ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2014 р.Справа № 916/400/14

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю „Страхова компанія
„Віді-Страхування"

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „ТАСТ-Гарантія"

про стягнення 3871,73 грн.

Суддя Погребна К.Ф.

У судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 07.04.2014р. приймали
участь представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю „Страхова
компанія „Віді-Страхування"
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
„Страхова компанія „ТАСТ-Гарантія"
про стягнення страхового
відшкодування в розмірі 3871,73грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.02.2014р. було порушено
провадження по страві №916/400/14

Враховуючи перебування судді
Погребної К.Ф. на навчанні в Інституті
підготовки професійних суддів України,
розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 21.02.2014р.
справу № 916/400/14 було передано на
розгляд судді Рога Н.В., яка своєю
ухвалою від 24.02.2014р. прийняла її до
свого провадження із призначенням до
розгляду в засідання суду.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 03.03.2014 року, у
зв'язку із поверненням судді Погребної
К.Ф. з навчання, справу №916/400/14 було
передано на розгляд судді Погребній
К.Ф., яка своєю ухвалою від 04.03.2014р.
прийняла її до свого провадження із
призначенням до розгляду в засідання
суду.

Відповідач у засідання суду не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про місце та дату
засідання, що підтверджується наявними
в матеріалах справи поштовими
повідомленнями від 11.02.2014р., 24.02.2014р.,
28.02.2014р., 07.03.2014р., 17.03.2014р..

Надав відзив на позов, відповідно якого
позовні вимоги не визнає, вважає їх
необґрунтованими безпідставними, в
зв'язку з чим просить суд в задоволені
позов відмовити повністю.

У судовому засіданні 07.04.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

11 квітня 2012р. між Товариством з
додатковою відповідальністю
„Страхова компанія "ВіДі-Страхування"
(ТДВ „СК"ВіДі-Страхування") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „ВіДі-Лізинг" був
укладений Договір добровільного
страхування наземного транспорту АС
№006101, предметом якого є майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням та/або
розпорядженням транспортним засобом
„Ford Transit", д/н НОМЕР_1.

15 листопада 2011р. в м. Севастополі за
адресою: проспект Генерала
Острякова,198, сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю автомобілів „Opel Astra”, д/н
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 та
автомобіля засобом „Ford Transit”, д/н
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2.

Внаслідок ДТП на ОСОБА_1, за невиконання
ним вимог Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. (зі
змінами та доповненнями), було складено
адміністративні матеріали та передані
до Ленінського районного суду м.
Севастополя для подальшого розгляду.

Постановою Ленінського районного суду
м. Севастополя від 23.11.2012р. у справі
№2703/12877/2012 водій ОСОБА_1 визнано винним
у скоєні дорожньо-транспортної пригоди
та за допущене правопорушення,
передбачене ст.124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

06.12.2013р. Страхувальник звернувся до
Страховика з заявою про виплату
страхового відшкодування № 15/04/9.01/3216.13
за пошкодження застрахованого
транспортного засобу, що відповідно до
умов Страхового полісу є страховим
випадком.

Зазначену дорожньо-транспортну
пригоду, згідно Договору, визнано
страховим випадком, про що складено
Страховий акт № КР-007368 від 13.12.2013р..

20.12.2013р. ТДВ „СК"ВіДі-Страхування", на
підставі страхового акту № КР-007368 від
13.12.2013р. та розрахунку суми страхового
відшкодування до нього, враховуючи
рахунок на оплату №АЧВ 00008175 від
29.11.2012р., здійснило виплату страхового
відшкодування в розмірі 3871,73грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№12739 від 20.12.2013р. (копія якого міститься
в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1, на момент ДТП
була застрахована в Приватному
акціонерному товаристві „Страхова
компанія „ТАСТ - Гарантія" (ПрАТ „СК
„ТАСТ-Гарантія"), за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/3099140, за яким останнє взяло
на себе обов'язок здійснити
відшкодування шкоди заподіяної третім
особам в наслідок експлуатації
автомобіля „Opel Astra”, д/н НОМЕР_2

За таких обставин, позивач вважає, що
ПрАТ „СК „ТАСТ-Гарантія" повинно
сплатити ТДВ "СК "ВіДі-Страхування"
3871,73грн. у якості відшкодування в
регресному порядку шкоди, заподіяної
пошкодженням транспортного засобу „Ford
Transit", д/н НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 п. 36.1. ст. 36 "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" Страховик керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку.

В обґрунтування позову ТДВ "СК
"ВіДі-Страхування" зазначає, що
відповідно до ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик повинен
відшкодувати оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи. За
приписами п. 37.1 ст. 37 цього Закону
виплата страхового відшкодування
здійснюється протягом одного місяця з
дня отримання страховиком визначених у
ст. 35 цього Закону документів.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків:

Приписами ч.1 ст.1166 ЦК України
передбачені загальні підстави
відповідальності за завдану шкоду,
згідно з якими майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу
України джерелом підвищеної небезпеки
є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки одній
особі, з вини іншої особи
відшкодовується винною особою.

За змістом п.2 ч.1 ст.980 ЦК України, з яким
кореспондується ст.4 Закону України
„Про страхування" від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР
(із змінами), предметом договору
страхування можуть бути майнові
інтереси, які не суперечать закону і
пов'язані з володінням, користуванням і
розпоряджанням майном (майнове
страхування).

В ч.1 ст.999 ЦК України визначено, що
законом може бути встановлений
обов'язок фізичної або юридичної особи
бути страхувальником життя, здоров'я,
майна або відповідальності перед
іншими особами за свій рахунок чи за
рахунок заінтересованої особи
(обов'язкове страхування).

Пунктом 9 ч.1 ст.7 Закону України „Про
страхування" передбачено, що
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів є різновидом
обов'язкового страхування.

Згідно із преамбулою Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004 р. № 1961-IV (із змінами)
він регулює відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів і спрямований на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації наземних транспортних
засобів на території України.

Відповідно до п.1.1 цього Закону України
страхувальники -юридичні особи та
дієздатні громадяни, що уклали із
страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу.

Пункт 1.4 зазначеного Закону України
передбачає, особами, відповідальність
яких застрахована є страхувальник та
інші особи, які правомірно володіють
забезпеченим транспортним засобом.
Володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду.

Стаття 6 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначає поняття страхового
випадку це дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Згідно із ст.22 названого Закону України
у разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи;
відповідно до цього Закону потерпілим -
юридичним особам страховик, а у
випадках, передбачених цим Законом, -
МТСБУ відшкодовує виключно шкоду,
заподіяну майну.

Приписами ст.35 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що для отримання
страхового відшкодування особа, яка
має право на відшкодування, подає
страховику заяву та пакет документів.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено,
що особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування.

Відповідно до ст.35 ГПК України вирок
суду з кримінальної справи, що набрав
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені. Рішення суду з
цивільної справи, що набрало законної
сили, є обов'язковим для господарського
суду щодо фактів, які встановлені судом
і мають значення для вирішення спору.

За змістом і направленістю положень
статті 35 ГПК рішення суду з
адміністративної справи, що набрало
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для
вирішення спору, - з тих же підстав, що й
вирок суду з кримінальної справи та
рішення суду з цивільної справи.

Таким чином, постанова Ленінського
районного суду м. Севастополя від
23.11.2012р. у справі №2703/12877/2012, якою ОСОБА_1
визнано винним у скоєні названого вище
ДТП є преюдиціальною у розумінні ст.35
ГПК України.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Положеннями ст. 39 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
визначено, що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо суми виплаченого страхового
відшкодування у розмірі вартості
відновлюваного ремонту транспортного
засобу в сумі 3871,73, вважає його вірним,
таким що відповідає обставинам справи.

З огляду на те, що внаслідок аварійного
пошкодження транспортним засобом
застрахованим Приватному акціонерному
товаристві „Страхова компанія „ТАСТ -
Гарантія", було завдано матеріальної
шкоди власнику іншого транспортного
засобу, застрахованого Товариством з
додатковою відповідальністю
„Страхова компанія
„ВІДІ-Страхування", яке виплатило
страхове відшкодування за договором
страхування, що підтверджується
належними доказами, витрати, пов'язані
з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством у
розмірі 3871,73 грн. підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Заперечення відповідача до уваги судом
не приймаються оскільки
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„ТАСТ-Гарантія" (65039, м. Одеса, вул.
Транспортна, 3; код: 13915014) на користь
Товариством з додатковою
відповідальністю „Страхова компанія
„ВІДІ-Страхування" (08131, Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул.. В.
Кільцева, 56, ) 3871 (три
тисячі вісімсот сімдесят одна) грн. 73
коп. страхового відшкодування та 1827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім)грн.
00коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повний тектс рішення складено 14.04.2014р.

Суддя
Погребна К.Ф.