ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Справа № 16/22/5022-486/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді Палія В.В.
(доповідач)

суддів Грека Б.М.,
Капацин Н.В.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу Дочірньої компанії
"ГАЗ УКРАЇНИ" Національної

акціонерної компанії
"Нафтогаз України"

на ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 23.01.2014

та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
25.02.2014

у справі № 16/22/5022-486/2011

за заявою Комунального
підприємства теплових мереж

"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської

міської ради

про визнання наказу
господарського суду Тернопільської
області від

13.09.2011 таким, що частково не
підлягає виконанню

у справі № 16/22/5022-486/2011

за позовом Дочірньої компанії "ГАЗ
УКРАЇНИ" Національної акціонерної

компанії "Нафтогаз
України"

до Комунального
підприємства теплових мереж

"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської

міської ради

про стягнення заборгованості

за участю представників:

позивача (скаржника): Тютюнник С.В.-
предст. (дов. від 01.04.2014)

відповідача (заявника): Решетуха А.В.-
предст. (дов. від 14.02.2014)

Розпорядженням секретаря четвертої
судової палати Вищого господарського
суду України від 24.04.2014 №05-05/235 змінено
склад колегії суддів для розгляду
даної справи та сформовано наступний
склад суду для розгляду справи №
16/22/5022-486/2011: Палій В.В. -головуючий
(доповідач), Грек Б.М., Капацин Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових
мереж
"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської міської ради
звернулося до господарського суду
Тернопільської області із заявою про
визнання наказу господарського суду
Тернопільської області від 13.09.2011 по
справі № 16/22/5022-486/2011 таким, що частково
не підлягає виконанню, а саме, в частині
стягнення пені, 3% річних та інфляційних
витрат, у зв'язку із списанням даної
заборгованості у відповідності до
приписів Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію".

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 23.01.2014
(суддя Гирила І.М.), яка залишена без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
25.02.2014 (судді Костів К.С., Желік М.Б., Кузь
В.Л.), заяву Комунального підприємства
теплових мереж
"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської міської ради
задоволено. Судові акти мотивовані тим,
що пеня, інфляційні витрати та 3% річних
підлягають списанню, оскільки вони
були нараховані на заборгованість за
природний газ, спожитий відповідачем у
період з жовтня 2009 року по вересень 2010
року, та не сплачені на момент набрання
чинності Законом України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію".

У касаційній скарзі скаржник -
Дочірня компанія "ГАЗ УКРАЇНИ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", не погоджуючись із
прийнятими судовими рішеннями, просить
їх скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, у задоволенні
заяви Комунального підприємства
теплових мереж
"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської міської ради про
визнання наказу господарського суду
Тернопільської області від 13.09.2011 по
справі № 16/22/5022-486/2011 таким, що частково
не підлягає виконанню, просить
відмовити.

В усних поясненнях на касаційну
скаргу, наданих у судовому засіданні
24.04.2014, представник відповідача
(заявника) проти доводів касаційної
скарги заперечив, судові акти
попередніх інстанцій просив залишити
без змін.

Колегія суддів, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, юридичну оцінку її
обставин та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням господарського
суду Тернопільської області від 25.05.2011
у справі № 16/22/5022-486/2011 за позовом
Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" до Комунального
підприємства теплових мереж
"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської міської ради про
стягнення заборгованості, позов
задоволено частково, стягнуто з
відповідача на користь позивача 13 175
150,02грн. основного боргу за природний
газ, 532 811,13грн. пені, 1 905 745,61грн.
інфляційних втрат, 563 568,20грн. 3% річних, 16
177,27грн. державного мита, 236,00грн. в
повернення сплачених судових витрат. У
решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.08.2011 дане
рішення суду першої інстанції у справі
№ 16/22/5022-486/2011 залишено без змін.

13.09.2011 господарським судом
Тернопільської області на виконання
рішення суду у справі № 16/22/5022-486/2011
видано наказ.

Предметом спору є визнання наказу
господарського суду Тернопільської
області від 13.09.2011 таким, що не підлягає
виконанню в частині стягнення 532
811,13грн. пені, та фінансових санкцій (1 905
745,61грн. інфляційних втрат, 563 568,20грн. 3%
річних).

Відповідно до ст. 117 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом.

Господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

04.06.11 набув чинності Закон України
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" від 12.05.11 №3319-VI. Статтею 1 цього
закону передбачено, що його дія
поширюється, на підприємства незалежно
від їхніх форм власності, що
виробляють, транспортують і постачають
теплову та електроенергію, надають
послуги з диспетчерського управління
об'єднаною енергетичною системою
України, суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
та електричної енергії за регульованим
тарифом, НАК "Нафтогаз України" та її
дочірні підприємства ДК "Газ України",
ДК "Укртрансгаз", ДК
"Укргазвидобування", ДАТ
"Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Відповідно до п.п.2.1., 2.2. ст.2 Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" підлягає
списанню заборгованість (у тому числі
встановлена судовими рішеннями) з пені,
штрафних та фінансових санкцій (3%
річних та індекс інфляції), які
нараховані підприємствам на
заборгованість за природний газ,
спожитий ними у період з 01.01.97 по 01.01.11, і
не сплачена станом на дату набрання
чинності цим Законом.

Пунктом 2.5 вказаного Закону
передбачено, що списання
заборгованості здійснюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Постановою КМУ від 08.08.11 №894
затверджено Порядок списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, п.6 якого
передбачено, що для списання
заборгованості кожен учасник
процедури списання утворює комісію з
питань списання заборгованості, до
складу якої обов'язково входить
керівник такого учасника, як голова
комісії, та головний бухгалтер і яка
визначає обсяг заборгованості, що
підлягає списанню, у розрізі
контрагентів. Списання заборгованості
проводиться на підставі протоколів
зазначеної комісії, затверджених її
головою.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 07.09.2011, на виконання Закону
№3319-VI, Комунальним підприємством
теплових мереж
"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської міської ради було
створено комісію з питань списання
заборгованості із сплати пені,
штрафних та фінансових санкцій, які
нараховані на заборгованість за
природний газ, використаний для
надання населенню послуг з опалення та
гарячого водопостачання згідно
договору поставки природного газу від
23.09.2009 року №06/09-1310 ТЕ-30 та укладених до
нього додаткових угод.

Протоколом від 08.09.2011 засідання
комісії Комунального підприємства
теплових мереж
"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської міської ради з питань
списання заборгованості із сплати
пені, штрафних та фінансових санкцій на
підставі Закону України від 12.05.2011 року
№3319-VI "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електроенергію", постанови
Кабінету "Міністрів України № 894 від
08.08.2011 р. "Про затвердження Порядку
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію" списано
заборгованість із сплати пені,
штрафних та фінансових санкцій, які
нараховані підприємству за природний
газ, використаний у 2010 році для надання
населенню послуг з опалення та
гарячого водопостачання, згідно
договору поставки природного газу від
23 вересня 2009 року №06/09-1310 ТЕ-30 та
укладених до нього додаткових угод, та,
відповідно, яка була стягнута з
підприємства рішенням господарського
суду Тернопільської області від 25.05.2011
року, а саме: 532 811 грн. 13 коп. - пеня, 1 905
745 грн. 61 коп. - сума, на яку збільшився
борг за використаний природний газ
внаслідок інфляційних процесів та 563 568
грн. 20 коп. - 3% річних.

Згідно п. 8 Порядку, учасники
процедури списання подають протягом 10
днів після затвердження зазначеного в
пункті 6 цього Порядку протоколу, але не
пізніше 31 грудня 2011 р. кредиторам
інформацію про суми списаної
заборгованості (основної суми
заборгованості, пені, штрафних та
фінансових санкцій) в розрізі
договорів щодо постачання природного
газу, а також видів заборгованості.

Листами №2084/5 від 12.09.2011 року та
№3070/18 від 16.12.2011р. Комунальне
підприємство теплових мереж
"ТЕРНОПІЛЬМІСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
Тернопільської міської ради
повідомило ДК "ГАЗ УКРАЇНИ" НАК
"Нафтогаз України" про суми списаної
заборгованості та направляло
відповідний протокол, з проханням
підтвердити списання вказаних сум.

З урахуванням вищевикладеного, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
заборгованість зі сплати пені в сумі 532
811,13 грн., 3% річних в сумі 563 568,20 грн. та
інфляційних втрат в сумі 1 905 745,61 грн. є
такою, що нарахована на заборгованість
за спожитий природний газ у період з
01.01.1997 р. по 01.01.2011 р., не сплачена на дату
набрання чинності Законом №3319-VI (04.06.2011
р.) та підлягає списанню в порядку,
встановленому постановою КМУ від 08.08.2011
р. за № 894.

Отже, судами попередніх інстанцій
правомірно та на законних підставах
визнано наказ господарського суду
Тернопільської області від 13.09.2011 по
справі № 16/22/5022-486/2011 таким, що частково
не підлягає виконанню, а саме, в частині
стягнення 532 811,13грн. пені, 1 905 745,61грн.
інфляційних втрат, 563 568,20грн. 3% річних, у
зв'язку із списанням зазначених сум
заборгованості, тобто частковою
відсутністю обов'язку боржника.

Посилання касатора на те, що дана
заборгованість не підлягає списанню у
зв'язку із тим, що станом на 04.06.2011 дана
заборгованість не була відображена у
бухгалтерському обліку суб'єктів
списання та не існувала взагалі (за
відсутності відповідного судового
рішення, яке набрало законної сили),
колегія суддів касаційної інстанції
відхиляє, оскільки нарахування
штрафних санкцій та компенсаційних
втрат починається з моменту порушення
виконання зобов'язання щодо оплати
спожитого природного газу. Тому
помилковою є позиція касатора про те,
що для списання пені, інфляційних втрат
та 3% річних необхідною умовою є
існування судового рішення про
стягнення таких сум, яке набрало
законної сили до 04.06.2011. Відображення чи
невідображення фінансових та штрафних
санкцій у бухгалтерському обліку
підприємств не має принципового
значення для суду і є внутрішнім
питанням відповідного товариства.

Касатор також посилається на те, що
під час незавершеного судового процесу
щодо стягнення штрафних санкцій,
розмір штрафних санкцій повинен був
визначать, відповідно до п. 7 постанови
КМУ №894 від 08.08.2011, самими суб'єктами
списання у відповідних договорах, що
укладаються відповідно до Цивільного
та Господарського кодексів України,
проте, такий договір сторонами спору не
укладався.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що відповідно до п. 7
постанови КМУ №894 від 08.08.2011 "Про
затвердження Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію" заборгованість зі
сплати пені, штрафних та фінансових
санкцій (3% річних та індекс інфляції),
які нараховані учасникам процедури
списання на заборгованість за
природний газ, спожитий ними у період з
01.01.1997 по 01.01.2011, щодо стягнення яких
розпочата процедура судового
врегулювання спору і відсутнє судове
рішення, яке набрало законної сили,
визначається у відповідних договорах,
що укладаються між учасниками
процедури відповідно до Цивільного та
Господарського кодексів України.

Отже, п. 7 вказаної Постанови КМУ
№894 встановлено не порядок списання
заборгованості, а спосіб визначення
розміру заборгованості зі сплати
штрафних та фінансових санкцій на
підставі договорів про поставку
природного газу.

Оскільки станом на час списання
вказаної заборгованості згідно із
Протоколом від 08.09.2011 суми пені,
інфляційних втрат та 3% річних були
визначені рішенням господарського
суду Тернопільської області від 25.05.2011,
яке набрало законної сили 17.08.2011,
відповідно, такі суми не підлягали
узгодженню сторонами, шляхом укладення
договору, у відповідності до п. 7
Постанови КМУ №894.

Доводи скаржника, викладені в
касаційній скарзі, не спростовують
правильності висновків судів
попередніх інстанцій.

Таким чином, застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
відповідає встановленим ними
обставинам справи, що свідчить про
відсутність підстав для скасування або
зміни ухвали та постанови попередніх
судових інстанцій.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И
В:

Касаційну скаргу Дочірньої
компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" залишити без задоволення, а
ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 23.01.2014 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 у справі
№ 16/22/5022-486/2011 залишити без
змін.

Головуючий суддя
В.В. Палій

Судді
Б.М. Грек

Н.В. Капацин