ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" квітня 2014 р.Справа № 924/292/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Димбовський В.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом приватного підприємства
„Поділля-Енергомонтаж", м.
Хмельницький

до приватного виробничого
підприємства „Добробуд-СП", м.
Хмельницький

про стягнення 70687,18 грн. - основного
боргу, 2920,44 грн. - пені, 2474,05 грн. -
інфляційних нарахувань, 673,94 грн. - 3%
річних

Представники сторін:

від позивача: Златогурський В.О. - за
дорученням від 08.01.2014р.

від відповідача: Захаркевич І.В. - за
довіреністю №16 від 11.03.2014р.

У судовому засіданні відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення. Рішення
(вступна та резолютивна частини)
проголошено 09.04.2014р., оскільки у
судовому засіданні оголошувалась
перерва.

Суть спору: позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
70687,18 грн. - основного боргу, 2215,51 грн. -
пені, 494,81 грн. - інфляційних нарахувань,
511,27 грн. - 3% річних. В обгрунтування
позовних вимог посилається на
неналежне виконання відповідачем умов
договору підряду №12/08 від 12.08.2013р. щодо
проведення оплати за виконані роботи.
Нарахування пені обумовлено наявністю
відповідної умови договору щодо її
застосування, а стягнення інфляційних
та річних заявлено з посиланням на ст.
625 ЦК України.

Під час розгляду справи позивач
збільшив розмір позовних вимог в
частині стягнення пені, інфляційних та
3% річних. Згідно останньої заяви
позивач просив стягнути з відповідача
70687,18 грн. - основного боргу, 2920,44 грн. -
пені, 2474,05 грн. - інфляційних нарахувань,
673,94 грн. - 3% річних. Крім того, у вказаній
заяві було зауважено, що сума основного
боргу станом на 07.04.2014р. становить 50687,18
грн., оскільки 01.04.2014р. від відповідача
надійшло 20000,00 грн.

Заява про збільшення розміру позовних
вимог розглянута та прийнята судом
згідно ст. 22 ГПК України у судовому
засіданні 07.04.2014р.

Присутній у судовому засіданні
представник позивача наполягав на
задоволенні позовних вимог.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково в сумі 70687,18 грн. - основного
боргу, повідомивши про часткову оплату
в сумі 30000,00 грн. У задоволенні позовних
вимог стосовно стягнення пені,
інфляційних нарахувань та 3% річних
просить відмовити.

Мотивує свої заперечення тим, що
позивач не в повному обсязі виконав
взяті на себе зобов'язання, а саме, по
закінченню робіт по електропостачанню
житлового будинку не надав всієї
документації, зокрема, не надав акт
допуску в експлуатацію
електроустаткування.

На думку відповідача, не в повному
обсязі наданий пакет дозвільних
документів, а також складне фінансове
та матеріальне становище не дало
можливості своєчасно провести
розрахунки з позивачем. Вказує, що
складний стан підприємства виник у
зв'язку з несвоєчасним проведенням
розрахунків власників та інвесторів
квартир. Несвоєчасність внесення
оплати виникла через напружений стан в
державі зокрема: початок бойових дій,
обмеження зняття вкладів з депозитних
рахунків громадян та інших негативних
наслідків. Вважає, що стягнення на
користь позивача штрафних санкцій
негативно вплине на діяльність
підприємства, а саме не в повному
обсязі та своєчасно будуть виплачені
заробітні плата та податки.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
по суті, суд встановив:

12.08.2013р. між приватним виробничим
підприємством „Добробуд-СП" (замовник)
та приватним підприємством
„Поділля-Енергомонтаж" (підрядник)
укладено договір підряду №12/08, згідно
умов якого підрядник зобов'язується
виконати роботи по електропостачанню
житлового будинку по вул. Курчатова, 6/2А
в м. Хмельницькому відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підряднику будівельний майданчик,
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію та
дозвола на початок виконання робіт,
прийняти закінчені роботи по об'єкту та
оплатити їх відповідно до умов даного
договору (п. 1.1).

Вартість і порядок здійснення оплати
робіт передбачено в розділі 2 договору,
зокрема, згідно п.п. 2.1., 2.2. загальна
вартість робіт визначена в кошторисі
та договірній ціні, що є невід'ємною
частиною договору і становить 153277,68
грн., в тому числі ПДВ 25546,28 грн. Зміна
вартості робіт або матеріалів,
вказаних у кошторисному розрахунку,
можлива у разі внесення замовником
змін до робочого проекту або
подорожчання матеріалів, виробів і
конструкцій, підтвердженого
документально, та оформляється
додатковою угодою до цього договору.

Розрахунки по договору відбуваються у
нижче викладеній послідовності:

До початку робіт підряднику
перераховується аванс в розмірі 70% від
загальної вартості робіт, зазначеної в
пункті 2.1 цього договору, для придбання
необхідних матеріалів та обладнання.
Решта коштів перераховується
підряднику протягом 5 днів після
приймання і підписання акту виконаних
робіт замовника.

Порядок передачі та прийняття робіт
сторони обумовили в розділі 4 договору,
між іншим, згідно п.п. 4.2.-4.4., замовник
зобов'язується прийняти роботу,
виконану підрядником, відповідно до
договору підряду, оглянувши її, що
оформляєтся актом (форма КБ-2в і довідка
про вартість виконаних робіт форма 3)
протягом 3 днів з моменту одержання
повідомлення підрядника. В разі
відмови замовника від прийняття робіт
причини відмови обов'язково
зазначаються в акті, при цьому
підрядник зобов'язаний усунути
недоліки у погоджений із замовником
строк. Акт прийняття виконаних робіт
стає невід'ємною частиною цього
договору з моменту його підписання.
Якщо після прийняття роботи виявлені
відступи від умов договору, які не
могли бути встановлені при звичайному
способі прийняття, замовник повідомляє
про це підрядника протягом 3 днів.
Усунення недоліків в якості роботи, та
відступів від умов договору, виявлених
замовником протягом гарантійного
терміну, здійснюється підрядником за
його рахунок у визначений замовником
строк. В разі невиконання підрядником
цього обов'язку замовник має право
відмовитись від договору і вимагати
відшкодування збитків.

Згідно п. 6.1. договору у разі порушення
замовником пункту 2.2.2, він сплачує пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми боргу за кожний день
прострочення.

На виконання умов договору
відповідачем було перераховано аванс у
розмірі 80000,00 грн., про що свідчать
банківська виписка по рахунку за
14.08.2013р. на суму 50000,00 грн. та банківська
виписка по рахунку за 10.10.2013р. на суму
30000,00 грн.

Між сторонами підписано довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
форми №КБ-3 та акти приймання виконаних
будівельних робіт форми №КБ-2в, а саме:
довідка та акт приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2013 року,
підписаний 01.12.2013р., на суму 19223,76 грн.,
довідка та акт приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2013 року,
підписаний 01.12.2013р., на суму 131463,42 грн.

Загалом сума виконаних робіт склала
150687,18 грн.

Відповідно до акту звіряння взаємних
розрахунків, підписаного сторонами, за
період 01.08.2013р. - 31.12.2013р. борг
відповідача перед позивачем становив
70687,18 грн.

Під час розгляду справи відповідач
частково сплатив зазначений борг в
сумі 30000,00 грн., про що свідчать платіжні
доручення №318 від 01.04.2014р. на суму 20000,00
грн., №320 від 07.04.2014р. на суму 10000,00 грн.

У зв'язку з невиконанням взятих на себе
зобов'язань згідно договору на
підставі п. 6.1. договору відповідачу
нараховано пеню в розмірі 2920,44 грн. (за
період з 06.12.2013р. по 31.03.2014р. (116 днів).

Також, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України,
позивачем нараховано інфляційні за
чотири місяці - грудень 2013 року, січень,
лютий та березень 2014 року в сумі 2474,05
грн. та 673,94 грн. - 3% річних (за період з
06.12.2013р. по 31.03.2014р. (116 днів).

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом береться до уваги
наступне.

У відповідності до ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що
правовідносини між позивачем та
відповідачем виникли на підставі
договору підряду, і кожна із сторін
прийняла на себе певні зобов'язання
щодо його виконання, зокрема, позивач
зобов'язався виконати роботи
обумовлені договором, а відповідач
прийняв на себе зобов'язання повністю
здійснювати оплату за виконані роботи.

Частина 1 статті 837 ЦК України визначає,
що за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобо'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частини 1 та 2 статті 853 ЦК України
встановлюють правило, за яким замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі. Замовник,
який прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки).

Зазначений у ст. 853 ЦК України порядок
прийняття робіт, а також право
відповідача на відмову від прийняття
робіт сторони відобразили в договорі
підряду, зокрема, у пунктах 4.1. - 4.4.

Відповідач підписав акти приймання
виконаних позивачем підрядних робіт та
довідки про вартість виконаних робіт
без будь-яких зауважень. Під час
приймання робіт відповідач не заявляв
позивачу зауважень до виконаних робіт
чи відступів від умов договору, хоча
мав право повідомити позивачу про свої
заперечення стосовно ненадання ним
документів, які потребують підписання
чи узгодження, або недоліків у роботі,
як це передбачено в пунктах 4.2.-4.4.
договору та нормами статті 853 ЦК
України. Отже, підписавши акти,
відповідач підтвердив, що роботи
виконано та погодив їх вартість. Окрім
того, факт часткової оплати вартості
робіт також підтверджує прийняття
відповідачем виконаних робіт по
договору.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 ст. 854 ЦК України передбачає
загальне правило про оплату роботи
замовником після остаточної її здачі.
Разом з тим, за згодою сторін, можливий
інший порядок розрахунків, зокрема,
поетапна оплата робіт, видача
підряднику авансу.

Сторони самостійно визначають у
договорі порядок, строки, умови
платежів і розрахунків за виконані
роботи. Оплата робіт може
здійснюватись за готовий об'єкт або
шляхом проміжних платежів (за етапи,
комплекси робіт, окремі види робіт). За
домовленістю замовник перераховує
підряднику аванси, здійснює оплату за
будівельні матеріали, устаткування,
конструкції, що поставляє підрядник.

Згідно договору підряду порядок
розрахунків сторонами обумовлено у
розділі 2, де передбачено сплату авансу
на виконання робіт, а в подальшому
оплату робіт протягом 5 днів після
приймання і підписання акту виконаних
робіт.

Як свідчать наявні в матеріалах справи
докази відповідачем було сплачено
аванс, а після виконання робіт 01.12.2013р.
між сторонами підписано акти. Отже,
останнім строком оплати за даними
актами, враховуючи пп. 2.2.2. договору
підряду, являється 06.12.2013р.

Відповідач, в порушення умов договору
та чинного законодавства, належним
чином не виконав свій обов'язок з
оплати виконаних робіт. Факт
неналежного виконання відповідачем
договірних обов'язків підтверджується
матеріалами справи та не заперечується
відповідачем по суті. Отже, він є
боржником, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, і у нього перед
позивачем виникла заборгованість, яка
підлягає стягненню.

Приймаючи до уваги те, що відповідачем
частково сплачено суму основного боргу
в розмірі 30000,00 грн., провадження у
справі в цій частині підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

Посилання відповідача на відсутність
вини у зв'язку зі складним фінансовим
становищем та напруженою ситуацією в
державі не може звільнити його від
відповідальності, оскільки згідно з
приписами ч. 1 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Нерентабельність та
неприбутковість боржника стосується
його діяльності, ризик зміни обставин
здійснення такої діяльності є його
власним ризиком, цілком передбачуваним
при здійсненні підприємництва -
самостійної, ініціативної,
систематичної, на власний ризик
господарської діяльності, з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.
Ризик зміни обставин здійснення
господарської діяльності цілком
покладається на відповідача та не може
бути ризиком іншої сторони, оскільки в
протилежному випадку порушується
принцип збалансованості інтересів
сторін.

У відповідності до п. 3 ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі.

У відповідності до ст. ст. 1, 3 Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений даним
законом, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Сторони у договорі підряду передбачили
такий вид відповідальності
відповідача як пеня за порушення
строків оплати виконаних робіт.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок пені, суд частково не
погоджується з ним, а саме з періодом
нарахування, оскільки нарахування пені
здійснено з 06.12.2013р., тоді як прострочка
в оплаті виконаних робіт, розпочинає
перебіг з 07.12.2013р.

Здійснивши перерахунок пені, суд
вважає правомірно заявленою сумою пені
2895,27 грн. за період з 07.12.2013р. по 31.03.2014р.
(кінцева дата, визначена в розрахунку
позивачем) (115 днів).

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як зазначалося вище, прострочка в
оплаті за виконані роботи розпочинає
перебіг з 07.12.2013р., тому суд,
перерахувавши 3% річних за період з
07.12.2013р. по 31.03.2014р. (кінцева дата,
визначена в розрахунку позивачем) (115
днів) вважає обгрунтовано заявленою
сумою 3% річних 668,14 грн.

Стосовно нарахування інфляційних
відзначається наступне: згідно п. 3.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" №14 від
17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням
індексу інфляції визначається
виходячи з суми боргу, що існувала на
останній день місяця, в якому платіж
мав бути здійснений, помноженої на
індекс інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція.

Враховуючи те, що прострочка в оплаті
виконаних робіт має місце з 07.12.2013р.,
приймаючи до уваги позицію щодо
нарахування інфляційних, викладену у
Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р., суд врахував інфляційні за
січень, лютий та березень 2014 року, сума
яких складає 2120,61 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню частково в частині
стягнення 40687,18 грн. - основного боргу,
2895,27 грн. - пені, 2120,61 грн. - інфляційних
нарахувань, 668,14 грн. - 3% річних.

У частині позовних вимог про стягення
30000,00 грн. основного боргу провадження у
справі необхідно припинити.

У частині позовних вимог про стягнення
25,17 грн. - пені, 5,8 грн. - 3% річних та 353,44
грн. - інфляційних нарахувань належить
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст.
82, 84, 85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства
„Поділля-Енергомонтаж", м.
Хмельницький до приватного
виробничого підприємства
„Добробуд-СП", м. Хмельницький про
стягнення 70687,18 грн. - основного боргу,
2920,44 грн. - пені, 2474,05 грн. - інфляційних
нарахувань, 673,94 грн. - 3% річних
задовольнити частково.

Стягнути з приватного виробничого
підприємства „Добробуд-СП" (м.
Хмельницький, вул. Курчатова, 6/1; код
30413110) на користь приватного
підприємства „Поділля-Енергомонтаж"
(м. Хмельницький, вул. Калнишевського, 2;
код 36397833) 40687,18 грн. (сорок тисяч шістсот
вісімдесят сім гривень 18 коп.) -
основного боргу, 2895,27 грн. (дві тисячі
вісімсот дев'яносто п'ять гривень 27
коп.) - пені, 2120,61 грн. (дві тисячі сто
двадцять гривень 61 коп.) - інфляційних
нарахувань, 668,14 грн. (шістсот шістдесят
вісім гривень 14 коп.) - 3% річних, 1817,87
грн. (одну тисячу вісімсот сімнадцять
гривень 87 коп.) - витрат по оплаті
судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягення
30000,00 грн. основного боргу провадження у
справі припинити.

У частині позовних вимог про стягнення
25,17 грн. - пені, 5,8 грн. - 3% річних та 353,44
грн. - інфляційних нарахувань
відмовити.

Повне рішення складено 14 квітня 2014
року.

Суддя
В.В.
Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.