РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"08" квітня 2014 р.
Справа №918/51/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

суддя
Маціщук А.В. ,

суддя
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Яцюку
В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Зозуль О.Д. - представника
за довіреністю від 01.01.2014р. №7170-19

від відповідача: Петрулі О.В. -
представника за довіреністю від
22.01.2014р. №49

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Висоцьке лісове
господарство"

на рішення господарського суду
Рівненської області від 04.03.2014р.

у справі №918/51/14 (суддя Горплюк А.М.)

за позовом Державного
територіально-галузевого об`єднання
"Львівська залізниця"

до Державного підприємства "Висоцьке
лісове господарство"

про стягнення штрафу в сумі 29 300,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 04 березня 2014
року у справі №918/51/14 задоволено позов
Державного територіально-галузевого
об`єднання "Львівська залізниця" до
Державного підприємства "Висоцьке
лісове господарство" про стягнення
штрафу в сумі 29 300,00грн. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 29300,00
грн. штрафу та 1827,00грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу,
відповідач зазначає, зокрема, наступне:

- згідно п.9 Правил приймання вантажів
до перевезення, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 21
листопада 2000 року №644 маса
лісоматеріалів і дров визначається
відправником умовно, а тому
відповідачем у перевізних документах
був зазначений спосіб визначення маси
вантажу - за обміром умовно. Маса
вантажу визначається за обміром
(умовно), оскільки вантаж
транспортується на відкритому
рухомому складі, його маса залежно від
вологості поступово змінюється, а тому
вагон не було завантажено понад норму.
Вантажопідйомність складає 65 тонн, а
вага визначена умовно - 60000 кг, при
цьому, місцевим судом не враховано, що
тара напіввагона на вагах не
визначалася;

- господарським судом не взято до уваги,
що згідно п.22 Правил видачі вантажів
перевірка маси вантажу на станції
призначення проводиться таким самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення;

- комерційний акт не може бути доказом,
оскільки позивачем порушено ч.2 п.12
Правил складання актів, згідно яких
станція призначення, при отриманні
вантажу з комерційним актом попутної
станції, повинна була встановити факт
невідповідності відомостей,
викладених в акті попутної станції та
скласти новий акт, що зроблено не було;

- ж/д накладна складена з порушеннями,
оскільки п.5 Правил оформлення
перевізних документів встановлено, що
після прибуття вантажу на станцію
призначення на зворотньому боці
останньої у графі "прибуття вантажу"
проставляється календарний штемпель,
який відсутній на накладній №39127030.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.03.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 08.04.2014р.

Згідно розпорядження голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014р.,
відповідно до затверджених складів
колегій, внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді, та визначено
колегію у складі суддів: головуючий
суддя - Гулова А.Г., судді Маціщук А.В.,
судді Петухова М.Г.

Представник Державного підприємства
"Висоцьке лісове господарство", у
судовому засіданні, підтримала доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
надала пояснення в обґрунтування своєї
правової позиції. Вважає рішення
господарського суду Рівненської
області від 04.03.2014р. у справі №918/51/14
незаконним та необґрунтованим, у
зв'язку з чим просить його скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечила проти доводів та
вимог апеляційної скарги, вважаючи її
безпідставною та необгрунтованою.
Просить рішення господарського суду
Рівненської області від 04.03.2014р. у
справі №918/51/14 залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
30.08.2013р. Державним підприємством
"Висоцьке лісове господарство" із
станції Удрицьк Львівської залізниці
згідно залізничної накладної №39127030
відправлено вагон №96396783 з вантажем
"пиловочник всяких пород дерева" із
станцією призначення - Берегово
Львівської залізниці, одержувач - ТОВ
"Нумінатор", код 1262.

Згідно акта загальної форми №1763 від
31.08.2013р. на ст.Здолбунів Львівської
залізниці при зважуванні вагону №96396783
на електронно-тензометричній вазі
виявлено, що маса вантажу більша проти
документа на 5500кг., тому вагон
відчеплено для контрольного
зважування на статичних вагах.

За результатами комісійного
зважування на ст.Здолбунів складено
комерційний акт АА №076836/72 від 01.09.2013р., з
якого вбачається, що при комісійному
переважуванні вагона №96396783 на 150 тн.
зал. вазі клеймо 2013р. встановлено, що по
документу значиться: вантаж пиловочник
порід дерева, кількість місць 8
штабелів, брутто не вказано, тара 24500,
нетто 60000; в дійсності виявилося: вантаж
пиловочник дубовий, кількість місць
без повного вивантаження визначити
неможливо, шапка вагона завантажена в 4
штабелі, брутто 91200, тара з документа та
паспортних даних 24500, тара з бруса
вагона 24200, нетто 66700, різниця в тарі,
лишок вантажу проти документа 6700 кг.,
вантажопідйомність з документа та
паспортних даних 65тн. трафарет
вантажопідйомності на вагоні 75тн.
Керуючись документом та паспортними
даними вагон завантажений понад
вантажопідйомність на 1700 кг. При
повторному переважуванні даного
вагона лишок щодо документа 6700 кг. та
перевантаження більше
вантажопідйомності на 1700кг.
підтвердилося, що загрожує безпеці
руху поїздів згідно ПТЕ р.15 п.15.27. До
паперового документа приложені
карантинний сертифікат №75/17-024/КК-418886
від 29.08.2013р., підконтрольний матеріал -
пиловочник дубовий (4403) та специфікація
накладна від 29.08.2013р. В електронному
документі відсутні відмітки про
надання даних документів. Вагон прибув
технічно справний. Останній
капітальний ремонт даного вагона
проводився 17.09.2012р. ГП "Дарницький ВРЗ".
Комісійне переважування проводила
приймальник поїздів ОСОБА_3 (а.с.8).

На підставі заяви представника
відповідача 03.09.2013р. на ст.Здолбунів
йому видано надлишок вантажу із вагону
№ 96396783, в кількості 1700 кг. під розписку
(а.с.19-21), про що зазначено також, у
доповненні до комерційного акту (а.с.9).
Зокрема, у вказаному доповненні
вказано: "Надлишок вантажу пиловочник
дубовий в кількості 1700 кг. із вагона
№96396783 відправки Удрицьк Льв. - Берегово
Льв. - №39127030, згідно листа відправника,
розписки та довіреності №226 від 03.09.2013р.
виданої на прізвище ОСОБА_4 (паспорт
НОМЕР_1 від 10.01.2005р. Дубровицьким РВ УМВС
України в Рівненській обл.).
Відвантажено силами МЧ і вивезено із
станції силами вантажовідправника.
Після відвантаження вагон №96396783
переважувався на 150 тн. заліз. вазі
клеймо 2013р., де виявлено брутто 89500, тара
24500 з документа, нетто 65000, по документу
нетто 60000, що більше проти документа на
5000 кг, вантажопідйомність вагона 65т, що
не перевищує вантажопідйомності
вагона. Комісійне переважування
проводила приймальник поїздів ОСОБА_5,
в присутності начальника станції
Здолбунів Кіяшко В.Г., ВОХР ОСОБА_7,
приймальник поїздів ОСОБА_8, 04.09.2013р.".

01.09.2013 року ст.Здолбунів направлено
телеграфне повідомлення НР13 на
ст.Удрицьк для повідомлення
вантажовідправника і власника ДП
"Висоцьке лісове господарство" про
затримку вагону через невідповідність
маси вантажу, зазначеній у накладній,
фактичній масі вантажу, а також про
завантаження вагону понад
вантажопідйомність.

04.09.2013р. на ст.Здолбунів складено акт
загальної форми №410, у відповідності до
якого вагон №96396783 із вантажем
"пиловочник всяких порід" затриманий на
основі акта загальної форми №1763 від
31.08.2013р. ст.Здолбунів для ком.
зважування з вини вантажовідправника
ДП "Висоцький лісгосп". При затримці
нараховані платежі на загальну суму 5515
грн. 40 коп. (а.с.10).

Разом з тим, 04.09.2013р. на ст.Здолбунів
складено акт загальної форми №411, з
якого вбачається, що вагон №96396783 із
вантажем "пиловочник всяких порід"
затриманий на основі акта загальної
форми №1763 від 31.08.2013р. ст.Здолбунів для
ком. зважування з вини
вантажовідправника ДП "Висоцький
лісгосп", де виявлено бр.: 89500 кг., тр.: 24500
з документа пт: 65000 вага вантажу, по
документу 60000 кг., тобто вага вантажу
більша документа на 5000 грн. Згідно
документа спосіб визначення маси
розрахунковим шляхом. Вагон слідує до
станції призначення. (а.с.11).

19.09.2013р. відокремленим підрозділом
"Ужгородська дирекція залізничних
перевезень" Державного
територіально-галузевого об`єднання
"Львівська залізниця" на адресу ДП
"Висоцьке лісове господарство"
надіслано претензію №51, в якій
запропоновано сплатити штраф в розмірі
29300 грн. 00 коп., нарахований на підставі
ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України
(а.с.16).

У своїй відповіді від 12.11.2013р. №687 на
претензію позивача, ДП "Висоцьке лісове
господарство" відмовило у її
задоволенні, вважаючи претензійні
вимоги необгрунтованими (а.с.17).

У зв`язку з наведеним вище, 13.01.2014р.
Державне територіально-галузеве
об`єднання "Львівська залізниця" в
особі відокремленого підрозділу
"Ужгородська дирекція залізничних
перевезень", з посиланням на ст.ст. 908, 909,
920, Цивільного кодексу України, ст.ст. 24,
37, 118, 122 Статуту залізниць України, розд.
2, 4, Правил перевезення вантажів, ст.ст.
61, 64, Господарського процесуального
кодексу України, звернулося з позовом
до суду про стягнення з відповідача
29300,00 грн. штрафу.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Рівненської
області від 04.03.2014р. позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 29300,00 грн. штрафу та 1827,00грн.
судового збору.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 2 ст. 908 ЦК України загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Порядок накладення та стягнення
штрафів за правопорушення у сфері
перевезення вантажу залізницею
встановлено Статутом залізниць
України, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р.
№ 457 (надалі - Статут).

Статтею 2 Статуту передбачено, що
останній визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом.

Відповідно до ст.6 Статуту, накладна - це
основний перевізний документ
встановленої форми, оформлений
відповідно до цього Статуту та Правил і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача. Накладна одночасно є
договором на заставу вантажу для
забезпечення гарантії внесення
належної провізної плати та інших
платежів за перевезення. Накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення.

Пунктом 1.1 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. №644 встановлено, що
на кожне відправлення вантажу
відправник надає станції відправлення
перевізний документ (накладну) за
формою, наведеною у додатку 1 до цих
Правил.

Згідно пункту 1.3. вказаних Правил
оформлення перевізних документів, усі
відомості, передбачені формою бланка
перевізного документа, повинні бути
внесені відправником до відповідних
граф. Виправлення не допускаються, у
разі зміни відомостей, внесених до
перевізного документа відправник
зобов'язаний заповнити новий
перевізний документ.

Статтею 24 Статуту встановлено, що
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.
Упакування, пакетування, тара повинні
відповідати вимогам нормативних
документів. Відправник зобов'язаний на
вимогу залізниці пред'явити стандарт
або технічні умови, сертифікат на
відвантажувану продукцію (якщо вона
підлягає сертифікації), а також на її
тару.

У відповідності до статті 37 Статуту,
під час здавання вантажів для
перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Маса
вантажів визначається відправником, з
відображенням способу визначення у
накладній.

Судом встановлено, що під час
заповнення накладної відповідачем
було вказано тару 24500, нетто 60000 кг.,
спосіб визначення маси "расчетним
путем".

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до
перевезення передбачено, що вантажі,
завантажені відправниками у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), приймаються
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування (у т.ч. захисного) та
кріплення у вагоні без перевірки маси
та кількості вантажу.

Статтею 129 Статуту, яка тотожна із ч.1
ст.26 Закону України "Про залізничний
транспорт", встановлено, що обставини,
які можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

В матеріалах справи наявний
комерційний акт АА №076836/72 від 01.09.2013р.,
складений у встановленому порядку на
ст.Здолбунів, з якого вбачається, що
лишок маси наявного у вагоні вантажу
більший, ніж вказано відповідачем у
перевізному документі на 6700 кг., а вагон
перевантажено більше його
вантажопідйомності на 1700 кг., що, в свою
чергу, загрожує безпеці руху поїздів
згідно ПТЕ р.15 п.15.27.

Судом встановлено, що вказаний вантаж
вагою 1700 кг. вивантажено із вагона
№96396783 і вивезено із станції силами
вантажовідправника.

Відповідно до ст.122 Статуту за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Згідно ст.118 Статуту за пред'явлення
вантажу, який заборонено до перевезень
або який потребує під час перевезення
особливих заходів безпеки, та з
неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок розміру штрафу у розмірі
29300,00 грн., колегія суддів встановила, що
даний розрахунок проведений належним
чином, а розмір штрафу визначений
відповідно до норм чинного
законодавства та є правильним (5860,00 грн.
х 5 = 29300,00 грн.).

Згідно підпунктів 6 та 3, пунктів 3.3. та
3,15 роз'яснень Президії Вищого
господарського суду України від
29.05.2002р. за №04-5/601 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею" господарським судам слід
мати на увазі таке. Стаття 24 Статуту
надає залізницям право перевіряти
правильність відомостей, зазначених
відправником у залізничній накладній,
а також періодично перевіряти
кількість та масу вантажу, що
зазначаються у накладній, у тому числі
і після прибуття вантажу на станцію
призначення. Пункт 26 Тарифного
керівництва також надає залізниці
право на договірних засадах зважувати
та перевіряти масу вантажів при
прийманні, видачі і перевантаженні у
випадках, не передбачених Правилами
перевезення, і згідно зі статтею 129
Статуту складати комерційний акт. Тому
складання залізницею комерційного
акту у випадках, коли залізниця не
зобов'язана була видавати вантаж з
перевіркою, не може бути підставою для
визнання відповідного комерційного
акта таким, що не має доказового
значення. У застосуванні статті 118
Статуту слід мати на увазі, що штраф
підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
зазначених у цій статті порушень,
встановлених залізницею як на станції
призначення або під час перевезення,
так і на станції відправлення після
пред'явлення вантажу до перевезення,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що факт
вчинення Державним підприємством
"Висоцьке лісове господарство"
порушення у вигляді завантаження
вагону №96396783 понад його
вантажопідйомність та зазначення маси
вантажу у перевізному документі у
меншому розмірі, ніж є насправді,
підтверджені належними доказами, а
тому штраф у розмірі 29300,00 грн. підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Твердження відповідача щодо
відсутності перевантаження вагону у
зв`язку з тим, що вантаж не зважувався
позивачем окремо від вагону, не
приймаються до уваги, оскільки
відомості про вагон вказані в
технічному паспорті до останнього, на
підставі цих даних у графу 19 накладної
№39127030 внесена маса вагону (24500 кг.), ж/д
накладна підписана відповідачем, що
свідчить про погодження ним зазначеної
інформації у останній. Крім того,
жодним нормативним актом не
передбачено переважування вантажу
окремо від тари, що свідчить про
відсутність порушення з боку позивача
при здійсненні зважування на
ст.Здолбунів.

Доводи скаржника на рахунок того, що
згідно п.22 Правил видачі вантажів
перевірка маси вантажу на станції
призначення проводиться таким самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення оцінюються
судом критично, оскільки відповідно до
п.3.18. роз`язнень Президії Вищого
господарського суду України від
29.05.2002р. №04-5/601 зважування є більш
точним способом визначення маси
вантажу, що, в свою чергу, дає змогу
встановити факт вчинення порушення та
запобігти настанню несприятливих
наслідків.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Це стосується, в
першу чергу, відповідача, який повинен
довести факти та обставини, на підставі
яких він будує свої заперечення.

Відповідачем не спростовано факту
правопорушення у вигляді
неправильного зазначання у
залізничній накладній маси вантажу.
Крім того, отримавши від перевізника та
вивізши за межі залізничної станції 1700
кг. вантажу, оскільки саме така його
кількість перевищувала
вантажопідйомність вагона, відповідач
підтвердив факт наявності
правопорушення з його боку.

Щодо доводів відповідача про
відсутність відмітки у залізничній
накладній про видачу вантажу
отримувачу, слід зазначити, що у
розділі "Є" комерційного акту "Відмітка
станції призначення про стан вантажу,
який прибув з актом попутної станції"
зазначено про видачу вантажу на
ст.Берегове згідно комерційного акту.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним вище,
матеріалами справи та не грунтуються
на нормах чинного законодавства.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено підстав для скасування
оскарженого рішення.

За наведених обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 04.03.2014р. прийняте з повним
з`ясуванням обставин, що мають значення
для справи, дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Рівненської області від 04.03.2014р. у
справі №918/51/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Висоцьке лісове
господарство" - без задоволення.

2. Справу №918/51/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Петухов М.Г.