м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2426/14 17.04.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Соверен", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Даніель", м. Київ

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб.

про стягнення 26 394,14 грн.

за участю представників:

від позивача :Головащенко К.Г. -
представник за довіреністю б/н від
22.11.2013 р. від відповідача : від третьої
особи:не з'явився Костюченко І.В. -
представник за довіреністю № 09-214/14 від
27.01.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Соверен"
з позовом до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Даніель"
про стягнення заборгованості у сумі 26
394,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору банківського вкладу №
Н/105-Т від 14.11.2007 р. в частині своєчасного
повернення суми вкладу та сплати
відсотків, внаслідок чого у Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" утворилась
заборгованість в розмірі 26 394,14 грн.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Соверен"
просить суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" суму процентів по вкладу
в розмірі 16 832,88 грн. за період з 13.08.2013 р.
по 19.12.2013 р. та 2 873,20 за період з
20.12.2013 р. по 16.01.2014 р., пеню за
прострочення процентів в сумі 767,40 грн.
за період з 13.08.2013 р. по 19.12.2013 р. та 28,65
грн. за період з 20.12.2013 р. по 16.01.2014 р.,
інфляційні втрати в сумі 1 502,40 грн. за
період з 13.08.2013 р. по 19.12.2013 р. та 694,72 грн.
за період з 20.12.2013 р. по 16.01.2014 р., 3% річних
в розмірі 3 156,16 грн. за період з 13.08.2013
р. по 19.12.2013 р. та 538,73 грн. за період з
20.12.2013 р. по 16.01.2014 р., а всього - 26 394,14
грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.03.2014 р. залучено до розгляду
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, належним чином був
повідомлений про час та місце судового
засідання. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи або про
розгляд без його участі до суду не
подав. Позиція відповідача щодо даного
позову суду не відома.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
проти позову заперечив, зазначив, що на
підставі постанови Правління
Національного банку України від 16.01.14 р.
№ 14 та рішення Виконавчої дирекції
фонду гарантування вкладів фізичних
осіб № 29 від 16.04.2014 р. ПАТ «КБ «Даніель»
віднесено до категорії
неплатоспроможних та розпочато
процедуру ліквідації, а, отже, вимоги
позивача можуть бути задоволені тільки
за рахунок ліквідаційної маси ПАТ «КБ
«Даніель» в порядку передбаченому
Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача за наявними
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Так, 14.11.2007 р. між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Соверен" (вкладник) та відповідачем -
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Даніель" (банк) був
укладений договір банківського вкладу
№ Н/105-Т, відповідно до якого вкладник
зобов'язався надати банку грошові
кошти на зберігання на умовах
терміновості, платності та
зворотності, а банк взяв на себе
зобов'язання відкрити вкладний
рахунок, виплачувати проценти та
повернути вклад та нараховані на нього
проценти вкладнику.

З матеріалів справи вбачається, що
18.01.2012 р. між сторонами був укладений
договір про внесення змін до договору
банківського вкладу № Н/105-Т від 14.11.2007
р., відповідно до якого договір
банківського вкладу було викладено в
новій редакції (далі - договір).

Згідно п 1.1 договору позивач надає
банку грошові кошти на зберігання на
умовах терміновості, платності та
зворотності, а банк на умовах
визначених цим договором відкриває,
обслуговує та закриває вкладний
рахунок вкладнику, виплачує вкладнику
проценти і повертає вклад і нараховані
на нього проценти.

Відповідно до п. 2.1 договору вкладник
розміщує в банку вклад у сумі 195 000,00 грн.

Дата повернення банком вкладу 21.01.2013 р.
(п. 3.1 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що на
суму вкладу, банк нараховує прості
проценти у розмірі 16% річних.
Розрахунок суми процентів
здійснюється виходячи з фактичної
кількості днів у календарному році.

Відповідно до п. 4.2 договору проценти на
вклад нараховуються від дня,
наступного за днем надходження вкладу
у банк на вкладний рахунок, до дати, що
передує даті повернення вкладу
вкладнику або списанню з вкладного
рахунку вкладника з інших підстав.

