ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.
Справа № 911/289/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енселко Агро»,
Хмельницька область,
Старокостянтинівський район, с.
Сахнівці

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Цукровий завод
«Лука», Київська область, Таращанський
район, с. Лука

про стягнення 25000,00 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Загуровський О.К.
(довіреність б/н від 28 січня 2014 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Енселко Агро» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Цукровий завод
«Лука» (далі - відповідач) про стягнення
25000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що в результаті
невиконання відповідачем умов
попереднього договору про укладання
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 1 серпня 2013 року, відповідач
за умовами зазначеного договору
зобов'язаний повернути позивачу аванс
у розмірі 25000,00 грн., який
перерахований позивачем на рахунок
відповідача платіжним дорученням №8945
від 2 серпня 2013 року.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 4 лютого 2014
року та призначено справу до розгляду
на 4 березня 2014 року.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи неодноразово
відкладався.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, проти позову
заперечував.

16 квітня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2013 року між позивачем (за
договором - покупець) та відповідачем
(за договором - продавець) укладено
попередній договір про укладення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна.

Відповідно до пункту 1.1 договору
покупець і продавець зобов'язуються 1
жовтня 2013 року о 10 год. 00 хв. у приміщені
нотаріуса Старокостянтинівського
районного нотаріального округу ОСОБА_2
на умовах, визначених цим договором,
викладених нижче, укласти договір
купівлі-продажу (основний договір) на
належне продавцю нерухоме майно.

Згідно пунктів 4, 4.1 та 4.2 договору
продаж об'єкту нерухомого майна за
основним договором буде здійснено за
ціною 50947,00 грн., які покупець
зобов'язується сплатити в наступному
порядку та строки: - 25000,00 грн. на протязі
3-х банківських днів після підписання
даного договору, як гарантійна сума,
яка буде зарахована в рахунок належних
до сплати з боку покупці платежів за
основним договором; - решту коштів 25947,00
грн. покупець зобов'язується сплатити
продавцю в день підписання основного
договору.

Пунктом 11 договору передбачено, що у
разі невиконання своїх зобов'язань
щодо укладання основного договору,
продавець зобов'язується повернути
покупцю отриману гарантовану суму,
зазначену в пункті 4.1 даного договору,
на протязі 3-х днів з дня отримання
відповідної вимоги покупця.

2 серпня 2013 року позивачем на рахунок
відповідача платіжними дорученням №8945
від 2 серпня 2013 року перераховано
грошові кошти в розмірі 25000,00 грн.

Судом встановлено, а відповідачем не
заперечується той факт, що на виконання
умов попереднього договору від 1 серпня
2013 року між позивачем та відповідачем
не було укладено основного договору
купівлі-продажу нерухомого майна.

1 листопада 2013 року позивачем, у
відповідності до вимог пункту 11
попереднього договору, на адресу
відповідача надіслано вимогу про
повернення перерахованих грошових
коштів у розмірі 25000,00 грн.

Як встановлено судом, відповідач,
станом на день прийняття рішення у
справі, грошові кошти у розмірі 25000,00
грн. позивачу не повернув.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Згідно ч. 3 ст. 635 Цивільного кодексу
України зобов'язання, встановлене
попереднім договором, припиняється,
якщо основний договір не укладений
протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Судом встановлено, що умови
попереднього договору у встановлений
даним договором строк, а саме, 1 жовтня
2013 року, відповідачем виконано не було.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в силу приписів ч. 3 ст. 635
Цивільного кодексу України
зобов'язання між позивачем та
відповідачем за попереднім договором
від 1 серпня 2013 року припинились, отже,
вимога позивача про стягнення з
відповідача грошових коштів,
перерахованих у якості гарантійного
платежу у розмірі 25000,00 грн., підлягає
задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Цукровий
завод «Лука» (09544, Київська область,
Таращанський район, с. Лука, вул. Леніна,
84, код 32405473) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Енселко
Агро» (31134, Хмельницька область,
Старокостянтинівський район, с.
Сахнівці, вул. Центральна, 13/1, код 37083810) -
25000 (двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп.
заборгованості та 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 18 квітня 2014
року

Суддя
Заєць
Д.Г.