КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р. Справа№ 927/92/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

від позивача -Бордунова Н.О.,
довіреність № 7162 від 31.12.2013;

від відповідача - Негода А.А.,
довіреність № б/н від 05.02.2013,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"ЕРДЕ Банк" на рішення господарського
суду Чернігівської області від 13.03.2014 у
справі № 927/92/14 (суддя Федоренко Ю.В.) за
позовом публічного акціонерного
товариства "ЕРДЕ Банк" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кондитерська фабрика "Десна" про
стягнення 21 908 грн. 78 коп.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ЕРДЕ
Банк" звернулось до господарського
суду Чернігівської області з позовом
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Кондитерська
фабрика "Десна" про стягнення 20 000 грн.
безпідставно отриманих коштів та 1 194
грн. 93 коп. відсотків за користування
коштами.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 13.03.2014 у
справі № 927/92/14 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Суд першої інстанції при ухваленні
рішення по даній справі виходив з того,
що оскільки перерахування авансу
здійснювалось саме за Договором про
факторингове обслуговування №24/131211 - Ф
від 13.12.2011, такі кошти набуті
відповідачем за наявності правової
підстави та їх не може бути
витребувано відповідно до положень
ст.1212 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Чернігівської області від 13.03.2014 у
справі № 927/92/14 скасувати та прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
відповідачем сума авансового платежу в
розмірі 20 000 грн. отримана без правової
підстави, оскільки сторонами договору
про факторингове обслуговування
№24/131211 - Ф від 13.12.2011 не було укладено
реєстр переданих документів, який є
необхідною умовою переходу права
вимоги.

Представник апелянта - позивача у
справі в судовому засіданні 23.04.2014
надав пояснення якими підтримав доводи
та вимоги за апеляційною скаргою.

Представник відповідача надав
пояснення, якими просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення місцевого господарського суду
- без змін.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством
"ЕРДЕ Банк" (фактор) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Кондитерська фабрика "Десна"
(підприємство) 13.12.2011 року укладено
договір №24 131211 - Ф про факторингове
обслуговування.

Згідно предмету даного договору
Підприємство зобов'язалося відступити
Факторові відповідно до умов цього
договору право вимоги від дебіторів
Підприємства, зазначених у переліку
дебіторів, коштів (включаючи усі види
неустойки), право на одержання яких
належить Підприємству на підставі
документів, що підтверджують таке
право вимоги відповідно до контракту, а
Фактор має право придбати зазначені
права вимоги коштів від дебіторів
Підприємства і передати за плату кошти
у розмірі, що рівний вартості
відступленого Підприємством Факторові
права вимоги коштів від дебіторів
Підприємства, у порядку і випадках,
передбачених даним договором (п. 1.1
договору).

Відповідно до п. 5.2.1 договору по мірі
здійснення Підприємством на підставі
Контракту поставок товарів своїм
Дебіторам, Підприємство, протягом
трьох робочих днів з дати поставки,
надає Факторові по одному
оригінальному примірнику усіх
документів, зазначених у контракті з
Дебітором, та які стосуються поставки
товарів.

Після розгляду наданих документів у
випадку їх відповідності вимогам
чинного законодавства України та
умовам Договору, сторони підписують
реєстр переданих документів по угоді,
під час підписання кого Підприємство
передає Факторові оригінали
документів, що зазначені у п.5.2.1
Договору (п. 5.2.2 договору).

Пунктом 5.2.5 договору передбачено, що
моментом відступлення Фактором
Підприємству права грошової вимоги від
Дебітора по конкретній угоді є момент
підписання Фактором і Підприємством
реєстру переданих документів по
угодам, право грошової вимоги по яким
відступлено Підприємством Факторові
відповідно до умов договору.

Згідно п. 5.3.1 договору Фактор не
пізніше робочого дня Фактора
наступного за днем підписання
сторонами реєстру переданих
документів по угоді і надання
Підприємством стандартного
повідомлення про зміну реквізитів, що
передбачене п.5.2.3 договору, перераховує
аванс у розмірі, який передбачений у
реєстрі переданих документів по
угодам, на поточний рахунок
Підприємства №001, відкритий в АТ
"Ерде Банк".

Відповідно до п. 5.3.2 договору у день
перерахування Фактором авансу
Підприємство сплачує на користь
Фактора плату за надання Фактором
грошових коштів за договором та
комісію за надані Фактором послуги по
управлінню дебіторською
заборгованістю в розмірі, що визначена
тарифами.

Положеннями п. 5.3.3 договору
передбачено, що використовуючи
положення чинного законодавства
України про договірне списання
Підприємство надає Факторові право
договірного списання коштів та доручає
Факторові самостійно дебетувати
поточний рахунок Підприємства
№001 відкритий в АТ "Ерде Банк", код
банку 380667, на суму оплати в розмірі,
зазначеному в п.5.3.2 даного договору, за
надані Фактором аванс та послуги.

До даного договору сторонами укладено
наступні додатки:

- №1 - тарифи в п. 1 якого
встановлено проценти за користування
наданим Фактором авансом - 17% річних від
суми авансу з моменту виплати авансу і
до отримання Фактором суми, що рівна
сумі авансу;

- №2 - форма додаткової угоди по
встановленню переліку дебіторів;

- №3 - форма повідомлення про
нового дебітора;

- №4 - форма реєстру переданих
документів по угодам.

На виконання умов договору позивачем
відкрито відповідачу в ПАТ "Ерде Банк"
поточний рахунок №001.

Сторонами всупереч п. 5.3.1 договору не
було укладено додаткову угоду по
встановленню переліку дебіторів у
визначеній додатком № 4 до Договору
формі на суму авансу в розмірі 92 672,20
грн.

Разом з тим, позивачем 03.09.2012 було
перераховано на розрахунковий рахунок
відповідача 92 672,20 грн. з призначенням
платежу: перерахування коштів зг.
договору №4/23 від 03.09.2012.

На отриману відповідачем суму авансу
було здійснено:

- 15.11.2012 погашення прострочених
процентів на суму 1334,38 грн. як зазначено
у призначенні платежу - згідно договору
№4/23 від 03.09.12 (виписка по особовому
рахунку №001 відповідача, а.с.76);

- 04.01.2013 списано відсотки у сумі
1334,38 грн. з призначенням платежу -
оплата відсотків згідно дод. угоди №4/23
від 03.09.12. Договірне списання
здійснюється на підставі п.5.3.3 дог. про
факторингове обслуговування №24/131211 - Ф
від 13.12.11 (виписка по особовому рахунку
№001 відповідача,а.с.80).

Відповідачем зобов'язання за договором
в частині повернення позивачу суми
авансового платежу у розмірі 92 672,20 грн.
було виконано в повному обсязі.

Так, відповідачем перераховано
позивачу наступні суми авансу:

- 27 324,60 грн. з призначенням платежу -
погашення факторингу по накл. 4/23 згідно
дог. №24/131211 - Ф від 13.12.11;

- 18 880,50 грн. - погашення факторингу
згідно дог. №24/131211 - Ф від 13.12.11;

- 10 000 грн. - погашення факторингу згідно
дог. №24/131211 - Ф від 13.12.11;

- 11 924,70 грн. - погашення заборгованості
по кредиту згідно дог. №24/131211 - Ф від
13.12.11;

- 3 828,30 грн. - погашення заборгованості
по накл. 4/23 згідно дог. №24/131211 - Ф від
13.12.11.

Крім цього, відповідач для списання
позивачем суми факторингового
фінансування згідно п. 5.3.3 договору,
платіжним дорученням №105 від 22.01.13
перерахував 20 000 грн. на рахунок
№001 з призначенням платежу:
перерахування коштів на власний
рахунок.

Таким чином, відповідачем повернено
позивачу всю суму авансового платежу у
розмірі 92 672,20 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачем відсутня.

Разом з тим, позивач вважаючи, що
відповідачем сума авансового платежу в
розмірі 20 000 грн. отримана без правової
підстави, оскільки сторонами договору
про факторингове обслуговування
№24/131211 - Ф від 13.12.2011 не було укладено
реєстр переданих документів,
звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 ГК України визначено,
що господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного
кодексу України за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події (ч. 2 ст. 1212 ЦК).

Згідно ч. 3 вказаної статті Цивільного
кодексу України положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Вказана норма Цивільного кодексу
України підлягає застосуванню у
випадку, коли підстава, на якій було
набуте або збережене майно, на момент
набуття або збереження існувала, але
згодом відпала.

В даному випадку не підписання реєстру
переданих документів у встановленій
Договором формі не є підставою для
висновку про те, що перерахування
коштів позивачем відповідачу
здійснювалось безпідставно, оскільки
перерахування суми авансу відповідачу,
списання з рахунку відповідача
відсотків відповідно до умов Договору
та повернення відповідачем суми
отриманого авансу з посиланням на
Договір свідчить про те, що
перерахування авансу здійснювалось
саме за Договором про факторингове
обслуговування №24/131211 - Ф від 13.12.2011.

Представником позивача в судовому
засіданні підтверджено, що
правовідносин за іншими договорами між
сторонами не існує.

Таким чином, враховуючи те, що
перерахування авансу здійснювалось
саме за Договором про факторингове
обслуговування №24/131211 - Ф від 13.12.2011,
такі кошти набуті відповідачем за
наявності правової підстави та їх не
може бути витребувано відповідно до
положень ст.1212 Цивільного кодексу
України.

Слід також зазначити, що на момент
звернення позивача з даним позовом до
суду відповідачем було повністю
повернено суму авансового платежу.

Доводи апелянта про те, що позивач,
враховуючи відкликання ліцензії не
може розпоряджатися коштами,
перерахованими відповідачем,
підставою для задоволення позову бути
не можуть, оскільки згідно зі ст.
статтею 61 Конституції України ніхто не
може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

Так, у випадку задоволення позову, до
стягнення з відповідача будуть
присуджені грошові кошти, які останнім
вже перераховані позивачу.

Отже, неможливість розпоряджатися
коштами, які знаходяться на рахунках,
відкритих в ПАТ "Ерде Банк" не може бути
підставою для зобов'язання відповідача
повторно повернути позивачу суми
авансового платежу.

За наведених обставин, підстави для
повернення позивачу суми авансового
платежу відсутні.

Посилання апелянта на рішення суду з
аналогічного спору є необґрунтованим,
оскільки зазначена справа № 910/17637/13 не
є тотожною з даною у зв'язку з тим, що у
цій справі на відміну від справи №
910/17637/13 сторонами (як позивачем, так і
відповідачем) виконувались
зобов'язання за договором.

Так, в даному випадку перерахування
суми авансу відповідачу, списання з
рахунку відповідача відсотків
відповідно до умов Договору та
повернення відповідачем суми
отриманого авансу з посиланням на
Договір свідчить про те, що
перерахування авансу здійснювалось
саме за Договором про факторингове
обслуговування №24/131211 - Ф від 13.12.2011.

У справі № 910/17637/13 на яку посилається
апелянт, як на аналогічну з даною,
виконання відповідачем умов договору
відсутнє.

Таким чином, місцевий господарський
суд правомірно відмовив позивачу у
задоволенні позову.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку і в частині відмови у
задоволенні позовної вимоги про
стягнення з відповідача відсотків за
користування коштами в сумі 1 194 грн. 93
коп., оскільки судом встановлено
обставини одержання коштів
відповідачем за наявності правових
підстав та їх повернення позивачу, що
виключає нарахування відсотків за
користування ними.

З урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про те, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
прийнято з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
правові підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "ЕРДЕ Банк"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Чернігівської
області від 13.03.2014 у справі № 927/92/14 - без
змін.

2. Матеріали справи №927/92/14 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановлені Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

В.В. Шапран