Згідно з п. 8.2 договору у разі
несвоєчасного повернення суми вкладу
та процентів за користування депозитом
на поточний рахунок вкладника, банк
сплачує пеню від суми заборгованості
за кожний календарний день прострочки
у розмірі 0,1 % від суми заборгованості
за кожний день просторочення, але не
більше подвійної облікової ставки НБУ.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором банківського вкладу № Н/105-Т
від 14.11.2007 р., а саме - не поверненням
повної суми вкладу та процентів по
вкладу, Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Соверен" звернулось
до господарського суду з позовом про
стягнення заборгованості за
вищезазначеним договором.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду міста
Києва від 04.02.2013 р., залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2013 р., позов
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Соверен"
задоволено, стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" на користь позивача суму
вкладу в розмірі 300 000,00 грн.

28.05.2013 р. Відділом державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції у м. Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 28157140 по примусовому
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 18.03.2013 р. по справі №
910/1050/13.

20.12.2013 р. на примусове виконання
вказаного наказу позивачу було
перераховано частину банківського
вкладу у сумі 65 910,77 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.10.2013 року, залишеного без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
04.12.2013 р. та постановою Вищого
господарського суду України від 13.02.2014
р. позовні вимоги задоволено частково,
стягнуто з ПАТ "КБ "Даніель" на користь
ПАТ "СК "Соверен" суму процентів по
вкладу в розмірі 25 380, 82 грн., пеню в сумі
22 290, 34 грн., інфляційні втрати в сумі 512,
00 грн. та 3 % річних в розмірі 5 794,
52 грн.

09.01.2014 р. Відділом державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції у м. Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 41422967 по примусовому
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 13.12.2013 р. по справі №
910/16052/13.

Позивач вважає, що і в наступний
(заявлений до стягнення) період банк
повинен виплатити проценти по вкладу, а
також пеню, інфляційні втрати та 3 %
річних, оскільки відповідач повністю
не повернув суму вкладу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 1058 Цивільного кодексу
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 статті 1061 Цивільного кодексу
України передбачено, що банк виплачує
вкладникові проценти на суму вкладу в
розмірі, встановленому договором
банківського вкладу.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 Цивільного
кодексу України проценти на
банківський вклад нараховуються від
дня, наступного за днем надходження
вкладу у банк, до дня, який передує його
поверненню вкладникові або списанню з
рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, у позивача виникло право на
отримання від банку суми процентів,
нарахованих від неповернутої суми
вкладу.

Разом з тим, судом встановлено, що 15.04.2014
року постановою Національного банку
України № 217 відкликано банківську
ліцензію та розпочато ліквідацію ПАТ
«КБ «Даніель».

На виконання вказаної Постанови
рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
16.04.2014 р. № 29 розпочато процедуру
ліквідації ПАТ «КБ «Даніель»,
починаючи з 16.04.2014 р.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Фонд призначає уповноважену особу
Фонду та розпочинає процедуру
ліквідації банку в день отримання
рішення Національного банку України
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку, за виключенням
випадку, коли ліквідація здійснюється
за ініціативою власників банку.

Згідно зі ст. 45 Закону уповноважена
особа Фонду в семиденний строк з дати
прийняття Національним банком України
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку розміщує
оголошення, що містить відомості про
ліквідацію банку відповідно до частини
третьої цієї статті, в усіх приміщеннях
банку, в яких здійснюється
обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування
відомостей про відкликання
банківської ліцензії, ліквідацію банку
та призначення уповноваженої особи
Фонду кредитори мають право заявити
уповноваженій особі Фонду про свої
вимоги до банку. Вимоги фізичних
осіб-вкладників у межах гарантованої
Фондом суми відшкодування за вкладами
не заявляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону
уповноважена особа Фонду припиняє
приймання вимог кредиторів після
закінчення 30 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону. Будь-які
вимоги, що надійшли після закінчення
цього строку, вважаються погашеними,
крім вимог вкладників у межах
гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами.

Частиною 2 ст. 49 Закону встановлено, що
протягом 90 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону
уповноважена особа Фонду здійснює такі
заходи:

- визначає суму заборгованості кожному
кредитору та відносить вимоги до
певної черги погашення;

- відхиляє вимоги в разі їх не
підтвердження фактичними даними, що
містяться у розпорядженні
уповноваженої особи Фонду, та, у разі
потреби, заявляє в установленому
законодавством порядку заперечення за
заявленими до банку вимогами
кредиторів;

- складає реєстр акцептованих вимог
кредиторів відповідно до вимог,
встановлених нормативно-правовими
актами Фонду.

Таким чином суд зазначає, що процедура
задоволення вимог кредиторів в процесі
ліквідації банку здійснюється у
особливому порядку, який регулюється
Законом України "Про банки і банківську
діяльність" та Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб".

Вказані закони суд вважає
спеціальними, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
а всі інші закони України можуть
застосовуватись до правовідносин, в
яких стороною є ПАТ «КБ «Даніель», лише
в тій частині, що не суперечить
положенням цих спеціальних законів.

Як вже зазначалось, відповідач на час
розгляду справи знаходиться на стадії
ліквідації і відносно нього відкрита
ліквідаційна процедура.

Згідно зі ст. 46 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" з дня призначення уповноваженої
особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових
зобов'язань банку та зобов'язання щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище
банку перестають бути конфіденційними
чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з
відчуженням майна банку чи передачею
його майна третім особам, допускається
в порядку, передбаченому статтею 51
цього Закону;

7) втрачають чинність публічні
обтяження чи обмеження на
розпорядження (у тому числі арешти)
будь-яким майном (коштами) банку.
Накладення нових обтяжень чи обмежень
на майно банку не допускається.

Частиною 2 ст. 49 вкзаного Закону України
визначено порядок здійснення
уповноваженою особою Фонду заходів
щодо підготовки задоволення вимог
кредиторів, якою передбачено, зокрема,
складання реєстру акцептованих вимог
кредиторів для затвердження
виконавчою дирекцією Фонду.

До ліквідаційної маси банку
включаються будь-яке нерухоме та
рухоме майно, кошти, майнові права та
інші активи банку. До ліквідаційної
маси банку не включається майно у
випадках, прямо передбачених законом.
Майно банку, що включається до
ліквідаційної маси, підлягає оцінці у
порядку, встановленому законодавством
України. Для проведення оцінки майна
уповноважена особа Фонду має право
залучати суб'єктів оціночної
діяльності з оплатою їх послуг за
рахунок ліквідаційної маси банку (ст. 50
Закону).

Кошти, одержані в результаті
ліквідації та реалізації майна банку,
спрямовуються уповноваженою особою
Фонду на задоволення вимог кредиторів
у черговості, передбаченій ст. 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Вимоги кожної наступної черги
задовольняються в міру надходження
коштів від реалізації майна банку
після повного задоволення вимог
попередньої черги. У разі якщо обсяг
коштів, одержаних від реалізації майна,
недостатній для повного задоволення
всіх вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно сумі
вимог, що належать кожному кредиторові
однієї черги. У разі відмови кредитора
від задоволення визнаної в
установленому порядку вимоги
уповноважена особа Фонду не враховує
суму грошових вимог цього кредитора.

Отже, суд приходить до висновку, що
главою 16 (Ліквідація банків) Закону
України "Про банки і банківську
діяльність" та розділом 8 (Ліквідація
банків) Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
передбачений спеціальний порядок
погашення вимог кредиторів, а отже,
вимога щодо стягнення заборгованості з
ПАТ «КБ «Даніель» у сумі 26 394,14 грн. в
період ліквідації відповідача не може
бути задоволена судом, оскільки це
фактично порушить порядок здійснення
ліквідаційної процедури, встановлений
законом та таке рішення суду буде
знаходитись поза межами встановленої
ліквідаційної процедури.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що статтею 17 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
передбачена заборона на здійснення
банківської діяльності без
банківської ліцензії.

Враховуючи те, що станом на час
розгляду даного спору Національним
банком України відкликано банківську
ліцензію ПАТ «КБ «Даніель», стягнення з
відповідача заборгованості у сумі 26
394,14 грн. на виконання умов договору
банківського вкладу №
Н/105-Т від 14.11.2007 р. відповідачем стало не
можливим.

Відтак, суд приходить до висновку про
залишення позову без задоволення.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Соверен" до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Даніель" за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
стягнення заборгованості у сумі 26 394,14
грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні в присутності представників
сторін 17 квітня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 18
квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна