ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.04.2014
Справа № 905/1354/14

Суддя господарського суду Донецької
області Бойко І.А. при секретарі
судового засідання Буховець С.А.
розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європейський
Індустріальний Союз», м. Донецьк

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніка-БУД», м.
Донецьк

про стягнення суми заборгованості у
розмірі 8907,20грн., 3% річних у розмірі
488,34грн., послуги адвоката у розмірі
2500,00грн.

Представники сторін:

від позивача: Горожанкін Ю.К. за
довіреністю від 15.10.2013 р.

від відповідача: Луценко В.А. за
довіреністю від 12.03.2014 р.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Європейський
Індустріальний Союз», м. Донецьк
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніка-БУД», м.
Донецьк про стягнення суми
заборгованості у розмірі11895,54 грн., а
саме: 8907,20 грн. основного боргу, 3% річних
у розмірі 488,34грн., послуги адвоката у
розмірі 2500,00грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем зобов'язань з оплати
отриманого товару за видатковими
накладними № ОН -0000049 від 27.04.2012 р., №
РН-0000060 від 28.04.2012 р., акт звіряння
взаєморозрахунків за період з 04.12.2019 р.
по 23.12.2013 р.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 19.03.2014 р. матеріали справи № 905/1354/14
передані на розгляд судді
О.Ю.Філімонової.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 10.04.2014 р. у зв'язку з виходом судді
Бойко І.А. з відпустки, справу № 905/1354/14
передано на розгляд судді Бойко І.А.

Представник відповідача в судовому
засіданні, відповідно до протоколу від
09.04.2014 р., проти позовних вимог
заперечував з огляду на ненастання
строку оплати згідно до ст. 530 ЦК
України та проти стягнення витрат на
послуги адвоката. Письмових пояснень,
доказів в обґрунтування заперечень
тощо, н е надав.

08.04.2014 р. через канцелярію суду позивач
для залучення до матеріалів справи
надав картку розрахунків з
відповідачем на підтвердження порядку
формування заборгованості за спірний
період.

В силу приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи,
господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

27.04.2012 позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Європейський
Індустріальний Союз» на підставі
видаткової накладної № ОН -0000049 від
27.04.2012 р. поставив відповідачу,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Уніка-БУД», товар:
світильник ЛВО 4*18 раст.встр, світильник
ЛПО 2*36 раст.накл, світильник НПБ 64-100,
лампа PHILIPS люмін TL-D 36WІ54 G13, лампа PHILIPS
люмін TL-D 18WІ54 G13, стартер PHILIPS S10 4-65W,
стартер PHILIPS S2 4-22W, лампа
енергозберігаюча Е27 200, світильник
акум. «Вихід» LED, аксесуар світ.наклейка
235*80мм Exit (UKR ), світильник ББО 130,,
світильник «не входити», лампа ЛОН-60 на
загальну суму 29982,94 грн. з ПДВ, що
підтверджується підписами
представників та відбитками печаток
позивача та відповідача у зазначеній
накладній в графі „Від постачальника"
та „Отримав".

28.04.2012 позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Європейський
Індустріальний Союз» на підставі
видаткової накладної № ОН -0000060 від
28.04.2012 р. поставив відповідачу,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Уніка-БУД», товар:
лампа TLD 18/54, світильник ЛОП 4/18
раст.накл на загальну суму 1902,85 грн. з
ПДВ, що підтверджується підписами
представників та відбитками печаток
позивача та відповідача у зазначеній
накладній в графі „Від постачальника"
та „Отримав".

Для проведення оплат відповідачу були
виставленні рахунки-фактури № СФ-000057
від 10.04.2012 р., № СФ-000073 від 28.04.2012 р.

Таким чином матеріалами справи
підтверджено отримання відповідачем
товару від позивача на загальну суму
31885,79 грн. з ПДВ.

Згідно до наявної в матеріалах справи
виписки за особовим рахунком позивача,
відповідачем здійснено часткові
оплати на загальну суму 22978,59 грн.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного
кодексу України, підставами для
виникнення прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини. Статтею 202
ЦК України передбачено, що правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків, правочини можуть бути
двохсторонніми.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язаннями є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від виконання певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обв'язку.

Господарські договори укладаються за
правилами встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Відповідно до положень ч.1 ст.181
Господарського кодексу України, яка
регулює загальний порядок укладання
господарських договорів,
господарський договір за загальними
правилами укладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Як вже зазначалося вище, відповідно до
видаткових накладних № ОН -0000049 від
27.04.2012 р., № РН-0000060 від 28.04.2012 р.,
підписаних уповноваженими особами
сторін та скріплених печатками
підприємств, позивач передав, а
відповідач прийняв товар на загальну
суму 31885,79 грн. з ПДВ. Факт отримання
товару відповідачем і видаткові
накладні, надані позивачем на
підтвердження своїх вимог, є
самостійними підставами для
виникнення обов'язку у відповідача
здійснити розрахунки за отриманий
товар.

З огляду на фактичні правовідносини,
які склалися між позивачем та
відповідачем, судом встановлено, що між
сторонами виникли зобов'язальні
відносини, на підставі укладеного
договору купівлі-продажу у спрощений
спосіб, як це передбачено ч.1 ст.181 ГК
України, і цей договір є підставою для
виникнення у його сторін
майно-господарських зобов'язань.

Статтею 688 ЦК України на покупця
покладено обов'язок повідомити
продавця про порушення договірних
зобов'язань щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності
товару в розумний строк після того, як
порушення могло бути виявлене
відповідно до характеру і призначення
товару.

Господарський суд приймає до уваги, що
покупцем при отриманні товару не
подавалося жодних заперечень щодо
неналежності виконання постачальником
прийнятих за Договором зобов'язань з
поставки товару та було проведено
часткову оплату отриманого товару.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обов'язок
Покупця оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до частини першої статті 222
ГК України учасники господарських
відносин, що порушили майнові права або
законні інтереси інших суб'єктів,
зобов'язані поновити їх, не чекаючи
пред'явлення їм претензії чи звернення
до суду.

В порушення умов договору, вимог
зазначених статей Цивільного та
Господарського кодексів України
відповідач оплатив товар не в повному
обсязі.

Загальна сума заборгованості на час
розгляду справи становить 8907,20 грн.,
тому зазначена сума підлягає стягненню
з останнього на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем
заявлені вимоги про стягнення 33% річних
у розмірі 488,34грн., відповідно до
приписів ст. 625 Цивільного кодексу
України

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлені до стягнення розмір 3% річних у
сумі 488,34 грн. суд перевірив на
правильність розрахунку та дійшов
висновку, що проведений позивачем
розрахунок є арифметично невірним.

Розмір 3% річних, належних до стягнення
з відповідача, розрахованих за кожною
накладною, складає 515,79 грн.

При цьому, господарський суд, приймаючи
рішення в частині стягнення 3% річних,
позбавлений можливості самостійно
вийти за межі позовних вимог для
захисту прав і законних інтересів
позивача, без наявності відповідного
клопотання.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення 3% річних у
сумі 488,34 грн.

Що стосується позовних вимог в частині
відшкодування витрат на оплату послуг
адвоката у розмірі 2500,00 грн.,
господарський суд виходить з
наступного.

Відповідно до пункту 6.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21 лютого 2013 року № 7 «Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
відшкодування витрат, пов'язаних з
оплатою послуг адвокатів, адвокатських
бюро, колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум. За змістом частини
третьої статті 48 та частини п'ятої
статті 49 ГПК України у їх сукупності
можливе покладення на сторони у справі
як судових витрат тільки тих сум, які
були сплачені стороною за отримання
послуг саме адвоката (у розумінні
пункту 1 статті першої та частини
першої статті 6 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську
діяльність»), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі. Аналогічну правову позицію
викладено у Рішенні Конституційного
Суду України від 11 липня 2013 року №
6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

У визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат (абзац
третій пункту 6.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21 лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України»).

За змістом статей 44, 48 ГПК України, сума,
сплачена за послуги адвоката, є
складовою судових витрат і її розмір
визначається в порядку, встановленому
Законом України «Про адвокатуру» (на
сьогоднішній день - Закон України «Про
адвокатуру та адвокатську
діяльність»).

Витрати позивача, пов'язані з оплатою
ним послуг адвоката з надання правової
допомоги щодо ведення справи в
господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК
України, відповідно до якої, судові
витрати сторони відшкодовуються за
рахунок винної особи.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 26 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
адвокатська діяльність здійснюється
на підставі договору про надання
правової допомоги.

Статтею 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
встановлено, що гонорар є формою
винагороди адвоката за здійснення
захисту, представництва та надання
інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги. При
встановлені розміру гонорару
враховується складність справи,
кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини, а гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час (Закон України «Про
адвокатуру та адвокатську
діяльність»). Вказаний закон не містить
іншого порядку визначення розміру
коштів за послуги адвоката.

за довіреністю від 15.10.2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що
витати пов'язані з оплатою послуг
адвоката в даному спорі
підтверджується договором на надання
адвокатських послуг від 15.10.2013 року,
укладеним з адвокатом Горожанкіним Ю.К.
та актом виконаних робіт від 03.03.2014 р.,
який засвідчує оплату позивачем
адвокату Горожанкіну Ю.К. адвокатських
послуг згідно договору на надання
адвокатських послуг від 15.10.2013 року у
розмірі 2500,00 гривень.

Згідно свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністюНОМЕР_1
громадянин Горожанкін Юрій Кузьмич має
право на заняття адвокатською
діяльністю (підстава: рішення
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної
адвокатури від 17.12.1997 № 31).

Пунктами 2.1 договору на надання
адвокатських послуг від 15.10.2013 року
передбачено, що адвокат зобов'язується
надати в межах цього договору допомогу
у вирішенні правових проблем на
підставі ордеру або довіреності
представляти інтереси клієнта у всіх
судових, правоохоронних та інших
органах, користуватись правами, які
надані стороні згідно: ст. 20 ЗУ України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», ст.ст. 27, 44 ЦПК України,
ст.ст. 18, 21, 22, 28 ГПК України, ст.ст. 45,46, 58,
63 КПК України та іншими законами,
нормативно-правовими актами України
тощо.

Вартість наданих адвокатом юридичних
послуг складає 2500,00 гривень (пункт 3
договору на надання адвокатських
послуг від 15.10.2013 року).

Строк дії вказаного договору: моменту
його підписання до 14.10.2014 року.

Отже, внаслідок невиконання боржником
(відповідачем) грошового зобов'язання
позивач був вимушений звернутись за
правовою допомогою до адвоката. Таким
чином, укладення з адвокатом договору
про надання юридичних послуг зумовлене
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за укладеним
Договором.

Враховуючи наведене, господарський суд
вважає, що витрати на оплату послуг
адвокату у розмірі 2500,00 гривень,
відповідають усталеній практиці
розміру таких витрат, враховуючи
категорію спору.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов
висновку, що сума 2500,00 гривень на
переконання суду з урахуванням
роз'яснень постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», відповідає принципам
співрозмірності і розумної
необхідності витрат на оплату послуг
адвоката для даної справи.

Заперечення відповідача щодо
недотримання позивачем вимог ст. 530 ЦК
України до уваги не приймаються,
оскільки строк виконання грошового
зобов'язання, що випливає з
правовідносин купівлі-продажу та
поставки, встановлений спеціальною
нормою статті 692 ЦК України, та не може
ставитися в залежність від звернення
кредитора до боржника з вимогою в
порядку частини другої статті 530 ЦК
України.

Загальні положення частини другої
статті 530 ЦК України не можуть бути
застосовані до спірних правовідносин
сторін, оскільки термін виконання
зобов'язання, що випливає з
правовідносин поставки
(купівлі-продажу), чітко встановлений
зазначеною спеціальною нормою права -
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

За таких обставин, вимоги позивача щодо
відшкодування витрат на оплату послуг
адвоката у розмірі 2500,00 гривень
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у
відповідності до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.
ст. 526, 536, 549, 625, 627, 655, 688, 692, 693 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 181, 193, 216-218, 230, 232
Господарського кодексу України,
керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європейський
Індустріальний Союз», м. Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніка-БУД», м.
Донецьк про стягнення суми
заборгованості у розмірі11895,54 грн., а
саме: 8907,20 грн. основного боргу, 3% річних
у розмірі 488,34грн., послуги адвоката у
розмірі 2500,00грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніка-БУД» (83114,
м.Донецьк, вул.Р.Люксембург, 80, оф.2, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Європейський Індустріальний Союз»
(83102, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 28/63, ) заборгованість у розмірі
8907,20 грн. основного боргу, 3% річних у
розмірі 488,34грн., послуги адвоката у
розмірі 2500,00грн., судовий збір у розмірі
1827,00 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.А. Бойко