КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" квітня 2014 р. Справа №24/886

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха
Б.В.

Тищенко А.І.

розглянувши апеляційну скаргу
Заступника прокурора Центрального
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері

на рішення Господарського суду міста
Києва від 24.04.2008

у справі № 24/886 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд»

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реноме»

2) Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Міністерство оборони України

за участю Військової прокуратури
Центрального регіону України

про витребування нерухомого майна з
чужого незаконного володіння, визнання
права власності, зобов'язання
скасувати реєстрацію об'єктів

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Реноме»

до Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю виробнича фірма
«Мет-інвест»

про визнання добросовісним
набувачем об'єктів нерухомості та
визнання права власності на них

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд» (далі,
позивач за первісним позовом; ДП МОУ
«Укрвійськбуд») звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реноме» (далі,
відповідач-1 за первісним позовом) та
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» (далі,
відповідач-2 за первісним позовом) про
витребування нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Бориспільська, 19 та є цілісним майновим
комплексом, з чужого незаконного
володіння відповідача-1 за первісним
позовом; визнання права власності
позивача за первісним позовом на
вказане майно: зобов'язання
відповідача-2 за первісним позовом
скасувати реєстрацію спірних об'єктів
нерухомого майна за відповідачем-1 за
первісним позовом.

У процесі провадження у справі
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Реноме» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
зустрічним позовом до Державного
підприємства Міністерства оборони
України «Укрвійськбуд» про визнання
добросовісним набувачем об'єктів
нерухомості та визнання права
власності на них.

27.02.2007 Військова прокуратура
Центрального регіону України
звернулась до Господарського суду
міста Києва із заявою від 26.02.2014 № 5/1057
про вступ у справу (том 1, а.с. 149-150).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.10.2007 до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за зустрічним позовом
(ТОВ «Реноме») залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Мет-інвест» (далі, третя особа на
стороні позивача за зустрічним
позовом).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.12.2007 до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні ДП МОУ «Укрвійськбуд» залучено
Міністерство оборони України (далі,
третя особа на стороні позивача за
первісним позовом).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.04.2008 у первісному позові
відмовлено повністю; зустрічний позов
задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
28.03.2014 Заступник прокурора
Центрального регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
(далі, прокурор) подав через відділ
документального забезпечення
Господарського суду міста Києва
апеляційну скаргу, у якій просив
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 24.04.2008 у справі № 24/886 та
прийняти нове рішення, яким відмовити
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Реноме» у
зустрічному позові повністю, а позов
Державного підприємства Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд»
залишити без розгляду. Також до
апеляційної скарги додане клопотання
про поновлення пропущеного
процесуального строку для подання
апеляційної скарги.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
прокурора у справі № 24/886 було передано
на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Михальській Ю.Б.

Розпорядженням В.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
14.04.2014 для розгляду апеляційної скарги
у справі № 24/886 сформовано колегію
суддів у складі: головуючого судді
Михальської Ю.Б., суддів: Отрюха Б.В.,
Тищенко А.І.

Заявляючи клопотання про поновлення
пропущеного процесуального строку для
подання апеляційної скарги, прокурор
зазначає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 24.04.2008 у даній
справі до Військової прокуратури
Центрального регіону України не
надходило та було отримане
представником прокуратури лише 19.03.2014
після ознайомлення з матеріалами
справи, у зв'язку з чим прокурор не зміг
вчасно подати апеляційну скаргу. Як
зазначає прокурор, 11.06.2012 наказом
Генерального прокурора України № 100ш
Військову прокуратуру Центрального
регіону України ліквідовано з 01.07.2012 та
створено Прокуратуру Центрального
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері.
Після отримання представником
Прокуратури Центрального регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері 19.03.2014
зазначеного рішення, прокуратурою було
встановлено порушення норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті рішення Господарським
судом міста Києва у справі № 24/886 від
24.04.2008, що і зумовило необхідність
подання апеляційної скарги на рішення
місцевого господарського суду.

Прокурор у клопотанні про поновлення
строку для подачі апеляційної скарги
наголошує на тому, відповідно до пункту
6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України»
господарським судам необхідно мати на
увазі, що з урахуванням припису абзацу
сьомого пункту 2 розділу XIII «Перехідні
положення» Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» при
апеляційному оскарженні судових
рішень місцевих господарських судів,
прийнятих до набрання чинності цим
Законом, застосовуються, зокрема,
правила частини другої статті 93
Господарського процесуального кодексу
України (у редакції, яка була чинною на
час прийняття таких рішень) щодо
можливості відновлення пропущеного
строку подання апеляційної скарги
протягом трьох місяців з дня прийняття
оскаржуваного рішення.

Дослідивши подані апелянтом матеріали,
колегія суддів вважає клопотання про
відновлення пропущеного строку таким,
що не підлягає задоволенню, причини
пропуску строку на подання апеляційної
скарги не є поважними, а подана
апеляційна скарга підлягає поверненню
прокурору з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 93
Господарського процесуального кодексу
України у редакції, чинній на момент
прийняття судом першої інстанції
рішення у справі, визначено, що
апеляційна скарга подається, а
апеляційне подання вноситься, протягом
десяти днів з дня прийняття рішення
місцевим господарським судом, а у разі
якщо у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення - з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу.

Відновлення пропущеного строку
подання апеляційної скарги (подання)
можливе протягом трьох місяців з дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом.

Відповідно до статті 53 Господарського
процесуального кодексу України за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Про відмову у відновленні строку
виноситься ухвала.

Поважними причинами пропуску
вказаного строку визнаються лише такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами по справі процесуальних дій
та підтверджені належними доказами.

Як вбачається із матеріалів справи,
Військова прокуратура Центрального
регіону України звернулась до
Господарського суду міста Києва із
заявою про вступ у справу 27.02.2007.

Після вступу у справу прокурор
неодноразово був присутнім у судових
засіданнях із розгляду справи № 24/886,
знайомився із матеріалами справи,
подавав клопотання.

Рішення Господарського суду міста
Києва у справі № 24/886 було прийняте
24.04.2008 (дата підписання повного тексту
рішення - 10.06.2008).

Як зазначено у пункті 3.6. Роз'яснення
президії Вищого господарського суду
України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України», чинного під час розгляду
справи та прийняття рішення
Господарським судом міста Києва у
справі № 24/886, розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Відповідно до пункту 3.5.11. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
№ 75 (з подальшими змінами), чинної під
час розгляду справи та прийняття
рішення господарським судом міста
Києва у справі № 24/886, перший, належним
чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи,
копії рішення Господарського суду
міста Києва від 24.04.2008 у справі № 24/886
направлялись всім учасникам
провадження у справі, в тому числі і
Військовій прокуратурі Центрального
регіону України, про що свідчить
відмітка на зворотній стороні
вказаного рішення (том 2, а.с. 157). Окрім
того, у матеріалах справи наявний витяг
з реєстру відправки поштової
кореспонденції сектору судді Ковтуна
С.А. від 13.06.2008 (том 3, а.с. 40), з якого теж
вбачається, що копія рішення була
відправлена на адресу Військової
прокуратури Центрального регіону
України.

Таким чином, посилання апелянта на
неотримання ним рішення суду у справі
№ 24/886 не спростовує того факту, що
зазначене рішення було належним чином
направлене всім учасникам судового
процесу, у тому числі і прокуратурі,
отже, посилання скаржника на не
отримання ним судового рішення у
справі № 24/886 як поважну причину
пропуску строку на подання апеляційної
скарги не приймаються колегією суддів
до уваги.

Окрім того, прокурор не надав суду
обгрунтованих пояснень та відповідних
доказів щодо наявності об'єктивних
причин неможливості раніше
ознайомитися з матеріалами справи №
24/886 та отримати копію судового рішення.

