у його
діях складу адміністративного
правопорушення; визнано винним ОСОБА_1
у вчиненні адміністративного
правопорушення та притягнено його до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в дохід держави у
розмірі 400, 00 грн.

Листом № 09-03-09/32247 від 22.11.2011 р. Відкрите
акціонерне товариство Національна
акціонерна Страхова компанія "Оранта"
повідомило позивача про відмову у
виплаті страхового відшкодування у
зв'язку з тим, що водій автомобіля
«Volswagen Passat» державний номер НОМЕР_1 під
час керування транспортним засобом
перебував у стані алкогольного
сп'яніння.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
стверджує, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась за участю автомобіля Volswagen Passat»
державний номер НОМЕР_1 Міському
комунальному підприємству
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" завдано матеріальну шкоду на
загальну суму 99 409, 52 грн.

При цьому, позивач відзначає, що
оскільки автомобіль Volswagen Passat»
державний номер НОМЕР_1 застрахований
Відкритим акціонерним товариством
Національна акціонерна Страхова
компанія "Оранта" за договором № 532103
від 22.03.2011 р., відповідач зобов'язаний
виплатити страхове відшкодування у
розмірі суми матеріального збитку, що
становить 99 409, 52 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу
України предметом договору
страхування можуть бути майнові
інтереси, які не суперечать закону і
пов'язані з відшкодуванням шкоди,
завданої страхувальником (страхування
відповідальності).

У відповідності до ст. 988 Цивільного
кодексу України страховик зобов'язаний
у разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором. Страхова
виплата за договором майнового
страхування здійснюється страховиком
у межах страхової суми, яка
встановлюється у межах вартості майна
на момент укладення договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України
встановлено, що страховик здійснює
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката).

За приписами ст. 991 Цивільного кодексу
України страховик має право
відмовитися від здійснення страхової
виплати, у разі наявності підстав,
встановлених законом. Договором
страхування можуть бути передбачені
також інші підстави для відмови
здійснити страхову виплату, якщо це не
суперечить закону.

Аналогічні положення закріплені також
у спеціальному законі, який регулює
відносини у сфері страхування і
спрямований на створення ринку
страхових послуг, посилення страхового
захисту майнових інтересів
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб.

У статті 1 Закону України «Про
страхування» зазначається, що
страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 6 Закону України «Про
страхування» до добровільного
страхування віднесено, зокрема,
страхування наземного транспорту (крім
залізничного).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
страхування» договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного
кодексу України цивільне
законодавство ґрунтується на
принципах справедливості,
добросовісності та розумності та
передбачає обов'язковість виконання
договірних зобов'язань.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
досподарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Розглядаючи даний спір по суті, судом
встановлено, що на момент
дорожньо-транспортної пригоди за
кермом автомобіля «Volswagen Passat»
державний номер НОМЕР_1 перебував водій
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" ОСОБА_1.

В обґрунтування заперечень проти
позову відповідач стверджує, що ОСОБА_1
під час керування автомобіля «Volswagen
Passat» державний номер НОМЕР_1 перебував
у стані алкогольного сп'яніння, що
виключає виплату страхового
відшкодуванні відповідно до договору
№ 532103 від 22.03.2011 р.

При цьому, до матеріалів справи
долучено висновок щодо результатів
медичного огляду з метою встановлення
факту алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції №
4523 від 25.06.2011 р., у якому зазначається, що
на момент медичного огляду у
поліклініки № 5 ОСОБА_1 не перебував під
дією вищезазначених препаратів
(тверезий), акт медичного огляду з метою
вижленя стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів що знижують увагу та
швидкість реакції № 4523 від 25.06.2011 р.
відповідно до якого при обстеженні
ОСОБА_1 у останнього виявлено
інтоксикацію внаслідок вживання
алкоголю, а також висновок щодо
результатів медичного огляду з метою
встановлення факту алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції № 4523 від 25.06.2011 р. про
перебування ОСОБА_1 у стані
алкогольного сп'яніння на час огляду - 4
год. 15 хв. 25.06.2011 р.

В той же час судом встановлено, що 10.01.2014
р. Амур-Нижньодніпровським районним
судом міста Дніпропетровська ухвалено
вирок у провадженні № 1кп/199/506/13
визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 4. ст. 358
Кримінального кодексу України і
призначено покарання у вигляді штрафу
у розмірі 850, 00 грн.

Вироком Амур-Нижньодніпровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 10.01.2014 р. у провадженні № 1кп/199/506/13
встановлено, що у липні 2011 року ОСОБА_1 з
метою використання завідомо
підробленого документа і уникнення
відповідальності за скоєне ним
адміністративне правопорушення,
перебуваючи у приміщенні
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська надав суду
завідомо підроблени й документ,
який придбав у невстановленої
слідством особи - «Висновок щодо
результатів медичного огляду № 4523 від
25.06.2011 р.», який видається лікарем
наркологом міської поліклініки № 5
міста Дніпропетровська, де вказано, що
керуючи транспортним засобом ОСОБА_1
був «тверезий».

Між тим, у вироку
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 10.01.2014
р. у провадженні № 1кп/199/506/13
зазначається, що в результаті
використанням ОСОБА_1 вищевказаного
підробленого документа, постановою від
20.07.2011 р. закрив адміністративну справу
у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю у
його діях складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України вирок
суду у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, є обов'язковим
для господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

Як зазначається у п. 2.6. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» не
потребують доказування преюдиціальні
факти, тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший процесуальний
статус (наприклад, позивач у даній
справі був відповідачем в іншій, а
відповідач у даній справі - позивачем в
іншій). Таке ж значення для
господарського суду має вирок суду у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, з питань, чи мали місце
певні дії та ким вони вчинені. Що ж до
рішення суду з цивільної справи, яке
набрало законної сили, то встановлені
ним факти, які мають значення для
вирішення спору, не підлягають
доведенню перед господарським судом
незалежно від суб'єктного складу
сторін даної цивільної справи.

Тож, приймаючи до уваги, що
Амур-Нижньодніпровським районним
судом міста Дніпропетровська
встановлено подання ОСОБА_1
підробленого висновку щодо
результатів медичного огляду з метою
встановлення факту алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції № 4523 від 25.06.2011 р., у
якому зазначається, що на момент
медичного огляду у поліклініки № 5
ОСОБА_1 не перебував під дією
вищезазначених препаратів (тверезий),
виходячи з принципу обов'язковості для
господарського суду питань щодо
наявності певних подій та суб'єктів їх
вчинення, вказаних у вироку відповідно
до ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає доведеним
та підтвердженим факт підроблення
висновку № 4523 від 25.06.2011 р., яким
засвідчено тверезість ОСОБА_1 на момент
медичного обстеження, а відтак - не
приймає вказаний висновок до уваги
вирішуючи даний спір по суті.

Здійснивши оцінку наявних у справі
доказів за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд дійшов висновку, що наявні
у матеріалах справи документи, які
відповідають вимогам ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України стосовно належності та
допустимості, свідчать про перебування
водія автомобіля «Volswagen Passat» державний
номер НОМЕР_1 під час
дорожньо-транспортної пригоди у стані
алкогольного сп'яніння.

При цьому, суд відзначає, що за умовами
укладеного між сторонами договору
добровільного страхування
транспортного засобу № 532103 від 22.03.2011 р.
події, що відбулися внаслідок або під
час перебування у стані алкогольного
сп'яніння не визнаються страховим
випадком.

Тобто, відсутність страхового випадку
та/або невизнання Відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна Страхова компанія "Оранта"
певної події страховим випадком
фактично виключає обов'язок
відповідача здійснити виплату
страхового відшкодування.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із
наведених позивачем обґрунтувань та
встановлених судом обставин, суд
дійшов висновку що доводи позивача не
знайшли свого підтвердження та
спростовуються наявними у справі
доказами.

Інших обґрунтувань своїх вимог, ніж ті,
щр наведені у позовній заяві, позивачем
суду не надано.

За таких обставин, суд відмовляє у
задоволенні позову у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового бору та
витрати на проведення судової
експертизи відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.04.2014 р.

Судді:
Пригунова А.Б.
(головуюча)

Картавцева Ю.В.

Любченко М.О.