м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2704/14 07.04.14За позовом
Приватного підприємства «Магнат
До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Адванс Групп»
про стягнення 16 810,80 грн.
Суддя Спичак О.М.
від позивача - Трясун О.С. - представник
від відповідача - не з?явився;
В судовому засіданні 07.04.2014 судом
у відповідності до вимог статті 85
Господарського процесуального кодексу
України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом про
стягнення з відповідача грошових
коштів в сумі 16 810,80 грн., які отримані
відповідачем без достатніх підстав, а
також відшкодування судових витрат.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.02.2014 порушено провадження у
справі №910/2704/14, розгляд справи
призначено на 21.03.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.03.2014 розгляд справи
відкладено до 07.04.2014.
В судовому засіданні 07.04.2014
представник позивача заявлену вимогу
підтримав у повному обсязі, просив суд
позов задовольнити. Вимога позивача
мотивна тим, що ним було перераховано
на користь відповідача 16 810,80 грн. без
наявності між сторонами будь-яких
зобов?язальних відносин, а отже,
відповідач безпідставно отримав та не
повернув позивачу на його вимогу
вказані кошти. Нормативно позивач
посилався на приписи ст. 1212 Цивільного
Відповідач своїх представників у
судові засідання 21.03.2014 та 07.04.2014 - не
направив, вимоги ухвал суду, щодо
надання витребуваних документів та
письмових пояснень по суті спору - не
надав. Про проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином за адресою свого
Проте, відповідачем через канцелярію
суду заявлено письмове клопотання про
відкладення розгляду справи, в якому
він вказував на неможливість прибуття
представника в судове засідання 07.04.2014.
Суд, заслухавши думку позивача щодо
заявленого клопотання, дослідивши
матеріали справи, з метою дотримання
процесуальних строків розгляду справи,
дійшов висновку, що заявлене
відповідачем клопотання задоволенню
не підлягає, адже неявка представника
відповідача не є перешкодою для
вирішення спору, відповідач був
обізнаний про наявність судового спору
і не був обмежений у своїх
процесуальних правах надати відзив та
витребувані документи через
канцелярію суду або шляхом їх
направлення на адресу суду поштовим
Справа розглядається в порядку ст. 75
ГПК України за наявними в ній
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
дослідивши оригінали документів,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд м. Києва, -
Відповідно до виписки по особовому
рахунку позивача за 17.07.2013, позивачем
було перераховано на розрахунковий
рахунок відповідача 16 810,80 грн. з
призначенням платежу «Оплата за
проектні роботи та роботи на 31-му
поверсі згідно договору № 25-ВО/13 від
Проте, як зазначає позивач у позові,
сплата коштів була здійснена на
підставі виставленого відповідачем
рахунку - фактури від 04.07.2013, проте у
позивача були відсутні будь-які
договірні або зобов'язальні відносини
з відповідачем, зокрема між сторонами
у встановленому порядку не укладався
договір № 25-ВО/13 від 04.06.2013, роботи за
ним не виконувались.
29.10.2013 позивач звернувся до відповідача
з письмовою претензією № 249/13
(направлення якої підтверджується
фіскальним чеком Укрпошти від 11.12.2013 №
0658 та описом вкладеного у лист), в якій
зазначаючи про те, що за відсутності
між сторонами належним чином
оформлених договірних відносин,
перераховані позивачем кошти в сумі 16
810,80 грн. підлягають поверненню
відповідачем на користь позивача.
Оскільки відповідач безпідставно
отримані кошти у сумі 16 810,80 грн. не
повернув, а тому позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з відповідача 16
810,80 грн. безпідставно отриманих коштів
з посиланням на приписи ст. 1212
Цивільного кодексу України.
Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу
України встановлює, що майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
Стаття 638 Цивільного кодексу України
встановлює, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Відповідно до п. 6 Указу Президента
України від 16.03.1995р. № 227 «Про заходи
щодо нормалізації платіжної
дисципліни в народному господарстві
України» підприємства, незалежно від
форми власності, мають повертати в
5-денний термін помилково зараховані
Згідно з п.2.35 Постанови Національного
банку України № 22 від 21.01.2004р. «Про
затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті» кошти, що
помилково зараховані на рахунок
неналежного отримувача, мають
повертатися ним у строки, установлені
законодавством України, за порушення
яких неналежний отримувач несе
відповідальність згідно із
законодавством України. У разі
неповернення неналежним отримувачем
за будь-яких причин коштів у зазначений
строк, повернення їх здійснюється у
судовому порядку.
У п.1.4. Постанови Національного банку
України № 22 від 21.01.2004р. «Про
затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті» визначено, що
неналежний отримувач - особа, якій без
законних підстав зарахована сума
переказу на її рахунок або видана їй у
Згідно з статтею 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.
Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що позивачем позивачем
було перераховано на розрахунковий
рахунок відповідача 16 810,80 грн. з
призначенням платежу «Оплата за
проектні роботи та роботи на 31-му
поверсі згідно договору № 25-ВО/13 від
04.06.2013». Однак, будь-яких договірних
відносин між позивачем та
відповідачем, зокрема і на підставі
договору № 25-ВО/13 від 04.06.2013 - не
існувало, як і будь-яких зобов?язальних
відносин. Доказів протилежного станом
на момент вирішення спору - суду надано
Відповідач заявлених до нього вимог не
спростував, доказів належного
виконання ним зобов'язання щодо
повернення безпідставно отриманих
Таким чином, суд дійшов до висновку, що
оскільки позивачем було перераховано
на користь відповідача грошові кошти в
сумі 16 810,80 грн. без достатньої
правової підстави, відповідачем
грошові кошти у сумі 16 810,80 грн. не
повернені позивачу, а тому вимога
позивача про стягнення з відповідача
безпідставно отриманих коштів в сумі 16
810,80 грн. - є законною, обґрунтованою,
доведеною належним та допустимими
доказами і підлягає задоволенню у
Судовий збір згідно статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Адванс
користь Приватного підприємства
Московський, 16-Б) безпідставно отримані
кошти - 16 810 (шістнадцять тисяч вісімсот
десять) грн. 80 коп., , а також судовий
збір - 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00коп.
3. Видати наказ відповідно до ст. 116
Господарського процесуального кодексу
4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 14.04.2014

Суддя
О.М. Спичак