Водночас, колегія суддів наголошує на
наступному.

З матеріалів справи вбачається, що
27.09.2012 до Господарського суду міста
Києва надійшла заява Міністерства
оборони України про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2008 у справі № 24/886 за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.10.2012 заяву Міністерства
оборони України про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2008 у справі № 24/886 за нововиявленими
обставинами повернуто заявнику.

26.10.2012 Міністерство оборони України
знову звернулось до Господарського
суду міста Києва із заявою про перегляд
рішення Господарського суду міста
Києва від 24.04.2008 у справі № 24/886 за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2012 вказану заяву також
повернуто заявнику.

У зазначених ухвалах суду викладено
резолютивну частину рішення
Господарського суду міста Києва у
справі № 24/886 від 24.04.2008.

Вказані ухвали, зокрема, були
направлені на адресу Військової
прокуратури Центрального регіону та
отримані останньою, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
повідомленнями про вручення поштових
відправлень (том 3, а.с. 7; 46).

Представник прокуратури також був
присутнім у судовому засіданні 11.07.2013
під час розгляду Київським апеляційним
господарським судом апеляційної
скарги на ухвалу Господарського суду
міста Києва від 29.10.2012 про відмову у
задоволенні клопотання Міністерства
оборони України про поновлення строку
на подання заяви про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2008 у справі № 24Ї/886 за
нововиявленими обставинами.

Таким чином, про існування рішення у
справі прокурору було відомо як
мінімум у жовтні 2012 року. Однак, він
звернувся до суду із апеляційною
скаргою лише 28.03.2014, тобто майже через
шість років після прийняття
Господарським судом міста Києва
рішення у справі № 24/886.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення місцевого господарського суду
належним чином було направлено
учасникам судового процесу, а тому
право прокуратури на своєчасне
ознайомлення з повним текстом рішення,
з метою викладення доводів щодо
непогодження з останнім, порушено не
було.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами.

Таким чином, посилання апелянта у
клопотанні про поновлення пропущеного
процесуального строку для подання
апеляційної скарги на поважність
причин його пропуску у зв'язку з тим, що
рішення суду на його адресу не
надходило, є безпідставними. Водночас,
колегія суддів зазначає, що прокурор у
клопотанні про поновлення пропущеного
процесуального строку для подання
апеляційної скарги не навів будь-яких
об'єктивних, непереборних обставин та
доказів, які б вказували на факт
неможливості представника прокуратури
раніше з'явитися до суду для
ознайомлення з матеріалами справи та
отриманням повного тексту рішення.
Отже, зазначені прокурором причини
пропуску строку звернення до суду із
вказаною апеляційною скаргою не є
поважними у розумінні статті 53
Господарського процесуального кодексу
України.

Інших причин пропуску строку на
подання апеляційної скарги та їх
поважності прокурор у клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення Господарського
суду міста Києва від 24.04.2008 у справі №
24/886 та самій апеляційній скарзі не
навів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
97 Господарського процесуального
кодексу України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
причини, на які посилається прокурор у
клопотанні, не є поважними причинами
пропуску прокуратурою строку подання
апеляційної скарги у розумінні статті
53 Господарського процесуального
кодексу України. У зв'язку з цим,
підстави для поновлення строку подання
апеляційної скарги відсутні, а тому
апеляційна скарга Заступника
прокурора Центрального регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню заявнику.

Керуючись статтями 53, 86, 94, пунктом 4
частини 1 статті 97 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Заступнику прокурора
Центрального регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
у відновленні пропущеного строку для
подання апеляційної скарги на рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2008 у справі № 24/886.

2. Повернути Заступнику прокурора
Центрального регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
апеляційну скаргу на рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2008 у справі № 24/886 з доданими до неї
документами без розгляду.

3. Матеріали справи № 24/886 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко