ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.14р. Справа № 904/7203/13

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства "Дістас", м.
Дніпропетровськ

про про стягнення 459 519,27 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Спектор С.Б., дов. від
10.09.2014 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до приватного
підприємства "Дістас", м.
Дніпропетровськ про стягнення
заборгованості за договором поставки
№2 від 03.01.2013року.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
поставки №2 від 03.01.2013 року в частині
повного та своєчасного розрахунку.

02.10.2013 року від відповідача до суду
надійшла заява про припинення
провадження по справі, з посиланням на
те, що позивачем не надано доказів, які
б підтверджували заборгованість
відповідача перед позивачем.

30.10.2013 року від відповідача надійшов
відзив на позов, в задоволенні позовних
вимог останній просить відмовити.

Разом з позовною заявою до суду
надійшла заява про забезпечення
позову.

Ухвалою господарського суду від 17.09.2013
року заяву позивача про застосування
заходів забезпечення позову
задоволено.

19.10.2013 року до суду від відповідача
надійшла заява про скасування заходів
забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від 22.10.2013
року скасовано заходи забезпечення
позову, застосовані ухвалою
господарського суду від 17.09.2013 року.

30.10.2013 року до господарського суду
надійшла заява позивача про
призначення експертизи.

Ухвалою господарського суду від 06.11.2013
року по справі призначено експертизу,
проведення якої доручено
Дніпропетровському науково-дослідному
інституту судових експертиз. На
розгляд експертам поставлено питання:
Чи виконаний підпис на Протоколі № 1/08/13
про припинення (залік) зустрічних
однорідних вимог за згодою сторін від 05
серпня 2013 року Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1? Що раніше
було нанесено на аркуш: печатка ФОП
ОСОБА_1 чи основний текст Протоколу №
1/08/13 про припинення (залік) зустрічних
однорідних вимог за згодою сторін від 05
серпня 2013 року? Чи нанесені відтиски
печатки з боку ФОП ОСОБА_1 на Протоколі
№ 1/08/13 про припинення (залік)
зустрічних однорідних вимог за згодою
сторін від 05 серпня 2013 року печаткою,
експериментальні зразки відтисків
якої надані для порівняльного
дослідження?

У зв'язку з надходженням клопотання
експертів, обґрунтованого
необхідністю витребуванням необхідних
для проведення експертизи доказів,
ухвалою господарського суду від 03.12.2013
року провадження по справу було
поновлено з 16.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду від 16.12.2013
року провадження по справу було
зупинено, справу повернуто до
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз для
проведення експертизи.

13.03.2014 року надійшла справа №904/7203/13 з
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз без
виконання комплексної судової
почеркознавчої та технічної
експертизи у зв'язку з несплатою
вартості останньої, у зв'язку з чим
ухвалою господарського суду від 17.03.2014
року провадження по справі було
поновлено з 14.04.2014 року.

В межах строку передбаченого статтею 69
ГПК України, в судовому засіданні
оголошувалась перерва з 30.10.2013 року по
06.11.2013 року.

Клопотання про здійснення
технічної фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 14.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Суб'єктом підприємницької
діяльності фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1, діючого на
підставі свідоцтва про державну
реєстрацію (далі -Позивач) та Приватним
підприємством "ДІСТАС", в особі
директора Спектора Станіслава
Борисовича (далі - Відповідач), був
укладений Договір поставки №2 від
03.01.2013 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Позивач
зобов'язався передати у власність
Відповідача, а Відповідач зобов'язався
прийняти товар за номенклатурою та
ціною, зазначених в накладних за кожну
поставку. Розрахунковими та обліковими
документами на поставлений товар є
видаткові накладні.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
оплата здійснюється шляхом
перерахування усієї суми на
розрахунковий рахунок позивача
протягом 7-ми банківських днів з дня
відвантаження товару. Датою
відвантаження вважається дата
зазначена в накладній.

Відповідно до п. 4.1. Договору
транспортні витрати несе покупець.

Згідно з п. 4.2. Договору перехід права
власності на товар відбувається в
момент передачі товару.

Відповідно до п. 4.4. Договору позивач
вважається таким, що виконав свої
зобов'язання з передачі товару, тоді
коли товар та відповідна документація
передані Відповідачу.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що
даний Договір діє з моменту його
підписання до 31.12.2013 року або до
виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов Договору Позивач у
період з 19.02.2013 року по 22.05.2013 року
поставив відповідачу товар на загальну
суму 457 729,12 грн., що підтверджується
видатковими накладними, а саме:№7 від
19.02.2013 р. на суму 11385,00 грн.; №22 від 01.04.2013
р. на суму 59 940,00 грн.; №23 від 05.04.2013 р. на
суму 59 940,00 грн.; №24 від 08.04.2013 р. на суму
51556,86 грн.; №25 від 09.04.2013 р. на суму59 940,00
грн.; №26 від 11.04.2013 р. на суму 57 287,26 грн.;
№27 від 16.04.2013 р. на суму 59 940,00 грн.; №29
від 13.05.2013 р. на суму 59 940,00 грн.; №35 від
22.05.2013 р. на суму 37 800,00 грн.

За даними позивача відповідач частково
розрахувався за поставлений товар, що
підтверджується банківськими
виписками, що містяться в матеріалах
справи. Непогашеною залишилась
заборгованість в розмірі 457 729,12 грн.

Господарський суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем сплачено основну суму
заборгованості до порушення
провадження по справі, що
підтверджується платіжними
дорученнями та банківськими виписками,
що містяться в матеріалах справи.

11.09.2013 року відповідачем на адресу
позивача та банківської установи було
направлено листи № №,562, 563 щодо
коригування призначення платежу в
платіжних дорученнях № № 188, 226, 225, 256, 269,
285, 313, 330, 350, 512, 556, 558. На підставі
зазначених листів змінено призначення
платежів в платіжних дорученнях,
вірним є призначення платежів: оплата
за ж/банку №12 і кр. 99 згідно договору №2
від 03.01.2013 року.

Також, 05.08.2013 року між сторонами було
підписано протокол №1/08/13 про
припинення (залік) зустрічних
однорідних вимог за згодою сторін,
відповідно до умов якого вирішено
припинити зустрічної однорідні вимоги
на суму 123 540,63 грн. на підставі
зобов'язань позивача перед позивачем
за договором №101 про відступлення
права вимоги від 01.08.2013 року; акт
прийому - передачі документів від 01.08.2013
року до договору № 101 та
зобов'язань відповідача перед
позивачем за договором поставки №2 від
03.01.2013 року. Даний протокол підписано та
скріплено печатками сторін.

Позивачем, в свою чергу зазначено, що
він не підписував протокол №1/08/13 від
05.08.2013 року про припинення (залік)
зустрічних однорідних вимог за згодою
сторін.

Для встановлення достовірності
підпису позивача на протоколі №1/08/13
про припинення (залік) зустрічних
однорідних вимог за згодою сторін, за
клопотанням останнього, по справі було
призначено експертизу, проведення якої
доручено Дніпропетровському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

На розгляд експертам було поставлено
питання: Чи виконаний підпис на
Протоколі № 1/08/13 про припинення
(залік) зустрічних однорідних вимог за
згодою сторін від 05 серпня 2013 року
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1? Що
раніше було нанесено на аркуш: печатка
ФОП ОСОБА_1 чи основний текст Протоколу
№ 1/08/13 про припинення (залік)
зустрічних однорідних вимог за згодою
сторін від 05 серпня 2013 року? Чи
нанесені відтиски печатки з боку ФОП
ОСОБА_1 на Протоколі № 1/08/13 про
припинення (залік) зустрічних
однорідних вимог за згодою сторін від 05
серпня 2013 року печаткою,
експериментальні зразки відтисків
якої надані для порівняльного
дослідження? Оплату за проведення
експертизи було зобов'язано здійснити
позивача.

Оскільки позивачем не було проведено
оплату вищезазначеної експертизи,
останню залишено без виконання.

Враховуючи те, що позивачем не сплачено
вартість експертизи, не доведено факту
недостовірності підпису на протоколі
№1/08/13 про припинення (залік) зустрічних
однорідних вимог за згодою сторін,
останній не визнано недійсним, суд
приймає його як належний доказ
припинення зустрічних вимог на суму 123
540,63 грн. зобов'язань відповідача перед
позивачем за договором поставки №2 від
03.01.2013 року.

За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог про
стягнення основної суми боргу слід
відмовити.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно,
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Водночас, порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки.

Статтею 549 названого Кодексу
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що за
прострочення платежів Відповідач
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, встановленої на
даний період, нарахованої на суму
простроченого платежу за кожен день
прострочки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевикладнего, позивач
нарахував та просить стягнути з
відповідача пеню в розмір 23 253,57 грн. та
3% річних в розмірі 4 921,58 грн., при цьому
позивач нарахував штрафні санкції до
моменту подачі позову, без урахування
проплат відповідача та заліку
зустрічних вимог, яким було припинено
зобов'язання за спірним договором.

Зважаючи на те, що навіть з урахуванням
проплат та заліку зустрічних вимог
відповідачем було порушено терміни
розрахунків за спірним договором,
господарським судом здійснено
перерахунок пені, 3% річних та
встановлено, що з урахуванням
здійснених відповідачем оплат та
протоколу заліку зустрічних вимог від
05.08.2013 року, розмір пені складає 11 602,22
грн., а 3% річних - 2394,46 грн., які і
підлягають стягненню.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням наведеного
задоволенню підлягають позовні вимоги
в частині стягнення 11602,22 грн. - пені та
3% річних - 2394,46 грн.

В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судові витрати у справі розподіляються
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
"Дістас" (49038, м. Дніпропетровськ, вул.
Вокзальна, 5, ) на користь
фізичної особи- підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) пеню в розмірі 11602,22 грн.
(одинадцять тисяч шістсот дві гривні 22
коп.), 3% річних в розмірі 2394,46 грн. (дві
тисячі триста дев'яносто чотири гривні
46 коп.) та судовий збір в розмірі 279,93
грн. (двісті сімдесят дев'ять гривень 93
коп.)

В решті позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 22.04.2014року

Суддя С.В. Мартинюк