ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 року
Справа № 15/5005/16815/2011

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А.
(доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Тищик І.В.

секретар судового засідання: Валяр М.Г.

представники сторін:

від позивача: Левченко О.Є. представник,
довіреність № 34/10 від 30.12.13;

від відповідача: Галан Ю.А. представник,
довіреність № 749 від 11.03.14;

розглянувши апеляційну скаргу
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі"

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області про
відстрочку виконання рішення від
21.03.2014 року

у справі № 15/5005/16815/2011

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі", м. Дніпропетровськ

про стягнення 59 179 461 грн. 39 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 21.03.2011
року у справі № 15/5005/16815/2011 (суддя
Петренко Н.Е..) у задоволенні заяви
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 06.02.2012
року відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що відповідачем
не доведено суду винятковості
обставин, що унеможливлюють виконання
рішення суду, не підтверджено
документально обставини, на які
відповідач посилається, обґрунтовуючи
дану заяву, необґрунтовано термін, на
який слід відстрочити виконання
судового рішення.

Також суд зазначив, що наведена
відповідачем підстава для відстрочки
виконання рішення - важке фінансове
становище, не є виключною обставиною в
розумінні ст.121 ГПК України, оскільки
таке становище утворилось внаслідок
власної господарської діяльності
відповідача, а не в силу незалежних від
відповідача обставин.

Не погодившись з ухвалою суду,
відповідач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою. Посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Зазначає, що заборгованість частково
погашена, залишок складає 3 354 754,72 грн.
Причиною несплати є законодавчо
обмежене право відповідача
встановлювати економічно обґрунтовані
ціни на свої послуги та значна
заборгованість споживачів, що
підтверджується наданими ним доказами.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати
та задовольнити заяву про відстрочку
виконання рішення на один рік - до 07.03.2015
року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
спростовує доводи скаржника, вважає що
оскаржувана ухвала винесена з
дотриманням всіх вимог матеріального
та процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи. Просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
проаналізувавши наявні докази, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
оскаржувану ухвалу слід залишити без
змін, апеляційну скаргу без
задоволення в силу наступного:

Згідно ст. 121 ГПК України при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка виконання судового рішення
в розумінні статті 121 ГПК України може
бути встановлена судом лише за умов
наявності виключних обставин, які
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим.

Як визначено у постанові Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" від 17.10.2012 року №9,
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, як встановлено ст. 34 ГПК
України. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, заявник має довести
викладені у заяві обставини щодо
неможливості чи утруднення виконання
рішення саме належними і допустимими
доказами, надавши такі докази суду.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відповідачем не надано документально
підтвердженого обґрунтування
доцільності надання відстрочки
виконання рішення; відповідачем не
доведено суду винятковості обставин,
що унеможливлюють виконання рішення
суду, як і жодним чином не обґрунтовано
термін, на який слід розстрочити
виконання судового рішення.

В оскаржуваній ухвалі суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що наведені
відповідачем підстави для розстрочки
виконання судового рішення, зокрема,
тяжке фінансове становище, не є тими
виключними обставинами, передбаченими
за ст.121 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що
значну частину заборгованості перед
позивачем відповідач сплатив, залишок
складає 3 354 754,72 грн.

Надані відповідачем докази щодо
фінансового становища підприємства є
результатом його господарської
діяльності. Місцевий господарський суд
вірно зазначив, що відповідач не довів,
що такі обставини склалися незалежно
від нього, є винятковими.

Колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла до висновку про те, що зазначені
апелянтом доводи лише вказують на
несприятливість виконання рішення
суду для нього у даний час та
можливість настання для нього
негативних наслідків у зв'язку з цим, а
не на обставини, що унеможливлюють або
утруднюють виконання рішення суду у
даній справі.

Крім того, судова колегія вважає, що
невиконання протягом тривалого часу
рішення суду порушує матеріальні
інтереси позивача, що може призвести до
негативних наслідків для нього.

Жодних підстав на спростування
висновку суду першої інстанції апелянт
не зазначив. За таких обставин
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскаржувану ухвалу - без
змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В :

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 21.03.2014
року у справі № 15/5005/16815/2011- залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
І.В. Тищик

Суддя:
Л.М. Білецька

Підписано в повному обсязі 23.04.2014 року.