КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Справа№ 924/1462/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Верес М.М. - дов.
б/н від 11.12.2013р.

Мацюк Л.А. - дов.
б/н від 17.12.2013р.

від відповідача Юхименко В.С. -
дов. №15/01 від 15.01.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Завод «Темп»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 06.02.2014р. (суддя
Привалов А.І.)

у справі №924/1462/13

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Завод «Темп»

(далі - ПАТ «Завод
«Темп»)

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Блок Майстер
Україна»

(далі - ТОВ «Блок
Майстер Україна»)

про стягнення 51 843,00
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 06.02.2014р. у справі №924/1462/13 в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням,
позивач оскаржив його в апеляційному
порядку, просив скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити позов в повному
обсязі. В обґрунтування своїх вимог
зазначив, що суд першої інстанції
дійшов неправильного висновку про
відсутність належних та допустимих
доказів порушення відповідачем
зобов'язань за договором №13-001/340 від
15.05.2013р. (далі - Договір). За твердженням
апелянта, відповідачем не дотримано
вимог Договору та не виконано наданих
гарантійним листом №01/162 від 24.07.2013р.
(далі - Гарантійний лист) зобов'язань
щодо придбання закупленого позивачем
металопрокату. На думку позивача,
місцевим судом не надано згаданому
гарантійному листу належної правової
оцінки тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р.
апеляційну скаргу ПАТ «Завод «Темп»
прийнято до провадження в складі
колегії суддів: головуючий суддя
Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О.,
Коршун Н.М. та призначено до розгляду на
25.03.2014 року.

В судовому засіданні 25.03.2014р., на
підставі ст.77 ГПК України було
оголошено перерву до 14.04.2014 року.

Представники апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити,
оскаржене рішення за наведених в
скарзі підстав скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник відповідача доводи скарги
заперечив, просив не брати їх до уваги,
а відтак рішення місцевого суду як
законне та обґрунтоване просив
залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню за
таких обставин.

Так, до господарського суду міста Києва
з господарського суду Хмельницької
області, на підставі ст.ст.15, 17 ГПК
України, надійшла справа №924/1462/13 за
позовом ПАТ «Завод «Темп» до ТОВ «Блок
Майстер Україна» про стягнення 51 843,00
грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов Договору позивачу
було завдано збитків на вищевказану
суму тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представників сторін,
розглянувши подані ними документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, що мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
відтак відмовив в їх задоволенні.

Так, відмовляючи в позові, місцевий суд
посилався на те, що під час розгляду
справи сторонами не надано суду
затверджених належним чином креслень,
згідно з якими позивач мав виготовляти
продукцію та поставляти для
відповідача, а також не надано і
погоджені листи 9-10 проекту
№192.07/09/2011-1-КБ, на підставі яких мали
виготовлятись металоконструкції та
для виготовлення яких було здійснено
закупівлю металопрокату. Щодо посилань
позивача на порушення відповідачем
зобов'язань, що виникли на підставі
Гарантійного листа, суд зазначив, що
цей лист не містить посилань ані на
умови Договору, ані на специфікацію №3
до Договору. Крім цього, місцевий суд
дійшов висновку, що відшкодування
збитків є заходом цивільно-правової
відповідальності, а відтак його
застосування можливе лише за наявності
умов передбаченої законом
відповідальності. Кредитор, який
вимагає відшкодування збитків, має
довести факт порушення зобов'язання
контрагентом, наявність і розмір
понесених збитків, а також причинний
зв'язок між правопорушенням і збитками,
натомість позивачем не доведено
вищенаведеного тощо.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові (ст.837 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи,
15.05.2013р. між ТОВ «Блок Майстер Україна»,
як замовником, та ПАТ «Завод «Темп», як
виконавцем, укладено Договір, за
умовами п.1.1. якого замовник доручив, а
виконавець прийняв на себе
зобов'язання виготовити продукцію
згідно креслень, наданих замовником, та
передати її замовнику, а замовник
зобов'язався прийняти виготовлену
продукцію та здійснити її оплату
відповідно до умов цього договору.
Номенклатура, кількість, ціна та строки
виготовлення продукції вказуються у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною Договору (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, продукція,
що виготовляється за Договором,
повинна відповідати вимогам креслень,
наданих замовником та сертифікатам
якості виконавця.

