ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014
Справа № 917/78/14

за позовом Заступника Бориспільського
міжрайонного прокурора, вул. Радянська,
21, м. Бориспіль, Київська
обл., 08300 в інтересах держави в особі

Великоолександрівської сільської
ради, вул. Гагаріна, 11, с.
В.Олександрівка, Бориспільський р-н,
Київська обл., 08320

Комунального унітарного підприємства
Великоолександрівської сільської
ради "Олександрівкажитлобудсервіс",
вул. Гагаріна, 11, с. В.Олександрівка,
Бориспільський р-н, Київська обл., 08320

до Приватного підприємства "Валява",
вул. Київська, 3А, оф. 305, м. Кременчук,
Полтавська обл., 39600

про :

- зобов'язання поставити Комунальному
унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської
ради "Олександрівкажитлобудсервіс"
сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337 на
умовах, вказаних в Договорі № 20/210 про
закупівлю товару за державні кошти від
21.08.2013 р.;

- стягнення 78 034,74 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивачів: не з'явилися;

від відповідача: Тарасенко Н.А.,
довіреність від 10.02.2014 р., паспорт серії
НОМЕР_1, виданий Чигиринським РВ УМВС
України в Черкаській області 28.02.1998 р.;

від прокуратури: Сорочинська О.М.,
посвідчення № 020635 від 20.09.2013 р..

03.04.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Суть спору : розглядається позовна
заява заступника Бориспільського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі
Великоолександрівської сільської
ради та комунального унітарного
підприємства Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс" про
зобов'язання ПП "Валява" поставити
Комунальному унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337 на
умовах, вказаних в Договорі № 20/210 про
закупівлю товару за державні кошти від
21.08.2013 р. та стягнення з ПП "Валява" 78 034,74
грн. штрафних санкцій за невиконання
останнім умов Договору № 20/210 про
закупівлю товару за державні кошти від
21.08.2013 р. (в т.ч. : 20 794,74 грн. пені за період
з 01.10.2013 р. по 10.01.2014 р. та 57 240,00 грн.
штрафу).

Позивачі представництво у судове
засідання не забезпечили, відповідно
до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" були належним чином
та завчасно повідомлені про дату, час і
місце проведення судового засідання.

Заступник Бориспільського
міжрайонного прокурора надав суду
заяву № 105-1474вих14 від 21.03.2014 р. (а.с. 101)
про часткову відмову від позову,
відповідно до якої відмовляється від
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача поставити Комунальному
унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337 та
підтримує позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача штрафних
санкцій.

Позивач 1 - Великоолександрівська
сільська рада - надав суду заяву №
2-16/02/204 від 20.03.2014 р. (а.с. 102-103), відповідно
до якої відмовляється від позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
поставити йому сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б
18-18 МZ 5337 та підтримує позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
штрафних санкцій.

Позивач 2 - Комунальне унітарне
підприємство Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс" - надав
суду заяву № 79 від 20.03.2014 р. (а.с.105),
відповідно до якої відмовляється від
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача поставити йому сміттєвоз
"ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337 та підтримує
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача штрафних санкцій.

Оскільки дані дії Заступника
Бориспільського міжрайонного
прокурора та позивачів не суперечать
законодавству та не порушують чиїх -
небудь прав і охоронюваних законом
інтересів, за формою заяви
відповідають приписам ст. 78 ГПК
України, суд приймає вказані заяви про
відмову від позову в цій частині.

Відповідач проти позову заперечує за
мотивами, викладеними у відзиві на
позовну заяву № б/н від 20.03.2014 р. (вх. №
3629 від 20.03.2014 р.) та № б/н від 26.03.2014 р. (вх.
№ 3855 від 26.03.2014р.).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача та прокуратури, оцінивши
надані докази, суд,

встановив :

21.08.2013 р. між Комунальним унітарним
підприємством Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
(замовник) та Приватним підприємством
"Валява" (учасник) було укладено Договір
про закупівлю товарів за державні
кошти № 20/210 (надалі - Договір),
відповідно до умов якого учасник
зобов'язувався у 2013 р. поставити
замовнику товар : код ДК 016-2010 - 29.10.5 -
Автомобілі спеціального призначення
(сміттєвоз з боковим завантаженням на
базі МАЗ або еквівалент) у кількості 1
одиниця), а останній зобов'язувався
прийняти та оплатити його (п. 1.1
Договору).

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне :

- найменування, кількість, ціна Товару
та інші його характеристики вказуються
у Специфікації, яка є невід'ємною
частиною даного Договору (додаток № 1)
(п. 1.2 Договору);

- ціна даного Договору становить: 572 400,00
грн. у тому числі ПДВ - 95 400,00 грн.. Ціна
цього договору може бути зменшена за
взаємною згодою Сторін (п. 3.1, п. 3.2
Договору);

- розрахунки за товар здійснюються у
безготівковому порядку шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок учасника в національній валюті
України - гривні, згідно видаткових
накладних. Оплата проводиться протягом
7 (семи) банківських днів з дня
отримання товару замовником (п. 4
Договору);

- строк (термін) поставки (передачі)
товару - 30.09.2013 року (п. 5.1 Договору);

- у разі невиконання або несвоєчасного
виконання зобов'язань учасник сплачує
замовнику пеню у розмірі подвійної
ставки НБУ від вартості товару, з якого
допущено прострочення виконання, за
кожен день прострочення. У разі
прострочення поставки товару учасник
сплачує замовнику штраф у розмірі 10
відсотків від загальної суми даного
договору (п. 7.2 та п. 7.4 Договору);

- договір набирає чинності з дня його
підписання і діє до 31.12.2013 р. (п. 10.1
Договору).

Як вказує у позовній заяві заступник
Бориспільського міжрайонного
прокурора, згідно Додаткової угоди № 1
від 30.09.2013 р. було внесено зміни до п. 5.1
Договору та встановлено строк поставки
товару в термін до 31.10.2013 р., проте у
зазначений термін поставка товару
відповідачем здійснена не була.

05.12.2013 р. позивачем на адресу
відповідача було направлено претензію
№ 22-111/13 з вимогою негайного виконання
відповідачем зобов'язань з поставки
товару. Вищезазначена претензія була
отримана повноважним представником
відповідача. Дана обставина
підтверджується наявним у матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
22).

За даними заступника Бориспільського
міжрайонного прокурора, на момент
подання позову до суду відповідач свої
зобов'язання щодо поставки товару не
виконав, штрафні санкції не сплатив.

Вважаючи права та інтереси держави в
особі Великоолександрівської
сільської ради та комунального
унітарного підприємства
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
порушеними, заступник Бориспільського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі
Великоолександрівської сільської
ради та Комунального унітарного
підприємства Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
звернувся до суду з позовом про
зобов'язання Приватного підприємства
"Валява" поставити Комунальному
унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337 на
умовах, вказаних в Договорі № 20/210 про
закупівлю товару за державні кошти від
21.08.2013 р. та стягнення з Приватного
підприємства "Валява" 78 034,74 грн.
штрафних санкцій за невиконання
останнім умов Договору № 20/210 про
закупівлю товару за державні кошти від
21.08.2013 р. (в т.ч. : 20 794,74 грн. пені за період
з 01.10.2013 р. по 10.01.2014 р. та 57 240,00 грн.
штрафу).

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

Пунктом 2 частини 1 статті 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до частини 1 статті 2
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд порушує
справи за позовними заявами прокурорів
та їх заступників, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, у позовній заяві самостійно
визначає, у чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах (ч. 2 ст. 2 ГПК
України).

Згідно із статтею 361 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Формою цього
представництва є, зокрема, участь у
розгляді судами справ.

Відповідно до змісту рішення
Конституційного Суду України від 08.04.1999
р. № 3-рп/99, прокурор або його заступник
самостійно визначає і обґрунтовує у
позовній заяві в чому саме полягає
порушення інших інтересів держави та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. При
цьому інтереси держави можуть
збігатись повністю, частково або не
збігатись зовсім з інтересами
державних органів, державних
підприємств та організацій чи з
інтересами господарських товариств з
часткою державної власності у
статутному фонді. Проте держава може
вбачати свої інтереси не тільки в їх
діяльності, але й в діяльності
приватних підприємств, товариств.

Комунальне унітарне підприємство
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
засноване на комунальній власності
територіальної громади сіл
Великоолександрівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області та створене за рішенням
Великоолександрівської сільської ради
від 03.11.2006 р. № 313-10-V. Підприємство є
комунальним унітарним підприємством,
що належить до сфери управління
Великоолександрівської сільської ради
та безпосередньо підпорядковується
Виконавчому комітету
Великоолександрівської сільської
ради. Утворення статутного фонду
підприємства, його зміна здійснюється
Великоолександрівською сільською
радою (п. 1 та п. 3.5 Статуту КУП
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс").
Основною метою діяльності
Підприємства є організація проектів
комплексної забудови території
населених пунктів
Великоолександрівської сільської
ради, проектування, будівництва та
належної експлуатації об'єктів
соціальної та інженерної
інфраструктури то соціального житла
Великоолександрівської сільської
ради, залучення інвестицій для
реалізації соціальних програм,
задоволення суспільних потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
наукової і торгової діяльності,
підвищення рівня промислового
виробництва, впровадження нових
технологічних досягнень на території
України та отримання прибутку на
вкладений капітал від наукової,
консалтингової,
виробничо-господарської,
інвестиційної, комерційної,
інноваційної та іншої підприємницької
діяльності, не забороненої чинним
законодавством України (п. 4.1
Статуту КУП Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"). Майно
підприємства є спільною власністю
територіальних громад сіл
Великоолександрівської сільської
ради, закріплюється за ним на праві
господарського відання. Джерелами
формування майна підприємства,
зокрема, є грошові та матеріальні
внески власника або уповноваженого ним
органу та фінансова підтримка з
бюджету (п. 6.2, п. 6.3 Статуту КУП
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс").

В обґрунтування правомірності
пред'явлення даного позову в інтересах
держави в особі визначених прокурором
позивачів останній посилається на те,
що джерелом фінансування оплати Товару
за Договором є кошти територіальної
громади в тому числі місцевого бюджету
що, відповідно, є державними коштами і
невиконання Приватним підприємством
"Валява" взятих на себе договірних
зобов'язань перешкоджає належному
функціонуванню органу місцевого
самоврядування -
Великоолександрівської сільської
ради, дестабілізує ефективний
господарський обіг та порушує інтереси
держави. Крім того прокурор зазначив,
що сплата відповідачем на користь
замовника штрафних санкцій у розмірі
78 034,74 грн. сприятиме поповненню
місцевого бюджету.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи приписи ст. 78
Господарського кодексу України,
звернення прокуратури України з
позовом в інтересах держави, які в
даному спорі співпадають з інтересами
Великоолександрівської сільської ради
та Комунального унітарного
підприємства Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс", є
правомірним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу
України закріплено загальне поняття
правочину, яким є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого не встановлена обов'язкова
письмова форма, вважається вчиненим,
якщо поведінка сторін засвідчує їхню
волю до настання відповідних правових
наслідків. При цьому відповідно до ст.
207 Цивільного Кодексу України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

При цьому за приписами ст. 180
Господарського кодексу України
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору. Умови про предмет у
господарському договорі повинні
визначати найменування (номенклатуру,
асортимент) та кількість продукції
(робіт, послуг), а також вимоги до їх
якості. Вимоги щодо якості предмета
договору визначаються відповідно до
обов'язкових для сторін нормативних
документів, зазначених у статті 15 цього
Кодексу, а у разі їх відсутності - в
договірному порядку, з додержанням
умов, що забезпечують захист інтересів
кінцевих споживачів товарів і послуг.

Загальний порядок укладення
господарських договорів унормовано у
ст. 181 Господарського кодексу України,
зокрема, п. 1, п. 6 якої визначено
наступне : господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів. У разі досягнення сторонами
згоди щодо всіх або окремих умов,
зазначених у протоколі розбіжностей,
така згода повинна бути підтверджена у
письмовій формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо).

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору поставки.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За приписами ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона-постачальник,
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій сторони
- покупцеві товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар і сплатити за нього певну грошову
суму.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Стаття 663 Цивільного кодексу України
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599
Цивільного кодексу України та ст. 202
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

У п. 5.1 Договору сторони узгодили, що
строк (термін) поставки (передачі)
товару повинен бути здійснений до
30.09.2013 р..

З матеріалів справи вбачається, що на
момент звернення з даним позовом до
суду відповідач в порушення прийнятих
на себе зобов'язань за вказаним
Договором та приписів ст. 662, ст. 663
Цивільного кодексу України не поставив
позивачу товар у встановлені у
Договорі строки. Дана обставина
відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. Одним із видів
забезпечення виконання зобов'язань
відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного
кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Пунктом 4
ст. 231 Господарського кодексу України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом п. 7.2, п.7.4 Договору сторони
узгодили, у разі невиконання або
несвоєчасного виконання зобов'язань
учасник сплачує замовнику пеню у
розмірі подвійної ставки НБУ від
вартості товару, з якого допущено
прострочення виконання за кожен день
прострочення, у разі прострочення
поставки товару учасник сплачує
замовнику штраф у розмірі 10 відсотків
від загальної суми даного договору.

При укладені договору сторони дійшли
згоди щодо стягнення одночасно штрафу
та пені у разі невиконання
відповідачем умов договору, тому їх
одночасне застосування не суперечить
вимогам чинного законодавства України
та умовам укладеного між сторонами
договору. Положеннями ст. ст. 627, 628, 629
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами. При цьому судом враховано
правову позицію, викладену у постанові
Верховного Суду України від 27.04.2012 р. у
справі № 06/5026/1052/2011 та презумпцію
правомірності правочину відповідно до
ст. 204 Цивільного Кодексу України.

Отже, здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 20 794,74 грн. пені за період з
01.10.2013 р. по 10.01.2014 р. та 57 240,00 грн. штрафу,
суд прийшов до висновку, що вимоги
позивача в цій частині відповідно до п.
4 та п. 6 ст. 231, п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України є правомірними,
відповідачем не спростованими, а тому
підлягають задоволенню (розрахунок
суми пені здійснено за допомогою
калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Еліт 8.1.5").

Посилання відповідача на
неправомірність вимог в частині
стягнення пені з огляду на визначення
останньої за приписами ч. 3 ст. 549
Цивільного кодексу України як міри
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання в той час, як
зобов'язання відповідача не мало
характер грошового, судом не
оцінюється як правомірне. При цьому суд
виходив з того, що дана обставина не
може бути підставою для відмови у
задоволенні позову про сплату
неустойки, виходячи з презумпції
правомірності правочину, п. 7.2, п. 7.4
Договору, ст. 230 Господарського кодексу
України та допущення відповідачем
порушення виконання господарського
зобов'язання, що доведене матеріалами
справи.

Посилання заступника Бориспільського
міжрайонного прокурора у позовній
заяві на зміну строку поставки товару
за Додатковою угодою № 1 від 30.09.2013 р.
судом не оцінюються як правомірні,
оскільки дана Додаткова угода не
підписана з боку відповідача, а тому
відповідно до приписів п. 7 ст. 181
Господарського кодексу України та ст.
638, ст. 639, ст. 654 Цивільного кодексу
України є неукладеною (такою, що не
відбулася). Дана обставина
підтверджується копією Додаткової
угоди (а.с. 19) та поясненнями учасників
процесу (а.с. 82, 104).

Крім того, як вже зазначалось у
вступній частині даного рішення,
позивачі та прокурор надали суду заяви
про відмову від позову в частині вимог
щодо зобов'язання Приватного
підприємства "Валява" поставити
Комунальному унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс".

Як вбачається з матеріалів справи,
Заступник Бориспільського
міжрайонного прокурора та позивачі
надали суду заяви про часткову відмову
від позову в частині вимог щодо
зобов'язання відповідача поставити
Комунальному унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337, яка
судом прийнята. Отже, наявні підстави
для припинення провадження у справі в
цій частині відповідно до приписів п. 4
ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення відповідача
спростовуються вищевикладеним, інших
допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи будь-яких інших
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 20 794,74 грн.
пені за період з 01.10.2013 р. по 10.01.2014 р. та 57
240,00 грн. та штрафу підтверджені
документально та нормами
матеріального права, не спростовані
відповідачем, а тому в цій частині
підлягають задоволенню. В частині
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача поставити Комунальному
унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337
провадження у справі підлягає
припиненню в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Враховуючи приписи ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 29, 43, 49, 75, п. 4 ч. 1 ст. 80,
82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Валява" (вул. Київська, 3А, оф. 305, м.
Кременчук, Полтавська обл., 39600),
ідентифікаційний код юридичної особи
21053242 :

- на користь Комунального унітарного
підприємства Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс" (вул.
Гагаріна, 11, с. В.Олександрівка,
Бориспільський р-н, Київська обл., 08320),
ідентифікаційний код юридичної особи
34812778 - 20 794,74 грн. пені та 57 240,00 грн.
штрафу;

- до державного бюджету, отримувач
коштів УДКСУ у м. Полтава (м. Полтава),
код отримувача 38019510, рахунок
отримувача 3002, банк отримувача
ГУДКСУ у Полтавській області, код банку
отримувача 831019, код класифікації
доходів бюджету 22030001 - 1 827,00 грн. витрат
по сплаті судового збору.

Видати накази з набранням рішенням
законної сили.

4. Припинити провадження у справі в
порядку п. 4 ст. 80 ГПК України в частині
позовних вимог Заступника
Бориспільського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Великоолександрівської сільської ради
та Комунального унітарного
підприємства Великоолександрівської
сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс щодо
зобов'язання Приватного підприємства
"Валява" поставити Комунальному
унітарному підприємству
Великоолександрівської сільської ради
"Олександрівкажитлобудсервіс"
сміттєвоз "ВЛІВ МЕДІУМ Б 18-18 МZ 5337 на
умовах, вказаних в Договорі № 20/210 про
закупівлю товару за державні кошти від
21.08.2013 р..

Повне рішення складене 08.04.2014 р.

СУДДЯ
О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.