Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/762/14 15.04.14 р.

За позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ті Ель
Груп"

про стягнення 3 244,38 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за
довіреністю № б/н від 17.02.2014р. ;

від відповідача: Штирхун О.О. -
директор.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ті Ель Груп" про
стягнення 3 244,38 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 18.02.2014 р.

17.02.2014 р. через відділ діловодства суду
від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 18.02.2014 р. представник
відповідача не з'явився, відзиву на
позовну заяву та витребуваних судом
матеріалів не надав.

Ухвалою від 18.02.2014 р. розгляд справи
відкладено на 06.03.2014 р.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
06.03.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. у відпустці справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 06.03.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 01.04.2014 р.

Ухвалою від 01.04.2014 р. розгляд справи
відкладено на 15.04.2014 р.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
07.04.2014 р. у зв'язку з виходом з відпустки
справу передано для розгляду судді
Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 07.041.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. справу прийнято до провадження.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.04.2014 р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив.

У судовому засіданні 15.04.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд встановив
наступне.

11.07.2013 р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі -
позивач, Виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ті Ель
Груп" (надалі - відповідач, Замовник)
було укладено Заявку-Договір на
перевезення вантажів (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1., 2., 3., 5., 8., 15., 17.
Договору, маршрут: Росія - Україна;
відправник вантажу: Індезіт
Інтернешнл; адреса завантаження:
Ліпецька обл., Грязінський р-н, з/д ст.
Казінка, Термінал «Ліпецьк»; дата і час
завантаження: 13.07.2013 в 00.00-06:00; отримувач
вантажу: ТОВ «ВЕРСІЯ»; термін доставки
вантажу до: 18.07.2013; оголошена вартість
фрахту: 7900 грн, 14-22 банківських днів по
оригіналам.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу
України, за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було належним чином надано
послуги відповідно до умов Договору.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
наданих послуг належним чином не
виконав, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість перед
позивачем у розмірі 3 149,88 грн.

При цьому, відповідач проти
задоволення позову заперечує,
посилаючись на те, що позивач порушив
строк подачі транспортного засобу, у
зв'язку з чим має сплатити 3 149,88 грн.
штрафу, а тому відсутні підстави для
стягнення такої суми з відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд
відзначає наступне.

Даним Договором встановлено строк та
розмір оплати послуг позивача, які не
можуть порушуватись відповідачем при
проведенні розрахунків. У разі
наявності вимог про стягнення з
позивача штрафних санкцій, відповідач
не позбавлений права звернутись до
суду з відповідною позовною заявою.

Враховуючи те, що в межах розгляду
даної справи відповідачем не було
заявлено зустрічних вимог до позивача,
суд не приймає до уваги заперечення на
позовну заяву з підстав їх
необґрунтованості.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреного
судом та не спростованого у
встановленому законом порядку
відповідачем, останній за порушення
зобов'язань за Договором має сплатити
94,50 грн. 3 % річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ті Ель Груп" (03150, м.
Київ, вул. Ушинського,40; )
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (40009, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 3 149 (три тисячі сто сорок
дев'ять) грн. 88 коп. заборгованості, 94
(дев'яносто чотири) грн. 50 коп. 3 % річних
та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна