КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. Справа№ 910/23931/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Новікова М.М.

суддів: Зубець Л.П.

Чорної Л.В.

за участю представників:

від позивача: Артеменко П.М.
- дов. №1795 від 21.10.2013

від відповідача: не з'явились

дослідивши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю

„Спецбудмонтажпроект"

на ухвалу господарського суду міста
Києва

від 13.02.2014 (суддя Домнічева І.О.)

у справі № 910/23931/13

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Спецбудмонтажпроект"

про скасування рішення третейського
суду

за позовом Публічного акціонерного
товариства „Укрсоцбанк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Спецбудмонтажпроект"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
„Спецбудмонтажпроект" звернулося до
господарського суду міста Києва із
заявою про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у справі
№749/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства „Укрсоцбанк"
(надалі - позивач, банк, ПАТ
„Укрсоцбанк") до Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Спецбудмонтажпроект" (надалі -
відповідач, TOB „Спецбудмонтажпроект")
про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.02.2014 у справі №910/23931/13 у
задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду міста Києва
від 13.02.2014 у справі №910/23931/13 скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Спецбудмонтажпроект" про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
у справі №749/13.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що
оскаржувана ухвала місцевого
господарського суду винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, апелянт
вважає, що підставою для скасування
рішення третейського суду є те, що
третейський суд вирішив питання про
права та обов'язки осіб, які не брали
участі у справі. Так, на думку
відповідача суд першої інстанції
дійшов неправильного висновку про
відсутність необхідності залучення
Товариства з обмеженою
відповідальність „Обрій" (надалі - ТОВ
„Обрій) до участі у справі. Апелянт
стверджує, що третейським судом взято
до уваги спосіб погашення
заборгованості за рахунок коштів,
виручених після реалізації майна
поручителя - ТОВ „Обрій", хоча така
реалізація майна та спосіб погашення
заборгованості відбулись з порушенням
положень генерального договору про
надання кредитних послуг № 634/29-18 від
21.04.2008 та черговості погашення вимог за
рахунок порушення майнових прав
поручителя.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, поважних причин неявки суду
не повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

21.04.2008 між позивачем, як кредитором, та
відповідачем, як позичальником,
укладено генеральний договір про
надання кредитних послуг №634/29-18, за
яким позивач надав позичальнику
грошові кошти в сумі 500000 гривень. Цього
ж дня, між сторонами укладено додаткову
угоду №1 до генерального договору у
формі відновлювальної кредитної лінії
з максимальним лімітом заборгованості
в сумі 500000 грн.

У пункті 6.2 генерального договору про
надання кредитних послуг №634/29-18 від
21.04.2008 наявна домовленість про передачу
спору на розгляд третейського суду
(третейське застереження), у випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів.

Рішенням Постійнодіючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
№749/13 від 08.11.2013 було задоволено позовні
вимоги ПАТ „Укрсоцбанк" та стягнуто з
TOB „Спецбудмонтажпроект"
заборгованість в розмірі 131367,83 грн. та
третейський збір 1713,68 грн.

Як встановлено місцевим господарським
судом, на забезпечення зобов'язань за
генеральним договором про надання
кредитних послуг від 21.04.2008 між
позивачем, як іпотекодержателем, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Обрій", як
іпотекодавецем, був укладений
Іпотечний договір за реєстровим
номером 1380, згідно умов якого було
передано в іпотеку іпотекодержателю
наступне нерухоме майно: нежитлові
приміщення з керамзіту та бетонних
панелей (літера № за планом земельної
ділянки 1-35), загальною площею 657,5 кв.м.,
що знаходяться за адресою: м. Львів, вул.
Володимира Великого, буд. 125-А.

Судом першої інстанції також
встановлено, що банк належним чином
виконав свої договірні зобов'язання -
своєчасно та в повному обсязі надав TOB
„Спецбудмонтажпроект" кредитні кошти.
В свою чергу зі сторони TOB
„Спецбудмонтажпроект" мав місце факт
невиконаним прийнятих на себе
договірних зобов'язань щодо повернення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом.

За змістом пункту 4.1. договору іпотеки
передбачено право банку задовольнити
із вартості предмета іпотеки всі
фактичні вимоги у разі невиконання або
неналежного виконання TOB
„Спецбудмонтажпроект" основною
зобов'язання згідно договору кредиту.

