ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року
Справа № 904/8291/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.-
доповідача,

суддів: Бахмат Р.М., Кощеєва І.М.

при секретарі: Назаренко С.Г.

за участю представників:

позивача: не явився

відповідача: ОСОБА_1-предс., дов. № 77 від
14.01.2014р.

третьої особи: не явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 (м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області) на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.03.2014р. у справі №904/8291/13

за позовом: Криворізької
міської ради (м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області)

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області)

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Криворізька центральна міжрайонна
державна податкова інспекція у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області Державної податкової служби (м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про: стягнення 113474,22 грн.
заборгованості з орендної плати за
договором оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року (підписано 11.03.2014р.) по
справі №904/8291/13 (головуючий суддя
Мартинюк С.В., судді: Красота О.І.,
Ліпинський О.В.) частково задоволені
позовні вимоги Криворізької міської
ради (м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області) до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (м. Кривий Ріг Дніпропетровської
області) за участю третьої особи:
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області Державної податкової служби (м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області)
про стягнення 108610,60 грн. основного
боргу і 4863,62 грн. пені за договором
оренди земельної ділянки від 23.04.2010р.
Зазначеним рішенням з відповідача на
користь позивача стягнуто 105215,36 грн.
заборгованості з орендної плати за
землю, 4379,61 грн. пені та 2191,89 грн.
судового збору. В решті позову -
відмовлено.

Відповідач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_2, не погодився із
рішенням суду і подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.03.2014
року по справі №904/8291/13 і припинити
провадження у справі в порядку п. 11 ст. 80
ГПК України - у зв'язку з відсутністю
предмету спору. Позиція відповідача
ґрунтується на тому, що дана справа не
підвідомча господарському суді, а саме
не відповідає п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України.
Відповідач вважає, що відповідно до п.
9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу
України за договором оренди земельної
ділянки справляється
загальнодержавний податок - плата за
землю, а не орендна плата за договором.
Криворізька міська рада, звернувшись з
позовною заявою, ухилилася від
встановлення загальнодержавного
податку (ст. 7 Податкового кодексу
України) та в порушення п.п. 7.1.8. не
надала доказів невиконання
відповідачем податкових декларацій,
узгоджених з податковим органом. Судом
не враховано, що відповідач при
справлянні загальнодержавного податку
у формі орендної плати за період, який
визначений в позовній заяві, належним
чином виконував п. 14, 33 договору.
Скаржник вважає, що погашення
податкового боргу - плати за землю може
бути здійснено лише за
адміністративним позовом виключно
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень на підставі п. 3 ч. 1
ст. 183-3 Кодексу адміністративного суду
України.

Позивач - Криворізька міська рада у
відзиві на апеляційну скаргу
зазначила, що рішення суду прийнято за
повністю дослідженими матеріалами і
підстави для його скасування відсутні.
Представник позивача у судове
засідання не явився і 09.04.2014р. направив
на адресу суду факсом клопотання про
розгляд справи без його участі, у
зв'язку із зайнятістю в іншому судовому
засіданні. У цьому ж клопотанні
представник позивача зазначив, що
проти апеляційної скарги заперечує у
повному обсязі та вважає її
безпідставною та не обґрунтованою.

Третя особа - Криворізька центральна
міжрайонна державна податкова
інспекція у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (м. Кривий
Ріг Дніпропетровської області), відзив
на апеляційну скаргу не надала і
представник третьої особи у судове
засідання не явився.

Беручи до уваги, що неявка представника
позивача і третьої особи не
перешкоджає перегляду справи по суті,
матеріали справи є достатніми для її
розгляду, участь зазначених
представників у судовому засіданні
обов'язковою не визнавалася, справа
переглядалася без участі
представників позивача і третьої особи
за наявними у справі матеріалами.

Розпорядженням секретаря судової
палати Коваль Л.А №179 від 27.03.2014 року у
зв'язку з лікарняним судді постійної
колегії Бахмат Р.М. та на підставі ст. 46
Господарського процесуального кодексу
України, п.п. 3.1.6, 3.1.7 розділу II Положення
про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України №30 від
26.11.10р., наказу голови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду №7 від 17.01.2011р.,
справа передана на розгляд колегії
суддів у складі головуючого судді
Євстигнеєва О.С.(доповідач), суддів
Кощеєва І.М., Науменко І.М.

Розпорядженням секретаря судової
палати Коваль Л.А №193 від 09.04.2014 року у
зв'язку з виходом з лікарняного судді
постійної колегії Бахмат Р.М., справа
передана на розгляд колегії суддів у
складі головуючого судді Євстигнеєва
О.С.(доповідач), суддів Бахмат Р.М.,
Кощеєва І.М.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частини
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Вислухавши представника відповідача,
переглянувши матеріали справи,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд встановив, що між
Криворізькою міською радою
(Орендодавець) і фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар)
23.04.2010р. на підставі рішень міської ради
від 27.05.2009р. №3269 та від 25.11.2009р. №3589 був
укладений договір оренди земельної
ділянки, за яким Орендодавець надав, а
Орендар прийняв в строкове платне
користування земельну ділянку
житлової та громадської забудови для
розміщення станції технічного
обслуговування автомобілів, яка
знаходиться на АДРЕСА_1.

В оренду передана земельна ділянка
площею 0,5846 га. Кадастровий номер
земельної ділянки::06:208:0024 (п.п. 2, 4
договору).

Згідно п. 6. договору, останній укладено
на 5 років.

Договір зареєстрований у
Криворізькому відділі
Дніпропетровської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»
06.07.2010р. за №25.

Відповідно до п. 7 договору річна
орендна плата вноситься Орендарем
виключно у грошовій формі незалежно
від результатів діяльності орендаря у
трикратному розмірі земельного
податку, що встановлюється Законом
України «Про плату за землю», на
підставі витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, виконаного
управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області, на рахунок
Управління держказначейства у м.
Кривому Розі №0024 ,
у банку ГУДКУ в Дніпропетровській
області, МФО 805012.

Пунктом 10 договору встановлено, що
розмір нормативної грошової оцінки не
є сталим і змінюється у зв'язку з
проведенням її щорічної індексації та
на підставі інших вимог діючого
законодавства. За договором орендар
самостійно зобов'язувався щорічно
відповідно до інформації Держкомзему
про коефіцієнт індексації грошової
оцінки земель, опублікований в засобах
масової інформації, здійснювати
індексацію грошової оцінки земельної
ділянки. Зміна нормативної грошової
оцінки земельної ділянки та її
індексація проводиться без внесення
змін та доповнень до цього договору.

Сторонами укладеного договору
узгоджено, що розмір та сума орендної
плати переглядається без внесення змін
до цього договору у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором (включно зі зміною мети
використання або цільового
призначення земельної ділянки); зміни
(збільшення або зменшення за рішенням
міської ради) розмірів річної орендної
плати за землю, базової вартості 1 кв.м
земель міста, розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів,
зміни коефіцієнтів індексації,
визначених законодавством; погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини Орендаря, що підтверджується
документами; в інших випадках
передбачених законодавством та цим
договором (п. 12).

Отже, умовами договору сторони
передбачили перегляд суми орендної
плати і нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, не вносячи зміни до
відповідних пунктів.

За п. 33 договору до обов'язків Орендаря
входить систематична сплата орендної
плати в повному обсязі в установлений
договором строк.

В свою чергу Орендодавець відповідно
до п. 30 договору має право в
односторонньому порядку збільшити
розмір орендної плати у разі
збільшення відповідно до
законодавства України розміру
земельного податку. Це право
орендодавця підтверджується у
відповідності до ч. 4 ст. 21 Закону
України «Про оренду землі», якщо
орендна плата за земельну ділянку буде
менша за розмір земельного податку.

В зв'язку із введенням в дію
Податкового кодексу України з 01.01.2011р.
(від 02.12.2010 N 2755-VI) Закон України „Про
плату за землю " втратив чинність
згідно ч. 2 Прикінцевих положень
Кодексу. Питання сплати податку на
землю та оплати орендної плати за
користування земельною ділянкою з
01.01.2011 року регулюється виключно
Податковим кодексом України.

Згідно із статтею 287 Податкового
кодексу власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Згідно з вимогами ст.21 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Розмір орендної плати за земельні
ділянки встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, а також не може
перевищувати для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12
відсотків нормативної грошової оцінки
(ст.ст. 288.5-288.5.2 Податкового кодексу
України).

14.05.2010р. Криворізькою міською радою
було прийнято рішення за №3884 «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
міста Кривого Рогу».

Пунктом 1 цього рішення затверджено
технічну документацію з нормативної
грошової оцінки земель міста Кривого
Рога, згідно з якою базова вартість
одного кв.м. земель міста становить 240,05
грн./кв.м. Пунктом 2 встановлено вважати
за доцільне застосування зазначеної в
п. 1 цього рішення базової вартості
одного кв.м. земель міста здійснити в
три етапи: І - з 1 червня 2010 року у
розмірі 150 грн./кв.м… Згідно п. 3.3
рішення було зобов'язано управління
земельних ресурсів виконкому міської
ради (Бризецький О.Ф.) забезпечити
застосування нової грошової оцінки
земель міста при укладанні договорів
оренди земельних ділянок та перегляді
річної орендної плати за землю в діючих
договорах.

На підставі наведеного рішення
управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області за №1/885 від
15.07.2010р. було підготовлено довідку про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, підготовлену на підставі
рішення міської ради від 14.05.2010р. №3884,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянка відповідача була визначена в
сумі 70134462,2 грн.

Управлінням земельних ресурсів
виконкому міської ради було проведено
розрахунок різниці плати за землю по
договору оренди земельної ділянки, що є
предметом даного спору. Загальна сума
нарахувань, що підлягає сплаті за
період з 01.07.2010р.-31.12.2012р. становить 526008,60
грн. З урахуванням часткової сплати
орендарем орендної плати у трикратному
розмірі земельного податку позивач
просив стягнути з відповідача 108610,60
грн. боргу.

Невиконання відповідачем належним
чином зобов'язань зі сплати орендної
плати за земельну ділянку
підтверджується також і наданими до
суду першої інстанції поясненнями
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області. Третя особа пояснила, що
відповідачем 22.08.2012р. були надані
уточнені податкові декларації по
орендній платі за землю, сума яких за
спірний період була зменшена
відповідачем.

Крім основної заборгованості за
договором позивач просив також
стягнути пеню в сумі 4863,62 грн.

Відповідно до статті 611 ЦК України
одним із наслідків порушення
зобов'язання є сплата неустойки. Згідно
ст. 549 Цивільного кодексу України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення містяться і в ст.
230 Господарського кодексу України.

Сторонами договору передбачено, що у
разі невнесення орендної плати у
строки, визначені цим договором,
справляється пеня, яка нараховується
на суму боргу по орендній платі за
земельну ділянку (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності) із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого боргу по орендній платі або на
день його (його частини)погашення,
залежно від того, яка з величин таких
ставок є більшою, за кожний календарний
день прострочення у його сплаті,
включаючи день такого погашення. (п. 13).

За наведених обставин правомірним слід
визнати і стягнення з відповідача
господарським судом пені в наслідок
порушення строків сплати орендної
плати.

При цьому колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду погоджується із
застосуванням господарським судом за
усним клопотанням відповідача строку
позовної давності та стягнення
заборгованості з орендної плати за
землю в сумі 105215,36 грн. та пені в сумі
4379,61 грн.

Виходячи із ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» до істотних умов
договору оренди землі входить зокрема
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату. Згідно з вимогами ст.21 Закону
України «Про оренду землі» орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
оренду землі» орендодавець має право
на своєчасне внесення орендної плати.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п.1 ст. 193
ГК України).

В силу ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Частина 2 ст. 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно приписів статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території, а тому у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку (п.2.19 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин»).

