КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р. Справа№ 910/24227/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

від позивача: Карась В.В. - представник
за довіреністю;

від відповідача: представник не
з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 13.02.2014 року

у справі №910/24227/13 (Суддя
Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА

Страхування"

до Приватного акціонерного
товариства "Український страховий

дім"

про відшкодування шкоди в
порядку регресу у розмірі 9 489,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування" звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Приватного акціонерного товариства
"Український страховий дім" про
стягнення 9 489,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "АХА Страхування" на підставі
договору добровільного страхування
наземного транспорту № 83120Га/12Д/влАС
від 04.07.2012 року внаслідок настання
страхового випадку
-дорожньо-транспортної пригоди (надалі
- ДТП) виплачено страхове відшкодування
внаслідок пошкодження автомобіля "Honda
CR-V", державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, а тому Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" відповідно до положень
статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність водія автомобіля "ЗАЗ
1102", державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, якого визнано винним у скоєні
ДТП, застрахована Приватним
акціонерним товариством "Український
страховий дім" (страховий поліс №
АВ/3467741), а тому обов'язок з
відшкодування матеріальної шкоди
покладається на Приватне акціонерне
товариство "Український страховий дім".

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 13.02.2014 року у справі № 910/24227/13 у
позові відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що до
додатків до позовної заяви ним було
помилково долучено лише заповнену
форму заяви страхувальника на виплату
страхового відшкодування
роздрукованої у форматі комп'ютерної
програми Microsoft Excel, у зв'язку з чим надає
копію заяви страхувальника на виплату
страхового відшкодування суду
апеляційної інстанції.

Відповідачем не використано наданого
йому законом права на участь його
представника у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції. Причин неявки
суду не повідомлено. Матеріали справи
містять докази належного повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання, а саме поштове повідомлення
№ 09378913.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представника відповідача за наявними в
матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, судова колегія встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.07.2012 року між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" та ОСОБА_3 був укладений
договір добровільного комплексного
автострахування № 83120Га/12Д/влАС, за
умовами якого були застраховані
майнові інтереси страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству,
пов'язані із володінням, користуванням,
розпорядженням автомобіля "Honda CR-V",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

За приписами ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що
предметом договору страхування
можуть бути, зокрема, майнові інтереси,
які не суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпоряджанням майном (майнове
страхування).

Як встановлено ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про страхування", страховим ризиком
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування" страховим випадком є
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Встановлено, що 17.02.2013 року в Донецькій
області, Волноваського району, в смт.
Благодатне, на вулиці Терешковой,
сталася дорожньо-транспортна пригода
(ДТП) за участю автомобіля "Honda CR-V",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля
марки "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою ВДАІ
Іллічівського МВ про ДТП № 9159273.

Відповідно до Постанови Волноваського
районного суду Донецької області від
29.03.2013 року по справі № 3/221/288/2013 року,
ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні
вищевказаної ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України та накладено штраф у
сумі 425,00 грн.

В силу ст. 988 ЦК України встановлено, що
страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором.

Дана норма кореспондується з п. 3 ч. 1 ст.
20 Закону України "Про страхування".

Як вбачається зі Звіту про визначення
матеріального збитку № 1.002.13.0 від 22.02.2013
року, вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу "Honda CR-V",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
складає 10 674,66 грн.

Встановлено, що Приватне акціонерне
товариство "АХА Страхування" на
підставі страхового акта № 1
002.12.02100/VESKO8224 від 05.03.2013 року,
перерахувало 9 999,36 грн. страхувальнику,
що підтверджується платіжним
дорученням № 15202 від 06.03.2013 року.

Відповідно до п. 38.1.3. ст. 38 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до особи, яка
заподіяла шкоду навмисно.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріали справи свідчать про те, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4, водія автомобіля марки "ЗАЗ 1102",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Український Страховий
Дім" відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/3467741, що
підтверджується витягом з єдиної
централізованої бази МТСБУ.

На підставі зазначених вище обставин,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 9 489,36 грн. в порядку
регресу.

Однак, судова колегія, дослідивши
матеріали даної справи, погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні даного позову,
враховуючи наступне.

За приписами ст. 990 ЦК України, статті 25
Закону України "Про страхування",
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 28.1. договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 83120Га/12д/влАС від 04.07.2012 р.
визначено, що страхове відшкодування
виплачується страховиком згідно з
договором на підставі письмової заяви
страхувальника і страхового акту, який
складається страховиком.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав до суду першої інстанції
копію заяви страхувальника, ОСОБА_3, на
виплату страхового відшкодування за
договором добровільного страхування
транспортного засобу № 83120Га/12д/влАС
від 04.07.2012 р.

Однак, встановлено, що вищезазначена
заява не була підписана ні
страхувальником, ні страховиком.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги про те, що до
додатків до позовної заяви позивачем
було помилково долучено лише заповнену
форму заяви страхувальника на виплату
страхового відшкодування
роздрукованої у форматі комп'ютерної
програми Microsoft Excel, у зв'язку з чим надає
копію заяви страхувальника на виплату
страхового відшкодування суду
апеляційної інстанції, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у
суді першої інстанції відбулось два
засідання по розгляду даної справи, на
яких позивач був присутній.

Однак, позивач не довів, що
перешкоджало йому надати заяву
страхувальника на виплату страхового
відшкодування у суді першої інстанції.

За приписами ч. 1 ст. 101 ГПК України У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
додаткові докази приймаються
апеляційним судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття
додаткових доказів суд апеляційної
інстанції повинен повно і всебічно
з'ясовувати причини їх неподання з
урахуванням конкретних обставин
справи і об'єктивно оцінити поважність
цих причин. У разі прийняття додаткових
доказів у постанові апеляційної
інстанції мають зазначатися підстави
такого прийняття.

Проте, апелянт не довів суду
апеляційної інстанції поважність
причин, відповідно до яких він не зміг
надати суду першої інстанції заяву
страхувальника на виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи встановлені вище обставини,
судова колегія дійшла висновку про те,
що місцевим господарським судом повно
і всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, рішення місцевого
господарського суду, яким у позові
відмовлено, відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи;
колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" на рішення
Господарського суду м. Києва від 13.02.2014
року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 13.02.2014 року у справі № 910/24227/13 - без
змін.

3. Матеріали справи № 910/24227/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська