ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.2014
Справа № 905/730/14

Суддя господарського суду Донецької
області Філімонова О.Ю., розглянувши
матеріали

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Донецької філії ПАТ "Укртелеком" м.
Донецьк

до Донецького національного
університету економіки і торгівлі
імені Михайла Туган - Барановського в
особі Краматорського технікуму
ДонНУЕТ м. Краматорськ, Донецька
область

про стягнення суми основного боргу у
розмірі 3251,03 грн., пені у розмірі 53,85
грн., 3% річних у розмірі 27,27 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кузьмін О.Ю.- за
довіреністю №315 від 11.12.2013р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Донецької філії
ПАТ "Укртелеком" м. Донецьк звернулось
до господарського суду Донецької
області з позовними вимогами до
Донецького національного університету
економіки і торгівлі імені Михайла
Туган - Барановського в особі
Краматорського технікуму ДонНУЕТ м.
Краматорськ, Донецька область про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 3251,03 грн., пені у розмірі 53,85
грн., 3% річних у розмірі 27,27 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
умов укладеного договору про надання
телекомунікаційних послуг споживачам,
які здійснюють їх закупівлю за
державні кошти №64-207 від 24.01.2013р.,
позивач зобов'язався надавати
відповідачу послуги з передавання
даних і повідомлень
(телекомунікаційних послуг), а також
супутні послуги, а відповідач
зобов'язався своєчасно оплачувати
отримані послуги, відповідно до умов
договору, однак свої зобов`язання щодо
повної та своєчасної оплати грошових
коштів за отримані телекомунікаційні
послуги, відповідач не виконав, в
результаті чого за ним утворилась
заборгованість за період з червня 2013р.
по грудень 2013р. у розмірі 3251,03 грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 174, 179, 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
11, 509, 526, 625 Цивільного кодексу України,
ст. 2, 49, 58 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст.
3, 32, 36 Закону України "Про
телекомунікації".

03.03.2013р. представник позивача через
канцелярію суду надав заяву №б/н від
28.02.2014р., в якій просить припинити
провадження по справі №905/730/14 в частині
стягнення суми основного боргу, на
підставі вимог п. 1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з тим, що
відповідачем під час розгляду справи
було повністю погашено суму основного
боргу.

01.04.2014р. відповідач через канцелярію
суду надав заяву про визнання позову
№16/657 від 31.03.2014р.

02.04.2014р. відповідач через канцелярію
суду надав відзив на позовну заяву
№01/7-128 від 31.03.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав зазначених у позові та просив
суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Представник позивача клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши надані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

24.01.2013р. між Публічним акціонерним
товариством «Укртелеком» (Виконавець)
та Донецьким національним
університетом економіки і торгівлі
імені Михайла Туган - Барановського
(Замовник), укладено договір надання
телекомунікаційних послуг споживачам,
які здійснюють їх закупівлю за
державні кошти №64-207.

Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець
зобов'язується у 2013 році надавати
замовнику послуги з передавання даних
і повідомлень (телекомунікаційних
послуг), а також супутні (додаткові)
послуги згідно з переліком та в
обсягах, замовлених замовником, які
зазначені в додатках до цього договору,
а замовник зобов'язується своєчасно
оплачувати отримані послуги
відповідно до умов, визначених цим
договором та додатками до нього.

Згідно з п. 3.1 Договору, ціна цього
договору становить 8000,00 грн., у тому
числі ПДВ 1333,33 грн.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що
зміна ціни договору оформляється
шляхом підписання відповідної
додаткової угоди до договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору, розрахунки
проводяться шляхом оплати замовником
після пред'явлення виконавцем
рахунка-акта на оплату послуг. Цей
рахунок одночасно є актом передавання -
приймання наданих послуг за
розрахунковий період.

Згідно з п. 4.2 Договору, не пізніше 10
числа місяця, що настає за
розрахунковим, виконавець виставляє
замовнику рахунок для оплати вартості
наданих послуг. Розрахунковим місяцем
вважається кожний календарний місяць
року, у межах якого надавалися послуги.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що
замовник повинен оплатити рахунок за
послуги не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, шляхом
перерахування належної до сплати суми
на поточний рахунок виконавця. Оплата
послуг проводиться у національній
валюті України. У разі неотримання
рахунку до 10 числа місяця, що настає за
розрахунковим, замовник звертається до
служби розрахунків виконавця для
отримання інформації про належну до
сплати суму.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору, замовник
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за надані виконавцем
послуги в порядку та на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно з п.10.2 Договору, цей договір
набирає чинності з дати його
підписання і діє до 31.12.2013р., а в частині
розрахунків - до повного їх виконання.

24.01.2013р. до договору №64-207 від 24.01.2013р.
були укладені додатки №1, №2, №3,
№4, №5, №6, А.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного
кодексу України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обгрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5 ст. 33 Закону
України "Про телекомунікації",
споживачі телекомунікаційних послуг
зобов`язані дотримуватися Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг, що
затверджує Кабінет Міністрів України,
зокрема виконувати умови договору про
надання телекомунікаційних послуг у
разі його укладення, у тому числі
своєчасно оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Згідно ч.1 п. 5 Постанови КМУ від 11.04.2012
року № 295 "Про затвердження Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг" ( далі -
Правила) передбачено, що оператори,
провайдери надають споживачам послуги
відповідно до Законів України "Про
телекомунікації", "Про захист прав
споживачів", цих Правил, інших
нормативно-правових актів та
нормативних документів у сфері
телекомунікацій.

Відповідно п.п. 6 п. 36 Правил, споживачі
зобов`язані виконувати умови договору,
в тому числі своєчасно оплачувати
отримані послуги.

Пунктом 68 Правил зазначено, що порядок
оплати і форма розрахунків за послуги
визначаються договором.

Згідно з ч. 1. п.72 Правил, розрахунки за
отримані послуги на умовах наступної
оплати здійснюються шляхом надсилання
на адресу абонента рахунків або в інший
спосіб відповідно до законодавства та
договору.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.179 Господарського
кодексу України, майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до умов договору про
надання телекомунікаційних послуг
споживачам, які здійснюють їх
закупівлю за державні кошти №64-207 від
24.01.2013р., позивач надав відповідачу
телекомунікаційні послуги, що
підтверджується рахунками - актами:
№64-207.6.2013 за червень 2013р. на суму 490,61
грн.; №64-207.7.2013 за липень 2013р. на суму 459,10
грн.; №64-207.8.2013 за серпень 2013р. на суму
412,30 грн.; №64-207.9.2013 за вересень 2013р. на
суму 521,30 грн.; №64-207.10.2013 за жовтень 2013р.
на суму 464,16 грн.; №64-207.11.2013 за листопад
2013р. на суму 452,96 грн.; №64-207.12.2013 за
грудень 2013р. на суму 450,60 грн., всього на
суму 3251,03 грн. (а.с. 23-29)

В процесі розгляду даної справи,
відповідач повністю оплатив суму
основного боргу у розмірі 3261,43 грн., що
підтверджується оплатою по особовому
рахунку 64-207 у лютому 2014р. (а.с. 63-64)

Пунктом 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Оскільки відповідач повністю оплатив
основний борг у розмірі 3261,43 грн., то в
цій частині провадження у справі
підлягає припиненню.

Також, позивач просить стягнути с
відповідача пеню у розмірі 53,85 грн., 3%
річних у розмірі 27,27 грн.

Відповідно до 7.3 Договору, у разі
затримки оплати за надані послуги
замовнику нараховується пеня з 1 числа
місяця, другого за розрахунковим. Пеня
нараховується на суму заборгованості у
розмірі облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який нараховується пеня, за
кожну добу затримки оплати.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в
ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу
України. При цьому, несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань є
належною підставою у розумінні ст. 218
Господарського кодексу України для
застосування заходів
господарсько-правової
відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є вид неустойки,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктами 2, 3 статті 36 Закону України
"Про телекомунікації" передбачено, що у
разі затримки плати за надані
оператором, провайдером
телекомунікаційні послуги споживачі
сплачують пеню, яка обчислюється від
вартості неоплачених послуг у розмірі
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
нараховується пеня; сплата споживачем
пені, правомірне припинення чи
скорочення оператором, провайдером
переліку телекомунікаційних послуг не
звільняє споживача від обов'язку
оплатити надані йому
телекомунікаційні послуги.

У разі несвоєчасної оплати за надані
оператором, провайдером послуги
абонент сплачує пеню, яка обчислюється
виходячи з вартості неоплачених послуг
у розмірі облікової ставки
Національного банку, що діяла в період,
за який нараховується пеня. ( ч.5 п.72
"Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг").

Перевіривши арифметичний розрахунок
пені, суд зазначає, що позивачем були
допущені арифметичні помилки при
розрахунку пені: за період з 01.08.2013р. по
31.01.2014р., на суму заборгованості 490,61
грн., пеня у розмірі 32,31 грн.; за період з
01.09.2013р. по 31.01.2014р., на суму
заборгованості 459,10 грн., пеня у розмірі
25,02 грн.; за період з 01.10.2013р. по 31.01.2014р.,
на суму заборгованості 412,30 грн., пеня у
розмірі 18,06 грн.; за період з 01.11.2013р. по
31.01.2014р., на суму заборгованості 521,30
грн., пеня у розмірі 17,08 грн.; за період з
01.12.2013р. по 31.01.2014р., на суму
заборгованості 464,16 грн., пеня у розмірі
10,25 грн.; за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р.,
на суму заборгованості 452,96 грн., пеня у
розмірі 5,00 грн., всього у розмірі 107,72
грн.

Але, оскільки суд не може виходити за
межі заявлених позовних вимог, тому
пеня підлягає стягненню у розмірі 53,85
грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
рострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Також, перевіривши арифметичний
розрахунок 3% річних, наданий позивачем,
суд зазначає, що позивачем були
допущені арифметичні помилки при
розрахунку 3% річних: за період з 21.07.2013р.
по 31.01.2014р., на суму заборгованості 490,61
грн., 3% річних у розмірі 7,86 грн.; за
період з 21.08.2013р. по 31.01.2014р., на суму
заборгованості 459,10 грн., 3% річних у
розмірі 6,19 грн.; за період з 21.09.2013р. по
31.01.2014р., на суму заборгованості 412,30
грн., 3% річних у розмірі 4,51 грн.; за
період з 21.10.2013р. по 31.01.2014р., на суму
заборгованості 521,30 грн., 3% річних у
розмірі 4,41 грн.; за період з 21.11.2013р. по
31.01.2014р., на суму заборгованості 464,16
грн., 3% річних у розмірі 2,75 грн.; за
період з 21.12.2013р. по 31.01.2014р., на суму
заборгованості 452,96 грн., 3% річних у
розмірі 1,56 грн., всього у розмірі 27,28
грн.

Але, оскільки суд не може виходити за
межі заявлених позовних вимог, тому 3%
річних підлягають стягненню у розмірі
27,27 грн.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем було
переплачено суму основного боргу у
розмірі 10,40 грн., тому з відповідача на
користь позивача стягується судовий
збір у розмірі 1816,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32-34, 36, 43, 49, п. 1-1 ч.1 ст. 80, 82-85, 115,
116, Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження по справі
№905/730/14 в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 3251,03 грн.

В частині стягнення пені у розмірі 53,85
грн., 3% річних у розмірі 27,27 грн. позовні
вимоги задовольнити повністю

Стягнути з Донецького національного
університету економіки і торгівлі
імені Михайла Туган-Барановського в
особі Краматорського технікуму
ДонНУЕТ (84313, Донецька область, м.
Краматорськ, бул. Машинобудівників, б.
40, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Донецької філії ПАТ "Укртелеком"
(83001, м. Донецьк, пр. Комсомольський, б. 22,
) пеню у розмірі 53 (п'ятдесят
три) грн. 85 коп., 3% річних у розмірі 27
(двадцять сім) грн. 27 коп., судовий збір у
розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот
шістнадцять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.Ю. Філімонова

Дата складання та підписання повного
тексту рішення 07.04.2014р.

Надруковано 5 примірників:

1-до справи;

2-позивачу;

2-відповідачу.