ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.Справа № 916/3451/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.

суддів Журавльова О.О., Головея В.М.,

при секретарі судового засідання
Максиміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Зарєчнєв С.О., за
довіреністю № 24 від 09.01.14р., Янкович
І.І., за довіреністю № 23 від 09.01.14р.,

від відповідача: Луков С.С., за
довіреністю № б/н від 21.01.14р. Балашова
А.Ф., директор ТОВ «ВІБО-ТРАНС»;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі філії «Октябрьск»
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України»

на рішення господарського суду
Одеської області від 13 лютого 2014 року

по справі № 916/3451/13

за позовом Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі філії «Октябрьск»
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України»

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІБО-ТРАНС»

про стягнення 15577,26 доларів США та
12689,01грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» в особі філії
«Октябрьск» державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВІБО-ТРАНС» 15577,26 доларів США та
12689,01грн. неоплачених портових зборів.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 11 лютого 2014 р. (суддя
Д'яченко Т.Г.) у позові відмовлено в
повному обсязі, мотивуючи рішення
відсутністю визначених положеннями
п.п. 8.1 та 8.3 Порядку справляння та
розмірів ставок портових зборів
обставин, без яких неможливо стягнення
санітарного збору з суден, що заходять
в порт. В сукупності досліджених
обставин справи суд першої інстанції
дійшов висновку щодо
необґрунтованості стягнення з
відповідача санітарного, корабельного
та адміністративного збору на суму
15577,26 доларів США.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» в особі філії
«Октябрьск» державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» звернулось до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
господарського суду Одеської області
від 13 лютого 2014 року по справі №916/3451/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким стягнути з ТОВ «Вібо-Транс» на
користь ДП «АМПУ» в особі філії
«Октябрськ» заборгованість по оплаті
портових зборів в сумі 15 577 доларів 26
центів США (124 509,04 грн.), пеню та штрафні
санкції в розмірі 12 689,01 грн., а також
стягнути з відповідача судовий збір,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків обставинам
справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
апелянт посилався на те, що після
заходження та перебування низки суден
в акваторії спеціалізованого
морського порту «Октябрськ» позивачем
відповідачу були виставлені рахунки
відповідно до ст.22 ЗУ „Про морські
порти України", які до сих пір повністю
не сплачені. У зв'язку з простроченням
оплати портових зборів позивачем
нараховано пеню на розмір
заборгованості. Однак, апелянт вважає,
що судом були невірно трактовані
положення Порядку справляння та
розмірі ставок портових зборів.

На думку апелянта, п.8.1 Порядку
передбачає забезпечення
Адміністрацією морських портів
України обов'язкового прийняття із
судна всіх видів забруднень,
обов'язкове здавання судном у
морському порту всіх наявних на борту
видів забруднень з метою запобігання
їх скиданню в море. При цьому, ні
положеннями Порядку, ні іншими нормами
чинного законодавства не передбачено
звільнення від обов'язку сплатити
санітарний збір у разі, коли судно не
здає забруднень у зв'язку з їх
відсутністю.

На виконання вищезазначених положень,
позивачем укладено з ТОВ «ВІК ОЙЛ»
договір на надання послуг з видалення
рідких відходів, а саме зняття
лляльних, фекальних та шламових вод із
суден в акваторії спеціалізованого
морського порту, тобто забезпечено
умови прийняття із судна всіх видів
забруднень за весь час стоянки судна в
морському порту.

Щодо оплати адміністративного та
корабельного збору, апелянт не
погодився з висновками суду першої
інстанції про оплату відповідачем в
першому морському порту заходження, та
зазначав, що з пред'явлених
відповідачем рахунків, що вказані вище,
філією «Миколаїв» ДП «АМПУ» від 13.09.2013р.
та від 20.09.2013р. рахунки на оплату
корабельного збору ТОВ «ВІБО-ТРАНС»
взагалі не пред'являлись, тож
відповідно останнім сплачені не були.

На думку скаржника, адміністративний
збір справляється під час кожного
заходження судна у порт, відповідно до
п.7.1 наказу Міністерства
інфраструктури від 27.05.13р. №316. Судно
MUNEVVER, що знаходилось від агентуванням
відповідача, відповідно до заявки
після завантаження в порту «Миколаїв»
стало на 363 якірну стоянку позивача, а
отже повинно було сплатити
адміністративний збір.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14
червня 2013 року між Державним
підприємством "Адміністрація морських
портів України", в особі філії
"Октябрьск" державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (Адміністрація) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"ВІБО-ТРАНС" (Агент) було укладено
Договір № 3П/13 (далі за текстом -
Договір) предметом якого відповідно до
п. 1.1 були взаємні зобов'язання,
відповідальність та порядок
розрахунків між сторонами при
здійснення заходів в Порт суден, що
перебувають під агентуванням Агента.

Відповідно до п. п. 2.1.1, 2.1.8 Договору,
Агент зобов'язався здійснювати
агентування суден, що прибувають в
порт, у відповідності до законодавства
України та міжнародним морським
правом; виконувати всі вимоги
наступних нормативних та локальних
правових актів: діючих в порту
Обов'язкових постанов по СМП
„Октябрьск", Зводу звичаїв СМП
„Октябрьск", Кодексу торгового
мореплавства (КТМ) України,
Міжнародного кодексу управління
безпекою (МКУБ) та коду ISPS, інших
міжнародних конвенцій, договорів,
вимог пропускного режиму та морської
безпеки та території СМП „Октябрьск",
нормативних актів (наказів), діючих на
морському транспорті, наказів
начальника, а також інших локальних
правових актів.

В свою чергу, згідно положень п.п. 2.2.1,
2.2.2 Договору Адміністрація прийняла на
себе зобов'язання надавати прийнятні
умови для виконання Агентом своїх
функцій на режимній території порту та
оперативну інформацію, необхідну для
виробничої діяльності; своєчасно
інформувати про накази керівника
Адміністрації, пов'язаних з виконанням
функцій Агента та інформувати про
зміни в таких наказах або про їх
відізвання; надавати інші додаткові
роботи та послуги Агенту і судну, по
ставках та тарифах Адміністрації,
діючих на момент надання послуг.

У відповідності до положень п. 3.1
Договору Агент здійснює оплату
портових зборів, пов'язаних з
суднозаходом до виходу судна з порту.

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконання прийнятих на себе
зобов'язань за умовами договору № 3П/13
від 14 червня 2013 року та на підставі
заявок Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІБО-ТРАНС" у період
з червня по листопад 2013р. судна під
агентуванням позивача встановлювались
на 363-й якірній стоянці морського порту
"Октябрьск", на підставі чого між
сторонами спору були складені
приймально-здавальні акти, на підставі
яких Державним підприємством
"Адміністрація морських портів
України" в особі філії "Октябрьск"
виставлялися відповідачу рахунки на
сплату портових зборів, які були
отримані ТОВ "ВІБО-ТРАНС", що
відповідачем визнається (а.с. 69-111).

Так, за період з червня по листопад 2013р.
на якірну стоянку заходили судна AMINA H,
CLIPPER LOTUS, BULK VALIANT, PRAETORIUS, AS ELENA, WISLA, MUNEVVER,
ALESSIA, ALAED, MED BRIDGE, GMB GIULIA, після чого
позивачем відповідачу були виставлені
рахунки, які до цього повністю не
сплачені № 166 від 01.10.2013р. по якому
рахується заборгованість по
санітарному збору у сумі 761,31 доларів
США, № 167 від 04.10.2013р. по якому рахується
заборгованість по санітарному збору у
сумі 1298,99 доларів США, № 198 від 01.11.2013р.
по якому рахується заборгованість по
санітарному збору у сумі 1028,96 доларів
США, № 199 від 01.11.2013р. по якому рахується
заборгованість по санітарному збору у
сумі 1311,97 доларів США; №200 від 01.11.2013р. по
якому рахується заборгованість по
санітарному збору у сумі 1677,96 доларів
США, № 182 від 16.10.2013р. по якому рахується
заборгованість по санітарному збору у
сумі 685,43 доларів США; № 184 від 16.10.2013р. по
якому рахується заборгованість по
санітарному збору у сумі 729,76 доларів
США, № 183 від 16.10.2013р. по якому рахується
заборгованість по санітарному збору у
сумі 544,48 доларів США, №180 від 16.10.2013р. по
якому рахується заборгованість по
санітарному збору у сумі 1311,97 доларів
США, № 181 від 16.10.2013р. по якому рахується
заборгованість по санітарному збору у
сумі 1311,97 доларів США, №185 від 01.11.2013р. по
якому рахується заборгованість по
санітарному збору у сумі 1619,64 доларів
США, та крім того рахунок №186 від
16.10.2013р. по якому рахується
заборгованість по санітарному збору у
сумі 358,84 доларів США, адміністративний
збір 358,84 доларів США, корабельний збір
2577,14 доларів США,

Відповідно до п. 4.2 Договору за
порушення Агентом строків оплати,
визначених у даному договорі,
Адміністрація має право стягнути з
Агента пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів Адміністрація має право стягнути
з Агента додатковий штраф в розмірі 7%
від суми заборгованості.

Претензією від 12.11.2013р. вих. № 3/1.14.2/13-695,
адресованою Товариству з обмеженою
відповідальністю "ВІБО-ТРАНС",
позивачем інформувалось відповідача
про наявну заборгованість та про
необхідність її погашення.

Листом у відповідь від 12.11.2013р.
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВІБО-ТРАНС"
зверталась увага позивача на
необхідність додаткового
підтвердження факту здачі забруднень
суднами, які агентувались
відповідачем, надання відповідних
довідок Адміністрації морських портів
України, на підставі яких товариство
було згодне звернутись до
судновласників з обґрунтованим
проханням перерахувати кошти на сплату
додаткових зборів.

Таким чином, посилаючись на неоплату
вказаних рахунків на загальну суму
15577,26 доларів США ТОВ "ВІБО-ТРАНС" у
визначений строк, ДП АМПУ в особі філії
«Октябрськ» ДП «АМПУ» звернулось до
господарського суду Одеської області з
відповідним позовом про стягнення
заборгованості та пені в сумі 12689,01 грн.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
безпідставності та необґрунтованості
позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст.84 КТМ України, у морському
порту справляються такі цільові
портові збори: корабельний, причальний,
якірний, канальний, маяковий,
вантажний, адміністративний та
санітарний. Розмір портових зборів
установлюється Кабінетом Міністрів
України. Використання портових зборів
допускається виключно за їх цільовим
призначенням.

Відповідно до п. 1.3 Порядку справляння
та розмірів ставок портових зборів,
затвердженого наказом Міністерства
інфраструктури України від 27.05.2013р. № 316
портові збори (корабельний, причальний,
якірний, канальний, маяковий,
адміністративний та санітарний)
справляються в морських портах із
суден і плавучих споруд, що плавають
під Державним Прапором України та
іноземними прапорами, за групами
згідно з додатком 1 до цього Порядку.
При цьому, положеннями додатку 1 до
групи А віднесено вантажні судна, що
заходять для виконання вантажних
операцій, та плавучі споруди.

Згідно п.п. 8.2 та 8.3 Порядку справляння
та розмірів ставок портових зборів із
суден групи А санітарний збір
справляється за 1 куб. м умовного об'єму
судна або самохідної частини складеної
плавучої споруди за ставками,
наведеними у додатку 6 до цього Порядку.
Судна груп Б, В, Г, Д та Е звільняються
від сплати санітарного збору.

З урахуванням п. 8.1 Порядку справляння
та розмірів ставок портових зборів
справляння санітарного збору
передбачає: забезпечення
Адміністрацією морських портів
України обов'язкового прийняття із
судна всіх видів забруднень (за
винятком баластних вод) за весь час
стоянки судна в морському порту, а
також сприяння виконанню операцій,
пов'язаних з прийняттям забруднень
(подання і прибирання плавзасобів,
надання контейнерів та інших
місткостей для збирання сміття,
перевантажувальні операції,
шлангування, відшлангування тощо);
обов'язкове здавання судном у
морському порту всіх наявних на борту
видів забруднень з метою запобігання
їх скиданню у море. Здавання забруднень
засвідчується відповідною довідкою
Адміністрації морських портів України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що з урахуванням вище приведених
положень Порядку справляння та
розмірів ставок портових зборів,
необхідними умовами справляння
санітарного збору з суден є: 1) захід
судна в порт для виконання судном
вантажних операцій; 2) здійснення
забезпечення Адміністрацією морських
портів України заходів, визначених п. 8.1
Порядку, пов'язаних з здаванням судном
у морському порту всіх наявних на борту
видів забруднень, що засвідчується
відповідною довідкою Адміністрації
морських портів України.

Разом з тим, як вбачається із заявок по
суднах, наявних у матеріалах справи,
які надавалися ТОВ «ВІБО-ТРАНС»
капітану спеціалізованого морського
порту «Октябрьск», всі зазначені в
позові судна заходили в акваторію
спеціалізованого морського порту
«Октябрьск» з метою проведення
процедур, пов'язаних із пропуском через
державний кордон України, або для
стоянки на рейді та знаходилися
виключно на 363 якірній стоянці, тобто,
вантажні операції зазначені судна
здійснювали на території морського
терміналу - ТОВ «МСП Ніка-Тера».

Також матеріалами справи не
підтверджено в розумінні ст..ст.32-34 ГПК
України, що Адміністрація
спеціалізованого морського порту
«Октябрьск» забезпечувала фактичне
прийняття із зазначених в апеляційній
скарзі суден всіх видів забруднень за
весь час якірної стоянки, а також
сприяла виконанню операцій, пов'язаних
з прийняттям забруднень (подання і
прибирання плавзасобів, надання
контейнерів та інших місткостей для
збирання сміття, перевантажувальні
операції, шлангування, відшлангування
тощо), як то передбачено п.8.1 Порядку.

Посилання скаржника на договір з ТОВ
«ВІК ОЙЛ» про надання послуг з
видалення рідких відходів, а саме
зняття лляльних, фекальних та шламових
вод із суден в акваторії
спеціалізованого морського порту, як
на доказ забезпечення умов прийняття
із судна всіх видів забруднень є
непрямим доказом, оскільки не доводить
факту здавання конкретно вказаними в
позові судами забруднень в період їх
стоянки в порту «Октябрськ».

Судова колегія зазначає, що позивач
посилався в своїх поясненнях від
05.02.2014р. (т.1 а.с.202-209) на те, що жодних
заявок на здавання (прийняття) з суден
забруднень, на адресу позивача не
надходило, разом з тим, в якості
прикладу сам надає заявку №10/10 від
10.10.2013 року на здавання забруднень з
іншого судна від ТОВ «Вібо-Транс» (т.1
а.с.232).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що у спірному випадку
заявок на здавання забруднень від
відповідача не було, хоча сторони
користуються такими заявками, позивач
надає довідки про надання послуг зі
збирання забруднень, а відповідач
сплачує санітарний збір за цими
довідками. Наведені обставини також
доводять те, що для стягнення
санітарного збору потрібен факт
збирання забруднень з суден.

Що стосується посилань скаржника на те,
що відповідач продовжує подавати
заявки капітану порту та оплачує при
цьому санітарний збір, не свідчить про
правомірність нарахування вказаного
збору, адже, як вбачається з пояснень
відповідача, факти сплати санітарного
збору вимушені, в зв'язку з відмовою
позивача від надання якірного місця
суднам під агентуванням відповідача

В даному випадку, судова колегія
зазначає, що позивачем не надано жодних
доказів в тому числі і довідок, які б
підтверджували факт прийняття
забруднень із зазначених суден
Адміністрацією Спеціалізованого
морського порту «Октябрьск» існування
яких передбачено та є обов'язковим
згідно з пунктом 8.1. Порядку.

Стосовно судна MUNEVVER, судова колегія
також погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що
адміністративний збір відповідачем
було сплачено в першому порту, а
корабельний збір відповідно сплачений
зі знижкою 50% відповідно до положень
Порядку справляння та розмірів ставок
портових зборів, затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України
від 27.05.2013р. № 316.

З урахуванням п. 2.5 Порядку «коли судна
групи А протягом одного рейсу заходять
послідовно у кілька морських портів
України, корабельний збір
справляється: у разі заходження у два
морські порти - зі знижкою 50 відсотків
базової ставки у кожному порту; у разі
заходження більш як у два морських
порти - у першому морському порту зі
знижкою 50, а в кожному наступному - 75
відсотків базової ставки».

Як вбачається з п. 7.1. Порядку
справляння та розмірів ставок портових
зборів, із суден груп А, Б, В і Г
адміністративний збір справляється
під час кожного заходження судна у порт
за такими ставками: 0,022 долара США за 1
куб. м умовного об'єму судна - із суден у
закордонному плаванні; 0,0022 долара США
за 1 куб. м умовного об'єму судна - із
суден у каботажному плаванні. Згідно
положень п. 7.3 Порядку «із суден груп А,
Б, В і Г, що заходять послідовно у кілька
морських портів України протягом
одного рейсу для виконання вантажних
операцій, адміністративний збір
справляється тільки в першому
морському порту заходження.

Як встановлено матеріалами справи,
заходження судна MUNEVVER в порт
"Октябрьск" (надання якірної стоянки з
23.35 годин 17.09.2013р.) відбувалось після
заходження цього судна у порт Миколаїв,
у якому Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВІБО-ТРАНС" були
оплачені корабельний та
адміністративний збір на підставі
виставлених рахунків ДП „Адміністраця
морських портів України" порт Миколаїв"
від 13.09.2013р. та 20.09.2013р. (т.1 а.с. 176-177).
Вищевикладене додатково
підтверджується відповіддю, поданою
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВІБО-ТРАНС" від
17.09.2013р. (а.с. 91), адресованою капітану
морського порту "Октябрьск", у якій
відповідачем гарантувалась оплата 50%
корабельного збору та якірний збір.
Доказів, які б засвідчували
спростування таких обставин позивачем
не надано.

Тобто, судова колегія вважає вірними
висновки суду першої інстанції про те,
що сплативши рахунок позивача №132 від
17.09.2013р. на суму 3033,03 доларів США (2577,14
доларів США корабельний збір та 455,89
доларів США якірний збір), згідно
платіжних документів від 18.09.2013р. № 2438
та від 26.09.2013р. № 2492, відповідачем тим
самим було сплачено корабельний збір
зі знижкою 50%. Відповідно,
адміністративний збір відповідачем не
сплачувався, на підставі п. 7.3 Порядку
справляння та розмірів ставок портових
зборів.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що доказів, які б засвідчували
наявність необхідних передумов для
нарахування та стягнення санітарного
збору з суден, які перебували під
агентуванням відповідача, згідно
виставлених рахунків, матеріали справи
не містять, що засвідчує
необґрунтованість позовних вимог у
справі в частині стягнення санітарного
збору.

Також судова колегія вважає, що
правових підстав для стягнення пені у
зв'язку з несплатою відповідачем
платежів по санітарному, корабельному
та адміністративному збору на суму
15577,26 доларів США, немає. З наведених
підстав, в задоволенні вимог про
стягнення 12689,01 грн. пені суд також
законно відмовив.

Крім того, судова колегія звертає увагу
на те, що рахунки про сплату
санітарного портового збору були
виписані вже задовго після виходу
суден із спеціалізованого морського
порту «Октябрьск», а саме 16 жовтня 2013
року та 01 листопада 2013 року. При цьому,
розрахунок штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату санітарного
портового збору здійснюється
Адміністрацією спеціалізованого
морського порту «Октябрьск» починаючи
з дат, коли зазначені в позовній заяві
судна вийшли з 363 якірної стоянки -
починаючи з 14.06.2013 року, що є порушенням
пункту 4.2 Договору від 14.06.2013 року №ЗП/13
та норм чинного законодавства України.

За таких обставин, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав, передбачених ст.104 ГПК України,
для скасування або зміни рішення суду
першої інстанції та відмову в
задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства „Адміністрація морських
портів України" в особі Одеської філії
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської
області від 05 листопада 2013р. по справі
№916/2246/13.

Постанова набирає чинності з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписаний
14.04.2013 року

Головуючий суддя
А.І. Ярош

Суддя
О.О. Журавльов

Суддя
В.М. Головей