ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.Справа № 922/483/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дельта-Трейдинг", м.
Дніпропетровськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Лікон-Трейд", м. Харків про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дельта-Трейдинг"
(позивач) звернулось до господарського
суду Харківської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд"
(відповідач) про стягнення коштів у
сумі 19 403 грн. 76 коп., з яких: сума
основного боргу у розмірі - 17 738 грн. 38
коп., пеня у розмірі - 1 665 грн. 38 коп.
також до стягнення заявлені судові
витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором поставки № 182/12 від 14.12.2012
року у частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.02.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 11.03.2014 року.

11.03.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав клопотання вих.
№ 05/03-7 від 05.03.2014 року про долучення
документів до матеріалів справи.

11.03.2014 року у судовому засіданні
представник позивача надав клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи.

У судове засідання 08.04.2014 року
представник позивача не з'явився, про
причину неявки на час розгляду справи
суд не повідомив, але 01.04.2014 року через
канцелярію суду надав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, витребувані
судом документи не надав, про причину
неявки на час розгляду справи суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно та
належним чином, про що свідчить поштові
повідомлення (а.с. 27,52).

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини 1
статті 64 та статті 87 Господарського
процесуального кодексу України.

У випадках не з'явлення у засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
постанови № 18 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року).

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними матеріалами у справі.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 08.04.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне.

14.12.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Дельта-Трейдінг" (постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лікон Трейд"
(покупець) було укладено договір
поставки №182/12 (далі-Договір)(а.с.11).

Договір набуває чинності з дня його
підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2013
року (пункт 9.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.1 Договору
Постачальник зобов'язується в порядку
та строки, встановлені цим Договором
передати у власність Покупцеві товар, в
певній кількості і відповідної якості,
а Покупець зобов'язується прийняти
товар та оплатити його на умовах,
визначених у цьому Договорі.

Пунктом 1.3. Договору сторони узгодили,
що кількість і асортимент кожної
партії товару вказуються в накладній,
яка є невід'ємною частиною цього
Договору та складена на підставі
замовлення покупця. Накладні
оформляються на кожну партію товару, що
поставляється і мають силу
специфікацій до цього Договору.

Пунктом 2.4. встановлено, що
постачальник зобов'язаний здійснити
поставку партії товару протягом 5-ти
календарних днів з дати узгодження
сторонами замовлення.

Протоколом розбіжностей до Договору
поставки сторони узгодили пункт 5.1
Договору у редакції постачальника, а
саме те, що підставою для оплати
покупцем товару є факт його отримання
на підставі товаросупровідних
документів, наданих постачальником.
При наданні постачальником належним
чином оформлених накладних, покупець
здійснює оплату товара на умовах
відстрочки платежу 30 (тридцять)
календарних днів. Покупець проводить
оплату товару шляхом перерахування
грошовий коштів на поточний рахунок
постачальника. Датою оплати вважається
дата списання коштів з банківського
рахунку покупця (а.с. 16).

На виконання умов Договору, відповідач
отримав від позивача товар на загальну
суму 17 738 грн. 38 коп, що підтверджується
видатковими накладними (а.с.17-21):

- № УТДТ0009816 від 10.07.2013 року на суму 2 760
грн. 83 коп.;

- № УТДТ0006928 від 22.05.2013 року на суму 4 998
грн. 78 коп.;

- № УТДТ0006929 від 22.05.2013 року на суму 3 014
грн. 99 коп.;

- № УТДТ0000367 від 10.01.2013 року на суму 4 998
грн. 82 коп.;

- № УТДТ0009817 від 10.07.2013 року на суму 1 964
грн. 96 коп.

Товар по вищевказаним видатковим
накладним отриманий відповідачем на
підставі довіреностей(а.с.39-41):

- № 5/1301 від 10.07.2013 року;

- № 5/81від 10.01.2013 року;

- № 5/1039 від 23.05.2013 року.

Відповідно до обігово-сальдової
відомості за підписом головного
бухгалтера Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дельта -Трейдинг",
відповідач частково оплатив
поставлений товар за видатковою
накладною № УТДТ0000367 у сумі - 1
грн. 62 коп. (а.с.38).

Відповідно до акту звіряння
взаєморозрахунків за період: 01.01.2013
року - 26.02.2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Дельта
-Трейдинг" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лікон -Трейд" сальдо
на користь позивача становить 17 736 грн.
76 коп. (а.с. 33).

