КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.
Справа № 50/219-б

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

представників:

від боржника - Утулов В.В. (дов. від
28.10.2013),

від розпорядника майна - Сучкова Т.Є.
(дов. від 28.05.2013),

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "НК
Альфа-Нафта"

про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 (вх. № 09-08.1/1094 від 10.02.2014,
попередній вх. № 09-08.1/7825 від 26.09.2013)

у справі № 50/219-б

за заявою Дочірнього підприємства
"Перехід Аутдор"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.10.2012 у справі № 50/219-б
визнано вимоги конкурсних кредиторів
до боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта",
зокрема, визнано вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український Промисловий Банк" (Банк) на
суму 226949052,13 грн. - четверта черга
задоволення та на суму 106670039,44 грн. -
перша черга задоволення, як вимоги,
забезпечені заставою майна боржника.
Цією ж ухвалою місцевого
господарського суду затверджено
реєстр вимог кредиторів на загальну
суму ,75 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2013
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк"
задоволено частково; ухвалу
Господарського суду міста Києва від
09.10.2012 у справі № 50/219-б скасовано в
частині кредиторських вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк"; прийнято в цій
частині нове судове рішення, виклавши
п.п. 48 п. 1 резолютивної частини ухвали
Господарського суду міста Києва від
09.10.2012 у справі № 50/219-б в наступній
редакції:

"Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" () на
суму 196 818 919,12 грн. - четверта черга,
11988133,01 грн. - шоста черга".

Пункт 2 резолютивної частини ухвали
Господарського суду міста Києва від
09.10.2012 у справі № 50/219-б викладено в
наступній редакції:

"Визнати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" ()
кредитором Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта" (01133,
м. Київ, Печерський район, бульвар Лесі
Українки, буд. 26, ),
вимоги якого забезпечені заставою
майна боржника на суму 168196103,20 грн., як
вимоги першої черги із включенням до
реєстру вимог кредиторів окремо. Заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" про уточнення
кредиторських вимог, які забезпечені
заставою, та визнання поточних вимог
залишити без розгляду в частині
визнання поточних кредиторських вимог
на суму 99 669,39 грн.

Відхилено решту кредиторських вимог
Банку.

Припинено апеляційне провадження в
частині визнання вимог Банку на суму 3
486 000,00 грн., що ґрунтуються на договорах
застави товарів в обороті від 01.11.2008 №
70-Zr-08-5 та від 04.11.2008 №70-Zr-08-8.

Постановою Вищого господарського суду
України від 10.09.2013 касаційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий Банк" залишено без
задоволення, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 в частині розгляду кредиторських
вимог ТОВ "Український промисловий
банк у справі № 50/219-б залишено без змін.

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "НК
Альфа-Нафта" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013, в якій просить її переглянути в
частині визнання ТОВ "Український
промисловий банк" кредитором ТОВ "НК
Альфа-Нафта", вимоги якого забезпечені
заставою майна боржника на суму 168196103,20
грн., та зменшити суму вимог, які
забезпечені заставою майна боржника на
19690000,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2013 у справі
№ 50/219-б залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.01.2014 ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
12.11.2013 скасовано, справу № 50/219-б
направлено на новий розгляд до
Київського апеляційного
господарського суду.

У постанові від 28.01.2014 суд касаційної
інстанції зазначив, що рішення суду про
визнання договору недійсним є
нововиявленою обставиною у розумінні
ст. 112 Господарського процесуального
кодексу України, при цьому
господарський суд апеляційної
інстанції не надав належної правової
оцінки рішенню Господарського суду
міста Києва від 02.09.2013 у справі № 21/45,
яким визнано недійсним договір застави
товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.2008
року на суму 19 690 000 грн. 00 коп., не
перевірив та не з'ясував, чи набрало
останнє законної сили.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 прийнято
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта" про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013.

04.03.2014, 18.03.2014, в судовому засіданні було
оголошено перерву відповідно до ст. 77
ГПК України.

25.03.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 01.04.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України.

Розпорядженням заступника Голови суду
від 31.03.2014, у зв'язку з виходом судді
Сотнікова С.В. з лікарняного, доручено
здійснити розгляд даної справи колегії
суддів у складі: Сотніков С.В. -
головуючий, судді: Копитова О.С.,
Остапенко О.М.

Ухвалою від 01.04.2014 прийнято заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта" про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013.

Колегія суддів, розглянувши доводи
заяви про перегляд постанови
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 за нововиявленими обставинами,
дослідивши наявні матеріали справи та
додатково подані докази, заслухавши
пояснення представників учасників
провадження, вважає, що заява підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами, зокрема, є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Колегія суддів відзначає, що до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. При цьому, необхідними ознаками
нововиявлених обставин є, по-перше, їх
наявність на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи.

Звертаючись до апеляційного
господарського суду про перегляд
постанови від 17.06.2013 за нововиявленими
обставинами, боржник послався на
рішення Господарського суду міста
Києва від 02.09.2013 у справі № 21/45 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" за участю третьої
особи Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нубіс" про визнання
договору застави товарів в обороті №
18/Zг-08-6 від 03.07.2008 недійсним.

Вказаним судовим рішенням позов
задоволено повністю та визнано
недійсним договір застави товарів в
обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.2008, укладений
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "НК
Альфа-Нафта" в особі Філії № 11 "Луцька".

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2013 ТОВ
"Український промисловий банк" визнано
кредитором ТОВ "НК Альфа-Нафта", вимоги
якого забезпечені заставою майна
боржника на суму 168 196 103,20 грн. як вимоги
першої черги із включенням до реєстру
вимог кредиторів окремо. До вказаної
суми також були включені вимоги в сумі
19 690 000,00 грн. за договором застави
товарів в обороті № 18/Zr-08-6 від 03.07.2008,
який в подальшому був визнаний
недійсним в судовому порядку.

Враховуючи викладене, боржник вважає,
що визнані кредиторські вимоги Банку в
сумі 168196103,20 грн. підлягають зменшенню
на 19690000,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що
підставою для визнання кредиторських
вимог Банку, став також і договір
застави товарів в обороті № 18/Zr-08-6 від
03.07.2008, за умовами якого були
забезпечені вимоги заставодержателя
(Банку) за Генеральним договором № 18-08
про здійснення кредитування та
проведення інших банківських операцій
від 04.02.2008.

Разом з тим, рішенням Господарського
суду міста Києва від 02.09.2013 у справі №
21/45 визнано недійсним договір застави
товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.2008,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "НК
Альфа-Нафта" в особі Філії № 11 "Луцька".

Згідно листа Господарського суду міста
Києва від 05.03.2014, вказане рішення від
02.09.2013 у справі № 21/45 набрало законної
сили 17.09.2013.

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу
України, нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що зазначені боржником
обставини про визнання недійсним
договору застави товарів в обороті №
18/Zг-08-6 від 03.07.2008, на підставі якого було
визнано кредиторські вимоги Банку на
суму 19 690 000,00 грн. є істотними для
вирішення спірних правовідносин у
даній справі та є нововиявленою
обставиною в розумінні ст. 112 ГПК
України, оскільки не були відомі
боржнику на час ухвалення постанови
від 17.06.2013, враховуючи, що рішення
Господарського суду міста Києва у
справі № 21/45 прийнято 02.09.2013 та набрало
законної сили 17.09.2013.

Відповідно до ч. 1, 2, 8 ст. 114 ГПК України
рішення і ухвали, що набрали законної
сили і прийняті судом першої інстанції,
переглядаються господарським судом,
який прийняв ці судові рішення.
Перегляд за нововиявленими
обставинами постанов і ухвал
апеляційної і касаційної інстанції,
якими змінено або скасовано судове
рішення суду першої інстанції,
здійснюється судом тієї інстанції,
яким змінено або прийнято нове судове
рішення. У разі скасування судового
рішення за результатами його перегляду
за нововиявленими обставинами справа
розглядається господарським судом за
правилами, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи встановлені вище підстави
для перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами, колегія
суддів вважає, що постанова Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 підлягає частковому скасуванню
за нововиявленими обставинами, а
справа розгляду за загальними
правилами в частині кредиторських
вимог Банку до боржника, які
забезпечені заставою.

Як вбачається з матеріалів справи, до
господарського суду з кредиторськими
вимогами до боржника звернулось ТОВ
"Український Промисловий Банк" з заявою
від 22.07.2011 № 7090 про визнання кредитором,
вимоги якого забезпечені заставою.

За змістом ст. 15 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон
про банкрутство), за результатами
розгляду реєстру вимог кредиторів
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначається розмір визнаних
судом вимог кредиторів, які
включаються розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів, та
призначається дата проведення зборів
кредиторів. Реєстр вимог кредиторів
повинен включати усі визнані судом
вимоги кредиторів. У реєстрі вимог
кредиторів повинні міститися
відомості про кожного кредитора,
розмір його вимог за грошовими
зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
черговість задоволення кожної вимоги,
окремо розмір неустойки (штрафу, пені).

У статті 31 Закону про банкрутство
встановлено, що кошти, одержані від
продажу майна банкрута, спрямовуються
на задоволення вимог кредиторів, а у
першу чергу задовольняються, зокрема,
вимоги, забезпечені заставою.

Банком, окрім іншого, заявлені
кредиторські вимоги на суму 60209063,76 грн.,
які ґрунтуються на Генеральному
договорі № 18-08 від 04.02.2008, укладеному
між ТОВ "Нубіс" та ТОВ "Український
промисловий банк", та на відповідних
договорах застави, укладених між
філіями боржника у справі та ТОВ
"Український промисловий банк" у
забезпечення виконання зобов'язань ТОВ
"Нубіс" за вказаним Генеральним
договором.

Суд першої інстанції в оскаржуваній
ухвалі від 09.10.2012 дійшов висновку, що
вимоги Банку на суму 38144000,00 грн., які
ґрунтуються та підтверджені
договорами застави № № 18/Zr-08-l, 18/Zr-08-2,
18/Zr-08-3, 18/Zr-08-6, підлягають внесенню до
реєстру вимог кредиторів ТОВ "НК
"Альфа-Нафта" в першу чергу задоволення.

При розгляді справи в апеляційному
порядку ТОВ "Український промисловий
банк" просив суд внести до реєстру
вимог кредиторів його кредиторські
вимоги за вказаним вище кредитним
договором до першої черги як вимоги
забезпечені заставою у розмірі 60209063,76
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
заборгованість ТОВ "Нубіс" перед ТОВ
"Український промисловий банк"
становить 60234799,76 грн. та підтверджена
рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.05.2011 у справі № 57/91, за яким
стягнуто з ТОВ "Нубіс" на користь ТОВ
"Український промисловий банк" 60209063,76
грн. заборгованості за Генеральним
договором № 18-08 від 04.02.2008, 25500,00 грн.
витрат на сплату державного мита, 236,00
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Як вбачається з листа Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 11.05.2012 № 12-0-35-1148/5-12 постановою
державного виконавця від 20.07.2011
відкрито виконавче провадження № 27799966
з виконання наказу від 13.06.2011 № 57/91
Господарського суду міста Києва про
стягнення з ТОВ "Нубіс" на користь ТОВ
"Український промисловий банк" 60209063,76
грн. заборгованості за Генеральним
договором № 18-08 від 04.02.2008, 25500,00 грн.
витрат на сплату державного мита, 236,00
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. Станом
на 10.05.2012 заборгованість за даним
виконавчим документом не погашена.

В забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ "Нубіс" перед ТОВ "Укрпромбанк" за
Генеральним договором № 18-08 від 04.02.2008,
між ТОВ "Укрпромбанк" та філією № 11
"Луцька" ТОВ "НК "Альфа-Нафта" було
укладено:

договір застави товарів в обороті №
18/Zr-08-l від 07.02.2008 (далі № 18/Zr-08-l);
погоджена сторонами заставна
вартість майна становить 7309000, 00 грн;

договір застави товарів в обороті №
18/Zr-08-2 від 14.02.2008 (далі -№ 18/Zr-08-2);
погоджена сторонами заставна вартість
майна становить 8822000,00 грн.;

договір застави товарів в обороті №
18/Zr-08-3 від 15.02.2008 (далі № 18/Zr-08-3);
погоджена сторонами заставна вартість
майна становить 2323000,00 грн.;

договір застави товарів в обороті №
18/Zr-08-5 від 20.02.2008 (далі № 18/Zr-08-5);
погоджена сторонами заставна вартість
майна становить 22483000,00 грн.;

договір застави товарів в обороті №
18/Zr-08-6 від 03.07.2008 (далі № 18/Zr-08-6);
погоджена сторонами заставна вартість
майна становить 19690000,00 грн.

Відповідно до умов вказаних вище
договорів застави ТОВ "НК "Альфа-Нафта"
виступило майновим поручителем ТОВ
"Нубіс" перед Банком на загальну суму
60627000,00 грн.

Стаття 178 ЦК України визначає заставу
як один із способів забезпечення
зобов'язань.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
"Про заставу" застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 583 ЦК
України заставодавцем може бути
боржник або третя особа (майновий
поручитель).

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами (ч. 2 ст. 1 Закону
України "Про заставу").

Майновий поручитель, виходячи з вимог
ст. 583 ЦК України, є суб'єктом такого
виду забезпечення виконання основного
зобов'язання, як застава.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
заставу" майновий поручитель є
заставодавцем, який відповідає перед
кредитором лише тим майном, яким
поручився, тобто в межах вартості цього
майна.

Керуючись ст. 31 Закону суд першої
інстанції дійшов висновку, що грошові
вимоги забезпечені заставою за
договором застави № 18/Zr-08-6 на суму
19690000,00 грн. підлягають окремому
внесенню до реєстру та включенню в
першу чергу задоволення.

Проте, рішенням Господарського суду
міста Києва від 02.09.2013 у справі № 21/45
визнано недійсним договір застави
товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.2008,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "НК
Альфа-Нафта" в особі Філії № 11 "Луцька".

Згідно листа Господарського суду міста
Києва від 05.03.2014, вказане рішення від
02.09.2013 у справі № 21/45 набрало законної
сили 17.09.2013.

Статтею 216 Цивільного кодексу України
встановлено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи, що недійсний договір не
породжує будь-яких прав та обов'язків
сторін, колегія суддів вважає, що
кредиторські вимоги Банку в розмірі
19690000,00 грн., які ґрунтуються на догові
застави товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від
03.07.2008, що укладений боржником в
забезпечення виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нубіс"
кредитних зобов'язань за Генеральним
договором № 18-08 від 04.02.2008 перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" не підлягають
визнанню та включенню до реєстру
кредиторів Товариством з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта".

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що реєстр вимог кредиторів
підлягає зменшенню на суму вимог
першої черги задоволення в розмірі
19690000,00 грн., а ухвала суду першої
інстанції від 09.10.2012 та постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2013 в цій
частині - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 106, 112, 113, 113-1, 114
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "НК Альфа-Нафта" про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 (вх. № 09-08.1/1094 від 10.02.2014,
попередній вх. № 09-08.1/7825 від 26.09.2013) у
справі № 50/219-б задовольнити.

2. Пункт 4 постанови Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 у справі № 50/219-б скасувати в
частині визнання Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" () кредитором Товариства з
обмеженою відповідальністю "НК
Альфа-Нафта" (01133, м. Київ, Печерський
район, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ), вимоги якого забезпечені
заставою майна боржника на суму 19690000,00
грн., як вимоги першої черги із
включенням до реєстру вимог кредиторів
окремо.

3. Прийняти в цій частині нову
постанову.

4. Відхилити кредиторські вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" Товариства з
обмеженою відповідальністю "НК
Альфа-Нафта" в сумі 19690000,00 грн., як
вимоги першої черги задоволення, що
ґрунтуються на договорі застави
товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.2008.

5. В решті постанову Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 у справі № 50/219-б залишити без
змін.

Головуючий суддя
С.В. Сотніков

Судді
О.С. Копитова

О.М. Остапенко