Ця вимога обов'язкова як для сторін, так
і для судів при розгляді справ.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 5
Закону України «Про оцінку земель»
грошова оцінка земельних ділянок
залежно від призначення та порядку
проведення може бути нормативною і
експертною. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок використовується
для визначення розміру земельного
податку, державного мита при міні,
спадкуванні та даруванні земельних
ділянок згідно з законом, орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності, втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Згідно частини 2 статті 12 цього Закону,
нормативно-правові акти з проведення
оцінки земель які розробляються з
урахуванням вимог положень
національних стандартів,
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Нормативно грошова оцінка
земельних ділянок в силу положень
статті 13 названого Закону приводиться,
зокрема, у разі визначення розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.
Розмір орендної плати визначається з
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок, а її зміна є підставою для
перегляду розміру орендної плати.

Таким чином, виходячи з наведених
положень позивач обґрунтовано просить
стягнути суму заборгованості
враховуючи рішення Криворізької
міської ради №3884 «Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Кривого
Рогу» та довідки про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки.

Така правова позиція збігається з
позицією Верховного Суду України
(постанова від 20.08.2013р. у справі
№5009/3430/12), яка є обов'язковою в силу ст.
11128 ГПК України.

Колегія суддів враховує також, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки відповідачем оскаржена не була
і недійсною не визнавалася.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК
України встановлює обов'язковість
договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону
України «Про оренду землі» основною
метою договору оренди земельної
ділянки та одним з визначальних прав
орендодавця є своєчасне отримання
останнім орендної плати у
встановленому розмірі.

Разом з тим доводи про
наявність заборгованості з орендної
плати мають підтверджуватися
належними доказами, наприклад,
довідкою, виданою державною податковою
інспекцією про наявність (або
відсутність) заборгованості за
земельним податком та орендною платою
(ч. 2 п. 2.23 постанови Пленуму ВГСУ від
17.05.2011р. №6 ). Як вже було зазначено вище
матеріали справи містять такі довідки
від управління земельних ресурсів
виконкому міської ради.

Статтею 68 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України.

Не може бути підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду
і доводи відповідача про віднесення
цієї категорії справ до компетенції
адміністративних судів.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України, господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких
беруть участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Вищий господарській суд України в
постанові Пленуму від 17.05.2011р. №6 «Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин» (із змінами і доповненнями) з
питання підвідомчості справ, що
виникають із земельних відносин на дав
роз'яснення, в яких вказав, що справи у
спорах за участю державних органів та
органів місцевого самоврядування, що
виникають з правовідносин, у яких
державні органи та органи місцевого
самоврядування реалізують
повноваження власника землі, а також в
інших спорах, які виникають із
земельних відносин приватноправового
характеру, за відповідності складу
сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі
господарським судам..

Відповідно до п. 1.3. цієї постанови
порядку господарського судочинства
вирішенню підлягають такі категорії
спорів, засновані на положеннях статті
319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України
та глави 15 ГК України, розділів III - V ЗК
України, зокрема що виникають з
укладення, зміни, розірвання, виконання
договору оренди земельних ділянок,
інших договорів користування
земельними ділянками, в тому числі
спори про стягнення заборгованості з
орендної плати за договорами на
користування земельною ділянкою.

Системний аналіз норм законодавства
України дає підстави для висновку про
те, що орендна плата за земельну
ділянку, яка перебуває в державній або
в комунальній власності, має подвійну
правову природу, оскільки, з одного
боку, є передбаченим договором оренди
землі платежем, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (частина перша
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України, далі - ПК
України), з іншого - є однією з форм
плати за землю як загальнодержавного
податку нарівні із земельним податком
(підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК
України). Разом з тим підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є саме договір оренди такої
земельної ділянки (частина друга
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», пункт 288.1 статті 288 ПК України). У
зв'язку з цим та оскільки орендну плату
за землю орендар вносить орендодавцеві
(стаття 21 Закону України «Про оренду
землі», стаття 288 ПК України), то право
на стягнення заборгованості з орендної
плати має орендодавець шляхом
звернення до відповідного
господарського суду в установленому
ГПК порядку.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги не можуть бути підставою для
скасування судового рішення, виходячи
із вищезазначеного.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 103-105 ГПК України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області) залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року по справі №904/8291/13
залишити без зміни.

(постанова виготовлена у повному
обсязі 14.04.2014 року)

Головуючий суддя:

О.С.Євстигнеєв

Судді:

Р.М.Бахмат

І.М.
Кощеєв