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач суму заборгованості не
оплатив, що є причиною виникнення
спору.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Зокрема, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Частина 1 статті 174 Господарського
кодексу України встановлює, що
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до статей 627, 628, 629
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, зміст
договору складається з умов, які
визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

Зі змісту вищезазначеного договору
вбачається, що останній по своїй
правовій природі є договором поставки,
і на підставі статті 712 Цивільного
кодексу України до нього
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до статті 509 Цивільного
Кодексу України, статті 173
Господарського кодексу України, в силу
господарського зобов'язання, яке
виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками)
відносин у сфері господарювання, один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
сплатити товар після його прийняття,
якщо договором або актом цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Доказів здійснення оплати за спірною
господарською операцією відповідач
суду не подав.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачем здійснена часткова
оплата товару за видатковою накладною
№ УТДТ0000367 на суму 1 грн. 62 коп., то
позовні вимоги позивача про стягнення
суми основного боргу підлягають
частковому задоволенню у сумі 17 736 грн.
76 коп.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, позивачем нараховано пеню
у розмірі 1 665 грн. 38 коп., а саме:

- за видатковою накладною № УТДТ0000367 за
період з 10.02.2013 року по 07.02.2014 року у
розмірі 687 грн. 92 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0006929
за період з 22.06.2013 року по 07.02.2014 року у
розмірі 252 грн. 35 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0006928 за
період з 22.06.2013 року по 07.02.2014 року у
розмірі 418 грн. 39 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0009816 за
період з 10.08.2013 року по 07.02.2014 року у
розмірі 179 грн. 19 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0009817 за
період з 10.08.2013 року по 07.02.2014 року у
розмірі 127 грн.53 коп.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Невиконання зобов'язання або виконання
його з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання (неналежне
виконання), визнається згідно зі
статтею 610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання, в результаті
чого настають правові наслідки,
встановлені договором або законом
(статті 611 Цивільного кодексу України).

Правові основи господарської
діяльності суб'єктів господарювання
регулюються Господарським кодексом
України, статтею 230 якого встановлено,
що учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання штрафні санкції у вигляді
грошової суми (неустойки, штрафу, пені).

За приписами статей 1,3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", якими
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно частиною 2 статті 343
Господарського кодексу України
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Отже, положеннями статті 343
Господарського кодексу України та
статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" не
встановлено обмежень щодо визначення
розміру пені, а передбачено лише
обмеження розміру пені, що підлягає
стягненню.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором , припиняється через шість
місяців від дня коли зобов'язання мало
бути виконано.

Перевіривши розрахунок позивача, судом
встановлено, що він є помилковим та
підлягає частковому задоволенню. Тому
сума стягнення пені за спірними
видатковими накладними, яка підлягає
задоволенню складає 1 193 грн. 34 коп., а
саме:

- за видатковою накладною № УТДТ0000367 за
період з 10.02.2013 року по 08.08.2013 року за 180
днів у розмірі 361 грн. 44 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0006929
за період з 22.06.2013 року по 18.12.2013 року за
180 днів у розмірі 197 грн. 59 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0006928 за
період з 22.06.2013 року по 22.12.2013 року за 180
днів у розмірі 327 грн. 59 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0009816 за
період з 10.08.2013 року по 07.02.2014 року у
розмірі 179 грн. 19 коп.;

- за видатковою накладною № УТДТ0009817 за
період з 10.08.2013 року по 07.02.2014 року у
розмірі 127 грн.53 коп.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
та у решті позовних вимог слід
відмовити.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою
України Закону України "Про судовий
збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, який набрав
чинності 01.11.2011р. (пункт 1 статті 10
Закону), розмір ставок судового збору
встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 року" встановлено,
що мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 01 січня 2014 року
становить 1 218 грн. 00 коп.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначений розмір ставки
судового збору, а саме за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру розмір ставки
судового збору складає 2 відсотки від
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Отже відповідно до вказаних вище вимог,
судовий збір становить 1 827 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Тому підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 1 782
грн. 40 коп.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 -
85, 115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд"
(ЄДРПОУ - 37874381, р/р 3067 в ХФ ПАТ
«Укрексімбанк», МФО 351618, вул.
Малиновського, буд. 3, м. Харків, 61052) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дельта-Трейдинг"
(ЄДРПОУ- 35164282, п/р 9000 в ПАТ «ВТБ
банк», МФО 321767, вул. Сімферопольська,
буд. 21, оф. 416, м.
Дніпропетровськ, 49005): 17 736 (сімнадцять
тисяч сімсот тридцять шість) грн. 76 коп.
- суму основного боргу, 1 193 (одна тисяча
сто дев'яносто три) грн. 34 коп. - пеня та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот
вісімдесят дві) грн. 40 коп.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя О.О. Ємельянова