ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.
Справа № 911/4142/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фруктовий світ», м.
Хмельницький

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продагрозбут»,
Київська обл., м. Васильків

про стягнення 1 528 724,64 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Ковальчук Ю.П. -
довіреність б/№ від 12.09.2013 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фруктовий світ»
(далі - позивач) з позовом до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Продагрозбут» (далі - відповідач) про
стягнення 1 528 724,64 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням Відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки від 09.07.2012 р. № 34-ПАЗ в частині
недопоставлення обумовленої кількості
товару. У зв'язку з цим Позивач просить
суд стягнути з Відповідача 1 528 724,64 грн.
неустойки.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.11.2013 р. порушено
провадження у справі № 911/4142/13 та
призначено її до розгляду на 02.12.2013 р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

31.03.2014 р. у судове засідання з'явився
представник Позивача та надав
пояснення у справі. Відповідач у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, відзиву
на позов суду не надав.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог Позивача
Відповідачем не заявлено.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи надані Позивачем пояснення
та матеріали справи, які є достатніми
для вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за наявними у справі
матеріалами, згідно з вимогами ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Продагрозбут»
(Постачальник, відповідач у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фруктовий світ»
(Покупець, позивач у справі) було
укладено договір поставки № 34-ПАЗ
(надалі - Договір), відповідно до умов
якого (п. 1.1. Договору) в терміни та в
порядку, визначені даним договором,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця насіння білої
гірчиці, а покупець - прийняти товар і
оплатити його.

Згідно п. 2.3. Договору датою здійснення
поставки товару (партії товару)
вважається дата підписання накладної
покупцем.

Відповідно до п. 11.2 Договору, договір
набуває чинності з дня його підписання
уповноваженими представниками обох
сторін та скріплення його печатками
сторін і діє до повного виконання
зобов'язань.

01.08.2012 р. сторони підписали додаток № 1
до договору поставки № 34-ПАЗ від 09.07.2012
р. (далі - Додаток № 1), де обумовили
загальний об'єм поставок (5000 тон),
загальну вартість (20 000 000,00 грн. з ПДВ),
ціну одиниці товару (4 000,00 грн. з
ПДВ/тона), графік поставок та графік
оплати.

Згідно п. 3 Додатку № 1, цей Додаток
набирає чинності з дати його
підписання та є невід'ємною частиною
Договору поставки № 34-ПАЗ від 09.07.2012 р.

Як вбачається з п. 1.3 Додатку № 1,
поставка мала бути здійснена за
наступним графіком: 15.08.2012 р. - 1 000 тон
товару, 30.09.2012 р. - 2 000 тон товару, 31.10.2012 р.
- 2 000 тон товару.

Таким чином станом на 31.10.2012 р.
Відповідач був зобов'язаний поставити
весь обумовлений товар в кількості 5 000
тон.

Проте, в порушення умов Договору та
Додатку № 1, Відповідачем було
здійснено поставку лише 378,704 тон
товару, що підтверджується копіями
податкових накладних, решту товару в
кількості 4 621,296 тон Відповідач
Позивачу не поставив.

Доказів поставки Відповідачем
Позивачу іншої кількості товару за
Договором суду не надано.

Судом також встановлено, що Відповідач
спірний товар - гірчицю у кількості 148
368 кг. за період з 03.08.2012 р. по 13.08.2012 р.
поставив іншим суб'єктам
господарювання, зокрема: ТОВ «Компанія
«Агролідер» - 33 519 кг. за ціною 4 833,333 грн.
без ПДВ за тону, ТОВ «АГАС» - 14 574 кг. за
ціною 5 000 грн. без ПДВ за тону, ТОВ
«Компанія «Агролідер» - 34 595 кг. за ціною
4 833,333 грн. без ПДВ за тону, ТОВ «Компанія
«Агролідер» - 65 680 кг. за ціною 4 833,333 грн.
без ПДВ за тону, що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
видаткових накладних.

Рішеннями господарського суду
Київської області від 12.08.2013 р. у справі
№ 911/2863/13 та від 04.10.2013 р. у справі №
911/3396/13 вирішено стягнути з ТОВ
«Продагрозбут» на користь ТОВ
«Фруктовий світ» неустойку за
Договором на загальну суму 610 068,76 грн.
за період з 31.08.2012 р. по 31.12.2012 р.

З розрахунку Позивача, доданого до
позовної заяви вбачається, що сума
неустойки була розрахована наступним
чином; 18 485 184,00 грн. вартості
недопоставлених 4 621,296 тон було
помножено на добову процентну ставку
(15%/365 днів = 0,041%) і отриманий результат
був помножений на 160 днів прострочення
(період нарахування - з 01.01.2013 р. по 09.06.2013
р.); 18 485 184,00 грн. вартості
недопоставлених 4 621,296 тон було
помножено на добову процентну ставку
(14%/365 днів = 0,038%) і отриманий результат
був помножений на 45 днів прострочення
(період нарахування - з 10.06.2013 р. по 24.07.2013
р.). Таким чином сума неустойки за
розрахунком Позивача становить 1 528
724,64 грн., з яких: 1 212 628,00 грн. за період з
01.01.2013 р. по 09.06.2013 р. та 316 096,64 грн. за
період з 10.06.2013 р. по 24.07.2013 р.

Предметом позову є вимога про
стягнення 1 528 724,64 грн. неустойки.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, невиконання
або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) є порушенням
зобов'язання.

Статтею 530 Цивільного Кодексу України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

За умовами п. 5.4. Договору, постачальник
за прострочення поставки товару
сплачує покупцеві неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період її нарахування, за кожен
день прострочення поставки товару.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

У частині другій статті 9 ЦК України
зазначено, що законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
майнових відносин у сфері
господарювання.

Частиною першою статті 216 та частиною
другою статті 217 ГК України передбачена
господарсько-правова відповідальність
учасників господарських відносин за
правопорушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбаченому
цим Кодексом, іншими законами та
договором, у вигляді відшкодування
збитків, штрафних санкцій та
оперативно-господарських санкцій.

За змістом статті 199 ГК України,
виконання господарського зобов'язання
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

З наведених норм вбачається, що сторони
Договору, за відсутності встановлених
спеціальними законами обмежень, не
позбавлені права передбачити
договором неустойку, що стягується за
прострочення негрошового зобов'язання
у відсотках до суми невиконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення, та звернутися з вимогою
про стягнення такої неустойки у зв'язку
з простроченням зобов'язання.

Відповідну правову позицію наведено в
постанові Верховного Суду України від
22.11.2010 р. у господарській справі №
14/80-09-2056 та постанові Вищого
господарського суду України від 20.12.2011
р. у справі № 4/5025/1063/11.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Водночас, відповідно до п. 5.7. Договору,
сторони домовились, що до нарахування
штрафних санкцій, передбачених цим
Договором, не застосовуються положення
частини 6 статті 232 Господарського
кодексу України.

Таким чином суд дійшов висновку, що
Позивачем правомірно нараховано
неустойку за недопоставлення
Відповідачем товару за Договором за
період з 01.01.2013 р. по 24.07.2013 р.

Перевіривши розрахунок неустойки,
наданий Позивачем, господарський суд
встановив, що він є арифметично вірний,
а отже вимога Позивача про стягнення з
Відповідача неустойки за Договором за
період з 01.01.2013 р. по 24.07.2013 р. підлягає
задоволенню повністю в сумі 1 528 724,64
грн.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на Відповідача.
Згідно ставок судового збору,
визначених у ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання даної
позовної заяви належний до сплати
судовий збір в розмірі 2% від суми
позову становить 30574,49 грн. (1528724,64 / 100 х
2).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продагрозбут» (08623, Київська обл., м.
Васильків, вул. Артема, 15; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фруктовий світ» (31340,
Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.
Лісові Гринівці, вул. Центральна, 1Б; ) 1 528 724 (один мільйон п'ятсот
двадцять вісім тисяч сімсот двадцять
чотири) грн. 64 коп. неустойки та 30 574
(тридцять тисяч п'ятсот сімдесят
чотири) грн. 49 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 07.04.2014 р.

Суддя
Наріжний
С.Ю.