КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.
Справа№ 910/22537/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Лавринець І.П. -
дов. №01 від 08.01.2014р.

від відповідача Дряхлов Є.О. -
дов. №207 від 04.12.2013р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Водоканал»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 19.02.2014р. (суддя
Зеленіна Н.І.)

у справі №910/22537/13

за позовом Комунального
підприємства «Водоканал»

(далі - КП
«Водоканал»)

до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Восток»

(далі - ТОВ «Восток»)

про стягнення 161 084,71
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 19.02.2014р. у справі №910/22537/13
позов задоволено частково, стягнуто з
ТОВ «Восток» на користь КП «Водоканал»
8 155,84 грн. заборгованості та 1 720,50 грн.
судового збору. В решті позову -
відмовлено.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
висновки суду першої інстанції
суперечать фактичним обставинам
справи, внаслідок чого до спірних
правовідносин місцевим судом
неправильно застосовано норми
матеріального права, тому оскаржене
рішення підлягає скасуванню. За
твердженнями апелянта, місцевим судом
при прийнятті рішення не надано
детального аналізу актам технічного
обстеження водопроводу, договірним
відносинам між позивачем та
відповідачем, а також господарським
відносинам між відповідачем та ТОВ
«Комплекс Інженерінг», а відтак з
відповідача безпідставно стягнуто
заборгованість за безоблікове
водокористування лише за три доби. На
думку апелянта, висновок суду про
скорочення періоду нарахування
відповідачу коштів за самовільно
встановлений пожежний гідрант є
помилковим та таким, що не відповідає
фактичним обставинам справи тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.03.2014р.
апеляційну скаргу КП «Водоканал»
прийнято до провадження в складі
колегії суддів: головуючий суддя
Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О.,
Коршун Н.М. та призначено розгляд
справи на 08.04.2014 року.

В судовому засіданні 08.04.2014р., на
підставі ст.77 ГПК України було
оголошено перерву на 22.04.2014 року.

18.04.2014р. до Київського апеляційного
господарського суду від ТОВ «Восток»
надійшли додаткові пояснення з
запереченнями відповідача проти
доводів апеляційної скарги та прохання
залучити до участі у справі в якості
третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Інженерінг» та Приватне підприємство
«Калашний ряд Плюс» для повного та
об'єктивного розгляду справи судом
апеляційної інстанції

Представник апелянта в судовому
засіданні проти клопотання про
залучення третіх осіб заперечив,
просив відмовити в його задоволенні,
натомість доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржене рішення скасувати та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі за
наведених в скарзі підстав.

Представник відповідача підтримав
клопотання про залучення третіх осіб,
просив його задовольнити, одночасно
доводи скарги заперечив, просив не
брати їх до уваги, а відтак рішення
місцевого суду як законне та
обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши клопотання відповідача
про залучення третіх осіб, апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
необхідність відмови в його
задоволенні як безпідставному,
оскільки Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комплекс
Інженерінг» та Приватне підприємство
«Калашний ряд Плюс» не мають жодного
відношення до договірних відносин між
позивачем та відповідачем.

Заслухавши пояснення представників
сторін по суті апеляційної скарги,
розглянувши її доводи, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню за таких
обставин.

Так, КП «Водоканал» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до ТОВ «Восток» про стягнення
161 084,71 грн. В обґрунтування своїх
позовних вимог зазначило, що з
відповідача за договором №2250/2 про
надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації від 01.12.2010р.
(далі - Договір), акту технічного
обстеження водопроводу №428/1 від
26.07.2013р., за безоблікове
водокористування підлягає стягненню 62
750,76 грн. Крім цього, з огляду на наявні
акти технічного обстеження №415-ТИ та
№415/1-ТИ від 23.07.2013р., згідно яких
виявлено підключення без погодження з
КП «Водоканал» пожежного гідранту на
мережі відповідача, що є порушенням
Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008р. №190
(далі - Правила), за самовільно
встановлений пожежний гідрант з
відповідача підлягає стягненню 98 333,95
грн. тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представників сторін,
розглянувши матеріали справи, дійшов
висновку про обґрунтованість частини
позовних вимог, відтак позов
задовольнив частково.

Так, частково задовольняючи позов
місцевий суд виходив з того, що
оскільки конкретний час початку
безоблікового водокористування
відповідача встановити неможливо,
позивач, виявивши 26.07.2013р. факт витоку
води, мав встановити час початку такого
витоку з 24.07.2013р., адже належними
доказами підтверджено відсутність
такого витоку 23.07.2014 року. Крім цього,
посилаючись на акт приймання виконаних
робіт по встановленню пожежного
гідранта на АЗС відповідача по вул.
Першотравневій, 2-Б від 22.07.2013р., суд
першої інстанції зазначав, що пожежний
гідрант встановлено 22.07.2013р., а відтак
обґрунтованим являється нарахування
витрат води при безобліковому
водокористуванні пожежним гідрантом
за період з 22.07.2013р. по 23.07.2013р. тощо.

Однією з підстав виникнення цивільних
прав і обов'язків на підставі п.1 ч.2 ст.11
ЦК України є договори та інші
правочини.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Зобов'язанням на підставі ст.509 ЦК
України є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як встановлено матеріалами справи,
01.01.2010р. між КП «Водоканал» та ТОВ
«Восток» (абонент) укладено Договір, за
умовами п.1.1. якого КП «Водоканал»
забезпечує абоненту подачу питної води
на господарсько-питні, побутові та
технічні потреби, а також приймання
стічних вод. Термін дії Договору згідно
розділу 2 - з 01.12.2010р. по 01.12.2015 року.

Відповідно до п.6.4. Договору абонент
сплачує об'єм витрат питної води в
мережах абонента внаслідок їх
пошкодження, нераціонального
водокористування, коли водолічильник
на вводі відсутній або не працює з вини
абонента згідно п.3.3. Правил за
пропускною здатністю вводу
водопроводу.

Положеннями п.п.3.3., 3.4. Правил
встановлено, що у разі безоблікового
водокористування виробник виконує
розрахунок витрат води за пропускною
спроможністю труби вводу при швидкості
руху води в ній 2,0 м/сек. та дією її
повним перерізом протягом 24 годин за
добу. Розрахунковий період при
безобліковому водокористуванні
встановлюється з дня початку такого
користування. Якщо термін початку
безоблікового водокористування
виявити неможливо, розрахунковий
період становить один місяць.

Як встановлено матеріалами справи,
26.07.2013р. позивачем проведено обстеження
водогосподарської діяльності
відповідача по майданчику: пров.
Партизанський/вул. Перемоги, 74-А, м.
Запоріжжя, під час якого встановлено
факт витоку води до приладу обліку
через пошкодження запірного
відсікаючого вентилю, про що складено
акт технічного обстеження №428/1-ТИ.

На підставі акту технічного обстеження
№428/1-ТИ від 26.07.2013р., за неможливості
встановити час початку безоблікового
водокористування відповідачем,
відповідно до п.6.4. Договору та п.3.3.
Правил абоненту виписано акт-рахунок
№2250/1 від 26.07.2013р. за період з 27.06.2013р. по
26.07.2013р. на суму 62 750,76 грн., який за
умовами п.5.1. Договору є обов'язковим
для оплати протягом трьох банківських
днів.

Проте, місцевим судом взято до уваги
укладений 29.12.2012р. між відповідачем та
ТОВ «Комплекс Інженерінг» договір
№111437, на підставі якого останнє
виконувало роботи з сервісного
обслуговування обладнання АЗК ТОВ
«Восток» та відповідно до якого 23.07.2013
р. ТОВ «Комплекс Інженерінг» було
проведено огляд колодязів
водопостачання і каналізації й витоку
води не виявлено.

За висновками місцевого суду позивач,
встановивши 26.07.2013р. факт витоку води,
мав встановити час початку такого
витоку з 24.07.2013р., оскільки належними та
допустимими доказами підтверджено
факт відсутності такого витоку 23.07.2014
року.

Натомість апеляційний господарський
суд вважає, що належних та допустимих
доказів на підтвердження факту
виконання робіт ТОВ «Комплекс
Інженерінг» на об'єкті відповідача, а
відтак встановлення відсутності
витоку води станом на 23.07.2014р. в
матеріалах справи немає, адже наявна в
матеріалах справи заявка на виконання
ремонту обладнання АЗС №04004 без номеру
та без дати таким доказом не являється.

Крім цього, положеннями п.4.3. Правил
визначено, що забороняється будь-яке
самовільне приєднання об'єктів
водоспоживання до діючих систем
централізованого водопостачання та
водовідведення (включаючи приєднання
до будинкових вводів,
внутрішньобудинкових мереж або до
мереж споживачів).

На підставі п.3.2. Правил
водокористування вважається
безобліковим, якщо споживач самовільно
приєднався до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення або самовільно
користується ними.

Матеріалами справи встановлено, що
23.07.2013р. позивачем проведено обстеження
водогосподарської діяльності
відповідача по майданчику:
вул.Першотравнева, 2-Б, м. Запоріжжя, за
результатами якого складено акти
технічного обстеження водопроводу
№415-ТИ та №415/1 ТИ. та зафіксовано
самовільне встановлення відповідачем
пожежного гідранту.

Таким чином, позивачем нараховано
вартість витрат води при безобліковому
водокористуванні пожежним гідрантом
згідно актів технічного обстеження
водопроводу №415-ТИ та №415/1 ТИ від
23.07.2013р. за 28 днів - з 26.06.2013 р. по 23.07.2013 р.
на суму 98 333,95 грн.

Розглядаючи справу по суті спору, суд
першої інстанції посилався на наявний
в матеріалах справи акт від 22.07.2013р.
приймання виконаних робіт по
встановленню пожежного гідранта на АЗС
відповідача по вул. Першотравневій, 2-Б
зазначаючи, що пожежний гідрант було
встановлено ПП «Калашний ряд Плюс»
саме 22.07.2013 року. Тому місцевий суд
вважав обґрунтованим нарахування
позивачем витрат води при
безобліковому водокористуванні
пожежним гідрантом за період з 22.07.2013р.
по 23.07.2013 року.

Проте такий висновок суду є
неправильним, оскільки не відповідає
фактичним обставинам справи. Як видно з
матеріалів справи, відповідач
звернувся до позивача з клопотанням
про опломбування згаданого пожежного
гідранту 19.07.2013р., тоді як акт виконання
робіт ПП «Калашний ряд Плюс» зі
встановлення пожежного гідранту
датовано 22.07.2013 року. Таким чином,
надані відповідачем докази суперечать
хронології подій та не спростовують
його самовільного приєднання до систем
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення, а
відтак самовільного користування ними.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає, що позивачем
дотримано вимог ст.ст.32, 33 ГПК України
та доведено обставин, на які він
посилається як на підставу своїх вимог,
позовні вимоги підтверджено належними
та допустимими доказами, відтак
рішення суду першої інстанції як
незаконне підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

З огляду на задоволення апеляційної
скарги, витрати зі сплати судового
збору на підставі ст.49 ГПК України за
подання позову та за розгляд
апеляційної скарги покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Водоканал» задовольнити
повністю, рішення господарського суду
міста Києва від 19.02.2014р. у справі
№910/22537/13 скасувати в частині позовних
вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Прийняти в цій частині нове рішення,
яким позов задовольнити та викласти
резолютивну частину рішення в такій
редакції: «Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Восток»
(03110, м. Київ, вул.Солом'янська, 11, ) на користь Комунального
підприємства «Водоканал» (69002, м.
Запоріжжя, вул. Артема, 61; ) 161 084 (сто шістдесят одну тисячу
вісімдесят чотири) грн. 71 коп.
заборгованості, 3 221 (три тисячі двісті
двадцять одну) грн. 69 коп. витрат зі
сплати судового збору за подання
позовної заяви та 1 610 (одну тисячу
шістсот десять) грн. 85 коп. витрат зі
сплати судового збору за подання
апеляційної скарги.».

Видачу наказу доручити господарському
суду міста Києва.

Матеріали справи №910/22537/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун