номер провадження справи 26/6/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014
Справа № 908/66/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», м. Київ

до відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Постулат», м.
Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_1

про стягнення 625 991,47 грн.

Суддя Юлдашев О.О.

За участі представників сторін:

позивача - не прибув.

відповідача - Борисенков В.С.
представник за довіреністю від 09.04.2014
року.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» заявлено позов про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Постулат» суми
боргу у розмірі 625 991,47 грн.

Ухвалою господарського суду від 13.01.2014
року позовна заява прийнята до
розгляду, порушено провадження у
справі № 908/66/14, судове засідання
призначено на 04.02.2014 року.

Судові засідання кілька разів
відкладались.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

04.02.2014 року, з метою виконання сторонами
вимог суду, викладених в ухвалі від
13.01.2014 року судове засідання відкладене
на 17.02.2014 року.

Ухвалою від 17.02.2014 року судом залучено
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_1.

Ухвалою від 17.02.2014 року задоволено
клопотання відповідача про
витребування доказів.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві та
обґрунтовані ст. ст. 512-519, 526, 530, 536, 610, 612,
629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
проти їх задоволення заперечував в
повному обсязі, з посиланням на відзив.

Представник позивача та третя особа в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце судового засідання
відповідача повідомлено належним
чином. Згідно з п. 3.6 роз'яснень Президії
ВГСУ від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України" (з наступними змінами та
доповненнями) особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Від представника позивача 27.03.2014 року
до суду надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі ст.75 ГПК України у
відсутність представника позивача, за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

09.11.2007 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №742-99/К-07,
згідно з умовами якого банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі
53 400,00 дол. США з розрахунку 12% річний за
час фактичного користування
кредитором на строк з 09 листопада 2007
року по 02 листопада 2032 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено Договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта
Банк».

У відповідності до п. 4 зазначеного
договору, в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором,
Укрпромбанк передає (відступає) Дельта
Банк права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінює
Укрпромбанк як кредитора (стає новим
кредитором), у зазначених
зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок
передачі Укрпромбанком Дельта Банку
прав вимоги до боржників, Дельта Банку
переходить (відступається) право
вимагати (замість Укрпромбанку) від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Відповідно до п. 2.4., 2.5. кредитного
договору від 09.11.2007 року за №742-99/К-07,
повернення кредиту здійснюється
щомісячно частками у розмірі не менш як
178,00 дол. США по 20 (двадцяте) число
(включно) кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту. Шляхом
перерахування коштів на позичковий
рахунок Позичальника та/або шляхом
внесення готівки до каси банку.

Згідно п. 1.5., 2.6., 2.7. кредитного договору
від 09.11.2007 року за №742-99/К-07, проценти за
користування кредитом нараховуються у
валюті кредиту за період з дня його
надання до дня його повернення.
Проценти нараховуються щомісячно на
фактичну заборгованість по кредиту з
період з першого по останній день
кожного календарного місяця.
Нараховані проценти сплачуються
позичальником у валюті кредиту по 20
(двадцяте) число (включно) кожного
наступного місяця за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
остаточним поверненням кредиту шляхом
внесення готівкових коштів у касу
банку або шляхом безготівкового
перерахування з поточного рахунку
позичальника.

Згідно п. 1.7., 2.10. кредитного договору
від 09.11.2007 року за №742-99/К-07, щомісячна
комісія за управління кредитом складає
0,10% від суми кредиту. Нарахування
щомісячної комісії за управління
кредитом здійснюється щомісячно у
валюті кредиту (для кредитів у
національній валюті) або у гривневому
еквіваленті по офіційному курсу НБУ на
день нарахування (для кредитів в
іноземній валюті). Нарахована комісія
сплачується позичальником у
національній валюті по 20 (двадцяте)
число (включно) кожного наступного
місяці, що слідує за місяцем її
нарахування та одночасного з
остаточним поверненням кредиту шляхом
внесення готівкових коштів у касу
Банку або шляхом безготівкового
перерахування на рахунок банку.

В той же час, виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором від
09.11.2007 року за №742-99/К-07 забезпечується
порукою відповідно до укладеного
Договору поруки № б/н від 12.03.2008 року
між ТОВ «Українській промисловий банк»
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Постулат»
(Поручитель), ОСОБА_1 (Боржник), згідно з
яким поручитель поручається перед
кредитором за виконання боржником
зобов'язань за цим кредитним договором.
Відповідальність Поручителя настає у
випадку невиконання (неналежного
виконання) Боржником зобов'язань за
Договором. Поручитель і Боржник несуть
перед кредитором солідарну
відповідальність, а Поручитель
відповідає перед Кредитором у тому ж
обсязі що і Боржник.

Підставою для звернення до суду
слугувало саме не виконання
позичальником умов Кредитного
договору, в зв'язку з чим утворилась
заборгованість за зазначеним
договором у розмірі 625 991,47 грн.

Представник Відповідача наголосив в
судовому засіданні на те, що позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» є
необґрунтованими, та безпідставними,
посилаючись на те, що порука
відповідача за зобов'язаннями ОСОБА_1
перед ТОВ «Укрпромбанк» за кредитним
договором від 09.11.2007 року за №742-99/К-07
припинилась в силу частини 4 статті 559
Цивільного кодексу України, та
наголосив на тому, що Позивачем взагалі
не доведено факту переходу права
вимоги від ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ
«Дельта Банк» за кредитним договором №
742-99/К-07 від 09.11.2007 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 31.05.2012 року у цивільній
справі № 2-130/11 за позовом ТОВ
«Укрпромбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про
стягнення з них в солідарному порядку
на користь ТОВ «Укрпромбанк»
заборгованості за кредитним договором
№ 742-99/К-07 від 09.11.2007 року, задоволено
позовні вимоги ТОВ «Укрпромбанк» (ПАТ
«Дельта Банк»), стягнуто з ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
№ 742-99/К-07 від 09.11.2007 року у розмірі 487 639,31
грн. (чотириста вісімдесят сім тисяч
шістсот тридцять дев'ять гривень 31
коп.).

Зазначені обставини свідчать про те, що
строк виконання основного зобов'язання
ОСОБА_1 розпочався ще до 17.11.2009 року, що
спонукало первісного кредитора -
ТОВ «Укрпромбанк» звернутися до
суду за захистом своїх інтересів, а з
урахуванням рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя 11.06.2012 року -
дата набрання ним чинності.

А з урахуванням того, що строк дії
поруки в договорі поруки від 12.03.2008 року
не зазначено, то до спірних
правовідносин застосовуються
положення частини 4 статті 559
Цивільного кодексу України, у
відповідності до якої уразі, якщо такий
строк припинення поруки в договорі не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Враховуючи той факт, що строк виконання
ОСОБА_1 основного зобов'язання за
Кредитним договором розпочався навіть
з набранням чинності рішенням
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 31.05.2012 року у цивільній
справі № 2-130/11 - 11.06.2012 року, то порука в
силу приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України
припинилась 11.12.2012 року. ПАТ «Дельта
Банк» звернулось до поручителя в перше
з вимогою лише 29.04.2013 року, про що
свідчить надана з боку позивача
претензія від 29.04.2013 року адресована
Відповідачу, будь-яких інших листів,
вимог, претензій тощо, вручених
Відповідачу в період з 11.06.2012 року по
11.12.2012 року суду надано не було.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином у відповідності до умов
договору. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554
ЦК України).

Отже, порука є спеціальним заходом
майнового характеру спрямованим на
забезпечення виконання основного
зобов'язання чим обумовлюється
додатковий характер поруки стосовно
основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що
встановлює зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника та кредитором боржника.

В той же час, частиною 4 статті 559
Цивільного кодексу України
передбачено, що порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

У відповідності до частини 1 ст. 251 ЦК
України, строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Статтею 252 ЦК України визначено, що
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами.

Таким чином, якщо строк дії поруки, у
відповідності до норми частини 1 статті
252 ЦК України не визначений роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами,
вважається що строк в договорі поруки
не встановлений, а отже на його дію
розповсюджуються норма другого
речення частини 4 статті 559 ЦК України.

За змістом ст. 509 цього кодексу
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії.

Статтею 598 кодексу визначені підстави
припинення зобов'язання. Вказаною
статтею передбачено, що зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін
допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Таким чином, обстави щодо припинення
поруки повинні бути дослідженні в
судовому засіданні в межах розгляду
справи, а ухвалення окремого рішення
суду щодо припинення поруки не
вимагають, оскільки положення чинного
законодавства не передбачають права
вимоги однієї із сторін (в
односторонньому порядку) щодо
припинення зобов'язань по договору
поруки.

Передбачені статтею 559 Цивільного
кодексу України підстави припинення
поруки застосовуються поза судовим
розглядом, що відповідно обумовлене і
моментом припинення зобов'язання, який
настає в силу положень закону та не
залежить від вирішення судом
відповідного спору (на відміну від
вирішення в судовому порядку питання
розірвання договору з передбаченими
наслідками - ч. 3 ст. 653 ЦК України).

Так, відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами ст. 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
віднесено на сторони. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Згідно зі ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача не обґрунтовані, не засновані
на вимогах закону та не підлягають
задоволенню.

Судові витрати покладаються на
позивача, відповідно до статті 49 ГПК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82 - 84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Суддя
О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України 22.04.2014
року.