Згідно ч.3 ст. 33 Закону України „Про
іпотеку" звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється за
рішенням суду, на підставі виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів третейської
справи, рішенням господарського суд
Львівської області від 17.06.2009 у справі
2/87 звернено стягнення на предмет
іпотеки для задоволення грошових вимог
банку за генеральним договором про
надання кредитних послуг №634/29-18 в сумі
568081,80 гри.

На виконання рішення господарського
суду Львівської області у справі №2/87
видано наказ про примусове виконання
від 13.07.2009 року.

В порядку примусового виконання
вищевказаного виконавчого документа
постановою державного виконавця
Франківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 11.07.2012
відкрито виконавче провадження.

Як вбачається із протоколу проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
№03/112/13/і-1 від 08.05.2013, нежитлове
приміщення, загальною площею 657,5 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.
Володимира Великого, буд. 125-А, було
продане за ціною 1230000,00 грн.

Місцевим господарським судом
встановлено, що сума коштів у розмірі
568081,80 грн., що надійшла від органу ДВС,
була спрямована на погашення тіла
кредиту та відсотків, згідно рішення
господарського суду Львівської
області від 17.06.2009 у справі № 2/87.
Вказана обставина не заперечується
представником позивача, а також
відповідачем у апеляційній скарзі.

При цьому, відповідачем не надано
доказів оскарження рішення
господарського суду Львівської
області від 17.06.2009 у справі № 2/87 а також
дій державного виконавця, спрямованих
на виконання вказаного рішення.

За таких обставин, доводи апелянта про
порушення черговості погашення вимог
позивача за рахунок порушення майнових
прав поручителя є безпідставними.

Відповідно до положень ч. 2. ст. 17 Закону
України „Про іпотеку" іпотека
припиняється у разі реалізації
предмету іпотеки відповідно до цього
закону.

Таким чином, права та обов'язки TOB
„Обрій", як майнового поручителя за
іпотечним договором, припинилися
внаслідок реалізації предмету іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову в Постійно діючому
третейському суді при Асоціації
українських банків було стягнення
заборгованості, яка виникла внаслідок
невиконання TOB „Спецбудмонтажпроект",
як позичальником, своїх зобов'язань
перед ПАТ „Укрсоцбанк", як кредитором.
Інші особи, до участі у справі не
залучались.

За таких обставин колегія суддів
погоджується із висновком місцевого
господарського суду про те, що
третейським судом не вирішувався спір
про право у правовідносинах, учасником
яких є TOB „Обрій", оскільки останнє не є
стороною генерального договору про
надання кредитних послуг №634/29-18 від
21.04.2008, укладеного між ПАТ „Укрсоцбанк"
та TOB „Спецбудмонтажпроекш",
заборгованість за яким була стягнута
рішенням третейського суду.

Крім того, прийняте третейським судом
рішення не містить висновків чи
суджень про права та обов'язки TOB
„Обрій".

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України
„Про третейські суди" рішення
третейського суду може бути оскаржене
та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Місцевим господарським судом
встановлено, що справа, по якій
прийнято рішення третейського суду,
була підвідомча третейському суду
відповідно до закону; рішення
третейського суду прийнято у спорі,
передбаченому третейською угодою, та
цим рішенням не вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди;
третейську угоду не визнано недійсною
компетентним судом; склад третейського
суду, яким прийнято рішення, відповідав
вимогам статей 16 - 19 цього Закону;
третейський суд не вирішував питання
про права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Таким чином, судом першої інстанції
правомірно відмовлено у задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Спецбудмонтажпроект" про скасування
рішення третейського суду та, при
цьому, вичерпно спростовано доводи
відповідача, якими останній також
обґрунтовує апеляційну скаргу.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Спецбудмонтажпроект" не підлягає
задоволенню, а ухвала господарського
суду міста Києва від 13.02.2014 у справі
№910/23931/13 має бути залишена без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору за
розгляд апеляційних скарги
покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Спецбудмонтажпроект" залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду міста Києва від 13.02.2014 у справі
№910/23931/13 залишити без змін.

Матеріали справи №910/23931/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду у
встановленому законом порядку.

Головуючий суддя
М.М. Новіков

Судді
Л.П. Зубець

Л.В. Чорна