ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

"07" квітня 2014 р.
Справа № 5023/3785/11

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Білоусова Я.О., суддя Хачатрян
В.С., суддя Шевель О.В.

при секретарі Коваль А.В.

за участю представників:

ТОВ "Європа - Факторінг" - Мінаєва Д.Д. -
довіреність від 12.12.2013 року;

позивача - Самсонова С.І. - довіреність
від 20.02.2014 року;

2-го відповідача - Леськов В.П. -
довіреність № 28/02 від 28.02.2014 року.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ
"Європа-Факторинг" (вх. №760 Х/2-7) на
рішення господарського суду
Харківської області від 15.06.11р. у справі
№ 5023/3785/11

за позовом Підприємства "ANDATA Limited", Nicosia
(Cyprus),

до 1) Закритого акціонерного
товариства "Внешторг", м.Харків,

2) Відкритого акціонерного товариства
"Тепловозоремонтний завод", м.Полтава,

про стягнення 97562588,20 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року позивач - Підприємство
"ANDATA Limited", Nicosia (Cyprus) звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом про стягнення з ЗАТ
«Внешторг» та ВАТ «Тепловозоремонтний
завод» солідарно суми заборгованості у
розмірі 97562588,20 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 15.06.2011р. (суддя
Светлічний Ю.В.) позов задоволено
повністю. Стягнуто солідарно з ВАТ
«Тепловозоремонтний завод» та ЗАТ
«Внешторг» на користь Підприємства
«ANDATA Limited» 97562588,20 грн. заборгованості,
25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

У березні 2014року до Харківського
апеляційного господарського суду зі
скаргою на вказане рішення звернулось
ТОВ «Європа-Факторинг», яке не
погоджується з рішенням
господарського суду Харківської
області від 15.06.2011р. у справі № 5023/3785/11,
просить його скасувати та прийняти
нове, яким повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог. Свою
скаргу апелянт обґрунтовує тим, що на
підставі договору про відступлення
права вимоги № Ф-35/2013 від 23.10.2013р.,
укладеного між ПАТ «УкрСиббанк»
(первісний кредитор) та ТОВ
«Європа-Факторинг» (новий кредитор),
первісний кредитор передав належне
йому право вимоги, зокрема, за
кредитним договором №6-КБ від 29
листопада 2005 року, укладеним між
первісним кредитором та ЗАТ «Внешторг»
з урахуванням всіх додаткових угод до
нього. Відповідно до умов цього
кредитного договору, ЗАТ «Внешторг», з
метою додаткових гарантій інтересів
банку, зобов'язалося не видавати порук
по забезпеченню зобов'язань інших
юридичних та фізичних осіб без
попередньої письмової згоди банку. Але,
всупереч зазначеному, 22.12.2008 року між
Підприємством «ANDATA Limited»(кредитор) та
ЗАТ «Внешторг» (поручитель) було
укладено договір поруки, відповідно до
пункту 1.1 якого, ЗАТ «Внешторг»
виступив поручителем перед
Підприємством «ANDATA Limited» за виконання
ВАТ «Тепловозоремонтний завод» у
повному обсязі своїх зобов'язань по
Форвардному контракту від 22.12.2008р.,
укладеному між Підприємством «ANDATA
Limited» та ВАТ «Тепловозоремонтний
завод».

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суд від 21.03.2014 року
апеляційну скаргу ТОВ
«Європа-Факторинг» прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 07.04.2014 року.

У судовому засіданні представник
апелянта заявив клопотання про
відкладення розгляду справи для
надання йому можливості ознайомитись з
матеріалами справи та зробити
фотокопії у зв'язку з тим, що ТОВ
«Європа-Факторинг» не брало участь при
розгляді справи в суді першої
інстанції.

Представник позивача зазначив, що до
початку судового засідання на
виконання ухвали Харківського
апеляційного господарського суду від
21.03.2014 року надав витребувані
документи, витяг з Єдиного держреєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців на підтвердження
припинення ЗАТ "Внешторг" та клопотання
про припинення апеляційного
провадження за даною справою. Проти
клопотання апелянта про відкладення
розгляду справи заперечував.

Колегія суддів відмовила у задоволенні
клопотання апелянта про відкладення
розгляду справи для надання йому
можливості ознайомлення з матеріалами
справи, з посиланням на наявність у
нього можливості ознайомитись з
матеріалами даної справи до судового
засідання 07.04.2014р.

В судовому засіданні представник
апелянта, зазначив, що не згоден з
рішенням господарського суду першої
інстанції, вважає його незаконним та
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, виклав суду
зміст апеляційної скарги, в якій просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог підприємства «ANDATA Limited».

Представник позивача вважає
апеляційну скаргу необґрунтованою та
заперечує проти її задоволення,
провадження у справі просив припинити.

Представник 2-го відповідача підтримав
доводи позивача, проти задоволення
апеляційної скарги заперечує,
провадження у справі просить
припинити.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила.

22 грудня 2008 року між фірмою «ANDATA Limited»
(продавець) та ВАТ «Тепловозоремонтний
завод» (покупець) було укладено
Форвардний контракт, відповідно до
частини першої пункту 1.1 якого
продавець випускає безвідкличне
зобов'язання передати базовий актив у
визначений час та на визначених умовах
у майбутньому, з фіксацією ціни продажу
під час укладення контракту (в момент
видачі деривативу).

Безвідкличне зобов'язання продавця
передати базовий актив, його опис та
характеристики, час, ціна та інші умови
такого продажу викладені в стандартній
формі у вигляді деривативу (частина
друга пункту 1.1 зазначеного контракту).

Згідно із пунктом 2.1 вказаного
контракту вартість деривативу
становить 8883016,54 євро.

Відповідно до пункту 2.2 контракту сума
вартості деривативу повинна бути
сплачена покупцем продавцю протягом 180
календарних днів з моменту передачі
деривативу, що посвідчується
відповідним актом. При цьому продавець
має право вимагати сплати вартості
деривативу як в доларах США, так і в
гривнях.

Пунктом 3.1.1 договору на продавця
покладено обов'язок передати дериватив
покупцю не пізніше 3 днів з моменту
укладення контракту, а пунктом 3.3.1 на
покупця покладений обов'язок оплатити
вартість деривативу продавцю.

Як свідчать матеріали справи, зокрема,
акт приймання-передачі до контракту
від 22 грудня 2008 року, дериватив було
передано продавцем покупцю 22 грудня 2008
року (акт підписаний сторонами та
скріплений печатками сторін).

22 грудня 2008 року між фірмою «ANDATA Limited»
(кредитор) та ЗАТ «Внешторг»
(поручитель) було укладено договір
поруки, відповідно до пункту 1.1 якого в
порядку та на умовах, визначених
договором, поручитель поручається
перед кредитором за виконання
боржником в повному обсязі основного
зобов'язання, вказаного в статті 2
договору.

Статтею 2 договору поруки визначено, що
основне зобов'язання - це зобов'язання
боржника перед кредитором, які
випливають з контракту від 22 грудня 2008
року, що укладено між кредитором та
боржником. Зокрема, до основного
зобов'язання включається обов'язок
боржника сплатити 8883016,54 євро, що на
день укладення основного договору за
офіційним курсом НБУ становить 97562588,20
гривень. Договором визначено, що
боржник - це ВАТ "Тепловозоремонтний
завод" (код 13962568), а кредитор - фірма "ANDATA
Limited".

Пунктом 5.1 договору поруки передбачено,
що у разі порушення (невиконання чи
неналежного виконання) боржником
основного зобов'язання поручитель
повинен виконати основне зобов'язання
в повному обсязі негайно після
отримання відповідної вимоги
кредитора або відомостей про звернення
кредитора до нього чи боржника з
відповідним позовом.

Пунктом 3.1 укладеного договору поруки
також визначено, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Як встановив господарський суд
Харківської області, покупець за
Форвардним контрактом обумовлену цим
контрактом вартість деривативу
продавцю не сплатив, поручитель свої
зобов'язання за договором поруки не
виконав, що і стало підставою для
задоволення даного позову.

Звертаючись до апеляційного суду зі
скаргою на рішення господарського суду
Харківської області від 15.06.2011р. у даній
справі, апелянт вказав, що має право на
оскарження ним судового рішення у
даній справі, оскільки вказаним
рішенням зачіпаються його права та
інтереси, зважаючи на наступне.

Як було зазначено раніше, на підставі
договору про відступлення права вимоги
№ Ф-35/2013 від 23.10.2013р., укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» (первісний кредитор) та
ТОВ «Європа-Факторинг» (новий
кредитор), первісний кредитор передав
належне йому право вимоги, зокрема, за
кредитним договором №6-КБ від 29
листопада 2005 року, укладеним між
первісним кредитором та ЗАТ «Внешторг»
з урахуванням всіх додаткових угод до
нього. Відповідно до умов цього
кредитного договору, ЗАТ «Внешторг», з
метою додаткових гарантій інтересів
банку, зобов'язалося не видавати порук
по забезпеченню зобов'язань інших
юридичних та фізичних осіб без
попередньої письмової згоди банку.
Проте, в порушення умов кредитного
договору, 22.12.2008року між Підприємством
«ANDATA Limited» (кредитор) та ЗАТ «Внешторг»
(поручитель) було укладено договір
поруки, відповідно до пункту 1.1 якого,
ЗАТ «Внешторг» виступив поручителем
перед Підприємством «ANDATA Limited» за
виконання ВАТ «Тепловозоремонтний
завод» у повному обсязі своїх
зобов'язань по Форвардному контракту
від 22.12.2008р., укладеному між
Підприємством «ANDATA Limited» та ВАТ
«Тепловозоремонтний завод».

ЗАТ «Внешторг» заперечуючи проти
задоволення даного позову посилався на
те, що він не мав права укладати договір
поруки, та зазначив, що на цій підставі
він є недійсним, в силу приписів ст. 215
ЦК України. Проте, як зазначає апелянт,
суд першої інстанції не зважив на цю
обставину та не залучив Банк до участі
у справі, і таким чином, порушив його
права та законні інтереси, та як
наслідок - права та законні інтереси
ТОВ «Європа-Факторинг», як
правонаступника Банка.

Проте, з таким висновком не
погоджується колегія суддів з
наступних підстав.

Статтею 91 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Зі змісту ст. 91 Господарського
процесуального кодексу України право
на оскарження судового рішення має
особа, яка не брала участь у справі,
якщо воно безпосередньо стосується її
прав та обов'язків. Тобто, судом має
бути розглянуто й вирішено питання про
право у правовідносинах, учасником
яких на момент розгляду справи та
прийняття рішення місцевим
господарським судом є скаржник, або
міститься судження про права та
обов'язки цієї особи у відповідних
правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права
та обов'язки особи, яка не була залучена
до участі у справі, якщо в
мотивувальній частині рішення
містяться висновки суду про права та
обов'язки цієї особи, або у
резолютивній частині рішення суд прямо
вказав про права та обов'язки такої
особи.

В такому випадку рішення порушує не
лише матеріальні права осіб, не
залучених до участі у справі, а й їх
процесуальні права, що витікають із
сформульованого в пункті 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод положення про право
кожного на справедливий судовий
розгляд при визначенні його цивільних
прав і обов'язків. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не може братися до
уваги.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ
«Європа-Факторинг» не було ні стороною
зобов'язальних відносин між
Підприємством «ANDATA Limited» та ВАТ
«Тепловозоремонтний завод», ЗАТ
«Внешторг» за Форвардним контрактом
від 22.12.2008року та договором поруки від
22.12.2008р., а також не є ні стороною, ні
третьою особою у даній справі.

Крім того, рішенням господарського
суду Харківської області від 15.06.2011року
у справі №5023/3785/11 про стягнення
заборгованості взагалі не
вирішувалось питання про права та
обов'язки ТОВ «Європа-Факторинг».

Резолютивна частина оскаржуваного
рішення не містить жодних приписів
щодо прав та обов'язків апелянта. Його
мотивувальна частина також жодних
суджень про права і обов'язки ТОВ
«Європа-Факторинг» також не містить.

Зазначаючи про порушення своїх прав
оскаржуваним судовим рішенням, апелянт
вказує на те, що всупереч вимогам
кредитного договору, 22.12.2008р. між
Підприємством «ANDATA Limited» та ЗАТ
«Внешторг» було укладено договір
поруки, відповідно до якого останній
поручився за ВАТ «Тепловозоремонтний
завод» за зобов'язаннями по
Форвардному контракту від 22.12.2008р.

Таке твердження апелянта не є
обґрунтованим, на думку колегії суддів,
з огляду на те, що в даному судовому
провадженні предметом спору є
виконання договору, а не підстави чи
правомірність його підписання.

Крім того, згідно документів, (зокрема
витягу з ЄДРЮОФОП станом на 13.03.2014р.) які
були надані позивачем апеляційному
суду та долучені до матеріалів справи,
юридичну особу ЗАТ «Внешторг»
ліквідовано та виключено з Державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Також слід зазначити, що оскаржуваним
судовим рішенням стягнуто солідарно з
2-х відповідачів заборгованість за
Форвардним контрактом. В той же час,
оскаржуючи рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі
апелянт не навів підстав для
скасування його в контексті порушення
його прав відносно 2-го відповідача -
ВАТ «Тепловозоремонтний завод».

Статтями 32, 33, 34 ГПК України
передбачений обов`язок сторін
(учасників процесу) довести належними
доказами обставини, на які вони
посилаються.

Таким чином, ні в додатку до
апеляційної скарги, ні в ході розгляду
справи в суді апеляційної інстанції
скаржником не було надано жодного
доказу в розумінні ст.ст.32, 33, 36 ГПК
України на підтвердження доводів про
те, що оскаржуваним рішенням
господарського суду вирішено питання
про його права та обов`язки (ч.1 ст.91 ГПК
України).

Відповідно до п.5.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 при розгляді апеляційним
господарським судом апеляційної
скарги особи, яка не брала участі в
розгляді справи в суді першої
інстанції, але вважає що господарським
судом вирішено питання про її права та
обов`язки, апеляційний господарський
суд прийняв апеляційну скаргу до
провадження, повинен з`ясувати
наявність правового зв`язку між
скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним
судовим рішенням не порушені та що
питання про її права і обов'язки
стосовно сторін у справі судом першої
інстанції не вирішувалися, то
апеляційний господарський суд своєю
ухвалою припиняє апеляційне
провадження на підставі пункту 1
частини першої статті 80 ГПК, оскільки у
такому випадку не існує правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі, в зв'язку з чим відсутній
суб'єкт апеляційного оскарження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи наведені обставини та норми
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апелянт не має статусу учасника
провадження у даній справі, а
оскаржуване рішення будь-яким чином не
зачіпає його права, у зв'язку з чим, ТОВ
«Європа-Факторинг» не має права
звертатись з апеляційною скаргою на
рішення господарського суду
Харківської області від 15.06.2011 року у
даній справі.

За таких обставин апеляційна інстанція
вважає, що апеляційне провадження слід
припинити з посиланням на п.1 ч.1 ст.80 ГПК
України та абз.1, 2 п.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ ГПК України».

На підставі викладеного, керуючись
статтями 80, 86, 91, 99 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європа-Факторинг»
на рішення господарського суду
Харківської області від 15.06.2011 року у
справі № 5023/3785/11 припинити.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Хачатрян В.С.

Суддя
Шевель О.В.