ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.14р. Справа № 904/1127/14За позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ІНГОССТРАХ",
м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 10 766,70 грн.

Суддя
Суховаров А.В.

Представники:

від позивача: Чернишов О.В., дов. від
30.05.11р.;

від відповідача: Миколайчук С.В., дов.
від 09.09.13р.

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах" (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду з позовом, у якому просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Страхова компанія
"ДНІПРОІНМЕД" страхове відшкодування у
розмірі 10 766,70 грн.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує,
зазначає, що в порядку ст.36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування має
бути зменшено на суму ПДВ і не може
перевищувати 9 963,50 грн. До того ж,
відповідач зазначає, що на підставі
ст.12 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", розмір
страхового відшкодування має бути
зменшено на суму франшизи, що вказана у
Полісі обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/5229609, тобто на 1 000,00 грн.
Також, відповідач, вказує, що
потерпілою особою або іншою особою, яка
має право на отримання відшкодування,
не подано страховику заяви про виплату
відповідного страхового
відшкодування, що є підставою для
відмови у здійсненні виплати
страхового відшкодування згідно
приписів ст. 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

встановив:

11.09.2012 року між позивачем (страховиком)
та ПАТ «КБ «Приватбанк»
(страхувальником) було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту
№НАТ0А+02001891 (далі - Договір), за умовами
якого позивачем застраховано майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом -
автомобілем FIAT Doblo Combi р.н. НОМЕР_4 (п.п. 4.1,
5.1 Договору).

Відповідно до п.4.2 Договору страховик
зобов'язується у разі настання
страхового випадку здійснити страхове
відшкодування страхувальнику або
вигодонабувачеві, а страхувальник
зобов'язується своєчасно сплачувати
страхові платежі та виконувати інші
умови правил страхування.

13.12.2012р. о 11 год. 00 хв. на 29 км. + 850 м.
автошляху Т-21-05 відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки FIAT Doblo Combi р.н. НОМЕР_4
під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля
марки OPEL Vectra р.н. НОМЕР_5 під керуванням
ОСОБА_5.

Вказана дорожньо-транспортна пригода
сталась внаслідок недотримання водієм
автомобіля марки OPEL Vectra р.н. НОМЕР_5
громадянином ОСОБА_5 п.12.1 ПДР України,
що встановлено постановою Зміївського
районного суду Харківської області
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04.02.13р. у справі № 2014/4873/2012р.

Згідно висновка дослідження
спеціаліста-автотовраознавця ОСОБА_6
№04/01/2013 від 12.01.13р. (а.с.20-24) матеріальний
збиток, завданий власникові FIAT Doblo Combi
р.н. НОМЕР_4 в результаті його
пошкодження при ДТП , становить 11 956,20
грн.

Платіжним дорученням №365 від 04.02.13р.
(а.с.44) позивачем було перераховано
страхувальнику суму страхового
відшкодування у розмірі 11 276,70 грн.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України,
шкода завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
одній особі з вини іншої особи
відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно ст. 993 Цивільного Кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник, що
отримав страхове відшкодування, має до
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, винна за завдані збитки
особа, ОСОБА_5, зобов'язаний виплатити
шкоду, завдану позивачу в порядку
регресу.

Згідно Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/5229609 (далі -
Поліс) ОСОБА_5 має застраховану
обов'язкову цивільно-правову
відповідальність власників наземних
транспортних засобів Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Дніпроінмед" (відповідачем у
справі).

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 36.4. ст. 36 Закону виплата
страхового відшкодування здійснюється
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна, сплатили страхове
відшкодування за договором майнового
страхування (крім регламентної
виплати, передбаченої підпунктом "а"
пункту 41.1 статті 41 цього Закону),
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.

За викладених обставин, відповідальною
особою за заподіяний збиток, який
спричинено власнику автомобіля марки
FIAT Doblo Combi р.н. НОМЕР_4, є саме відповідач.

Враховуючи викладене, позивач
звернувся до господарського суду з
вимогами щодо стягнення з ПАТ "Страхова
компанія "ДНІПРОІНМЕД" страхового
відшкодування у розмірі 11 276,70 грн., що і
є предметом позову у даній справі.

На час розгляду спору відповідач не
надав господарському суду доказів
добровільної сплати спірної суми
страхового відшкодування.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає що після виконання своїх
зобов'язань по договору майнового
страхування, позивач, згідно з чинним
законодавством України, набув право
вимоги до особи відповідальної за
завдані збитки - відповідача у справі, у
зв'язку з чим позивач правомірно
просить стягнути з відповідача розмір
збитків в порядку регресу.

Між тим, доводи відповідача про
необхідність зменшення страхового
відшкодування на суму ПДВ в порядку
ст.36.2 Закону відхиляються судом,
оскільки на час скоєння ДТП (13.12.2012р.)
відповідні зміни щодо зменшення
розміру оціненої шкоди на суму
визначеного податку на додану вартість
не були внесені до ст.36.2 вказаного
Закону, такі зміни були внесені 04.02.2013
року.

Разом з тим, заперечення відповідача
стосовно відсутності заяви про
здійснення страхового відшкодування з
боку потерпілої особи або іншої особи,
яка має право на отримання
відшкодування, відхиляються судом з
наступних підстав.

Згідно положень п.1 оглядового листа
ВГСУ від 14.01.2014 № 01-06/15/2014 "Про деякі
питання практики вирішення спорів, що
виникають з правовідносин страхування
(за матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку ВГСУ)" страховик,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування,
має право звернутися до суду з вимогою
про стягнення суми виплаченого
страхового відшкодування, і таке право
не пов'язане з попереднім зверненням з
аналогічною вимогою до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
або до особи, у якої застраховано її
цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 993 Цивільного
кодексу України та статті 27 Закону
України "Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

З приписів зазначених норм не
вбачається, що позивач мав обов'язково
звертатись до страховика, в якого
застрахована цивільно-правова
відповідальність особи, винної у
скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання
суми виплаченого страхового
відшкодування; натомість ними
передбачено перехід до позивача права
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене, позивач отримує
право вимоги потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися до особи, відповідальної за
заподіяний збиток, або до особи, у якої
застраховано її цивільно-правову
відповідальність, з вимогою виплатити
матеріальне відшкодування. Відповідно
до зазначених законодавчих приписів
позивач може реалізувати своє право
шляхом подання позову до суду.

З приводу заперечень відповідача
стосовно зменшення суми страхового
відшкодування на суму франшизи, суд
зазначає наступне.

За умовами п. 12.1. ст. 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

З огляду на те, що Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/5229609
визначена франшиза у розмірі 1 000,00 грн.,
розмір страхового відшкодування
становить 10 276,70 грн. (11 276,70 грн. - 1 000,00
грн.)

В силу положень ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України, держава забезпечує
захист прав і законних інтересів
сторін господарювання, зокрема, шляхом
присудження до виконання обов'язку у
повному обсязі.

Викладене є підставою для часткового
задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України сплата
судового збору покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"ДНІПРОІНМЕД" (49005, м. Дніпропетровськ,
вул. Сімферопольська, б.21, к.307; ) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ІНГОССТРАХ" (49094,
м.Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, б.32, офіс 402; ) суму
10 276,70 грн. (десять тисяч двісті сімдесят
шість грн. 70 коп.) страхового
відшкодування, 1 665,00 грн. (одна тисяча
шістсот шістдесят п'ять грн. 00 коп.)
судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя
А.В.
Суховаров

Рішення підписано - 24.04.2014р.