Положеннями п.п.4.1.1., 4.1.2. Договору
встановлено, що розрахунок за
виготовлення і поставку продукції
здійснюється замовником шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок виконавця на передбачених
специфікацією умовах, а саме: аванс в
розмірі 50% від суми специфікації
перераховується замовником на
розрахунковий рахунок виконавця
протягом 3-х днів з дати підписання
Договору, на підставі виставленого
виконавцем рахунку, а 50% що залишилися
від суми специфікації, замовник
перераховує на розрахунковий рахунок
виконавця після прийомки продукції по
кількості та якості на території
продавця перед відвантаженням
продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами підписано специфікацію №3 до
Договору (далі - Специфікація), якою
визначено вартість металоконструкції
в сумі 272 572,56 грн. та встановлено, що
попередня оплата складає 50% від
загальної суми специфікації - 136 286,28
грн., а строк виготовлення і поставки - 20
робочих днів з дати попередньої оплати.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем для виконання замовлення по
Специфікації після здійснення
відповідачем передоплати в розмірі 136
286,28 грн., станом на 24.07.2013р. виготовлено
продукцію у відповідності до наявних
листів №1-8 технічних специфікацій КМ в
повному обсязі, про що і було
повідомлено відповідача листом №738/5
від 24.07.2013 року.

В свою чергу відповідач, у відповідь на
згаданий лист надіслав позивачу
Гарантійний лист, яким підтверджував
готовність отримати виготовлену
продукцію та забезпечити виконання
Специфікації в повному обсязі, з
надісланням необхідних технічних
даних, яких не вистачало для
виготовлення металоконструкцій (листи
9-10 проекту №192.07/09/2011-1-КБ), а також
гарантував позивачу придбання залишку
металопрокату, який закуплений
позивачем для виготовлення
металоконструкцій.

26.07.2013р. відповідач отримав у позивача
металоконструкції вартістю 175 342,68 грн.,
що підтверджено видатковою накладною
№272 та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей №446 від 26.07.2013р.,
проте в подальшому, всупереч
Гарантійного листа, відмовився
придбати закуплений для виготовлення
металоконструкцій металопрокат,
вартістю 51 843,00 грн.

Як на підставу відшкодування збитків в
сумі 51 843,00 грн. позивач посилався на
приписи ч.4 ст.849 ЦК України, згідно якої
замовник має право у будь-який час до
закінчення роботи відмовитися від
договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору, а також
на норми ст.850 ЦК України, якою
встановлено, що у разі невиконання
замовником обов'язку щодо сприяння
підрядникові у виконанні роботи у
випадках, в обсязі та в порядку,
встановлених договором, підрядник має
право вимагати відшкодування завданих
збитків, включаючи додаткові витрати,
викликані простоєм, перенесенням
строків виконання роботи, або
підвищення ціни роботи.

Разом з тим, апеляційний господарський
суд погоджується з висновками
місцевого суду про відсутність підстав
для задоволення позову, оскільки в
матеріалах справи відсутні креслення,
згідно з якими позивач мав виготовляти
продукцію та поставляти для
відповідача, а також відсутні і листи
9-10 проекту №192.07/09/2011-1-КБ, на підставі
яких мали виготовлятись
металоконструкції та для виготовлення
яких було здійснено закупівлю
металопрокату. Крім цього, місцевий суд
правильно встановив, що Гарантійний
лист не містить посилань ані на умови
Договору, ані на специфікацію №3 до
Договору.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України
збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

На підставі ч.1 ст.225 ГК України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені особою, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

У відповідності до ст.623 ЦК України
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором. При визначенні неодержаних
доходів (упущеної вигоди) враховуються
заходи, вжиті кредитором щодо їх
одержання.

З огляду на наведене, місцевий суд
дійшов правильного висновку, що
відшкодування збитків є заходом
цивільно-правової відповідальності, а
відтак його застосування можливе лише
за наявності умов передбаченої законом
відповідальності. Кредитор, який
вимагає відшкодування збитків, має
довести факт порушення зобов'язання
контрагентом, наявність і розмір
понесених збитків, а також причинний
зв'язок між правопорушенням і збитками.

Кожна сторона повинна довести на
підставі ч.1 ст.33 ГПК України ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
порушення зобов'язання зі сторони
відповідача, а також наявність
причинного зв'язку між правопорушенням
та виникненням збитків, в позові має
бути відмовлено.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Завод «Темп»
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
06.02.2014р. у справі №924/1462/13 - без змін.

Матеріали справи №924/1462/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун