ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

14 квітня 2014 року
Справа № 913/425/14

Провадження №4/913/425/14

За позовом

Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень",
м.Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вугледобувальна
фірма "Восток - Уголь АГ", м. Свердловськ
Луганської області

про стягнення 31 260 грн. 00 коп.

Суддя Старкова Г.М.

Секретар судового засідання Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Алєсєєв С.С.
юрисконсульт, довіреність №28 від
01.01.2014;

від відповідача - Поздняков А.В.,
довіреність №1 від 12.03.2014.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 31 260 грн. 00 коп. за неправильно
зазначену масу вантажу у вагоні №68024405,
відправленому у вересні 2013 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вугледобувальна
фірма "Восток - Уголь АГ" за накладною №
53571543 від 30.09.2013.

Представник позивача у судовому
засіданні 13.03.2014 підтримав позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача подав суду
13.03.2014 відповідь на позовну заяву вих.
№74 від 12.03.2014, в якій відхилив вимоги
позивача за позовною заявою та вказав,
що у комерційному акті №044396/142 від
03.10.2013 відсутня відмітка станції
призначення - ст. Чорноморська Одеської
залізниці, отже, доказу про виявлену
недостачу немає.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 13.03.2014 заяву
позивача про продовження строку
розгляду справи на 15 днів, відповідно
до ст. 69 ГПК України, для витребування
від ДП "Одеська залізниця" комерційного
акту з відміткою в розділі "Є" суд
задовольнив та продовжив строк
розгляду справи, який закінчується
11.04.2014, на 15 днів до 26.04.2014 включно.

Представник відповідача надав у
судовому засіданні 14.04.2014 клопотання,
яким просить суд зменшити розміру
штрафу за неправильно зазначену масу
вантажу, посилаючись на те, що
підприємство відповідача перебуває у
складному економічному становищі.
Вказане клопотання судом розглянуте,
задоволене та разом з додатками
долучається до матеріалів справи.

Відповідач - ТОВ «Вугледобувальна
фірма "Восток - Уголь АГ" є фактично
вугільним підприємством. Відповідач
належним чином виконує обов'язки
вантажовідправника, оскільки невірне
зазначення маси вантажу у накладній
№53571543 від 30.09.2013 є одиничним випадком
протягом року. Невірне зазначення маси
вантажу у вищевказаній накладній
відповідачем є винятковим.

Представник позивача у судовому
засіданні 14.04.2014 заперечив проти
клопотання відповідача щодо зменшення
розміру штрафу та підтримав заявлені
позовні вимоги повністю.

На запит суду зі станції Ровеньки
Донецької залізниці надійшов лист,
зареєстрований судом 31.03.2014 № 6075, в
якому повідомляється про те, що
зважування вагону №68024405,
відправленого 30.09.2013 ТОВ
«Вугледобувальна фірма "Восток - Уголь
АГ" за накладною №53571543, було здійснено
на 150 тонних вагонних вагах станції
Ровеньки Донецької залізниці без
участі представника залізниці.
Контрольне зважування вагону №68024405 по
станції Ровеньки Донецької залізниці
не проводилося. Даний лист судом
розглянутий та долучений до матеріалів
справи.

Дослідивши обставини справи,
витребувані судом та надані
представниками позивача та
відповідача докази на підтвердження
своїх доводів, суд

В С Т А Н О В И В:

Так, 30.09.2013 зі станції відправлення
Ровеньки Донецької залізниці на
станцію призначення Чорноморська
Одеської залізниці за перевізним
документом, а саме за накладною № 53571543
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вугледобувальна
фірма "Восток - Уголь АГ" (відповідач)
відправило вантаж - вугілля антрацит у
вагоні №68024405, одержувач - ТОВ
»Трансінвестсервіс».

При проходженні вагону через станцію
Чаплине Придніпровської залізниці
03.10.2013 на вказаній станції при
переважуванні вагону на вагонних 150
тонних вагоних вагах було виявлено, що
маса вантажу зазначена у накладній №
53571543 від 30.09.2013 не відповідає фактичній
масі вантажу у вагоні.

На станції Чаплине Придніпровської
залізниці було проведене контрольне
переваження і встановлено що:

- у вагоні № 68024405 в накладній №
53571543 від 30.09.2013 вказана маса вантажу
нетто 70000 кг, фактично ж встановлено, що
маса вантажу складає брутто - 88400 кг,
нетто - 64900 кг, тара -23500 кг, що на 5100 кг
менше ніж вказано у накладній.

По даним фактам складено акт загальної
форми № 1421 від 03.10.2013 та комерційний акт
АА № 044396/142 від 03.10.2013 (а.с. 9-10).

Згідно акту загальної форми № 1421 від
03.10.2013 та комерційного акту АА № 044396/142
від 03.10.2013 вантаж навантажено у вагоні
холмообразно, нижче бортів 50-70 см.
Маркировка за документом не значиться,
фактично вантаж покрито снігом. Двері,
люка закриті. Течі вантажу не має.

За невірно зазначену в накладній масу
вантажу, позивач, відповідно до ст.ст.
118, 112 Статуту залізниць України,
нарахував штраф на суму 31260 грн. 00 коп.,
який просить стягнути на свою користь.

Відповідач відзивом на позовну заяву
позовні вимоги відхилив, з підстав,
викладених у відзиві.

Оцінивши по матеріалам справи доводи
представників сторін у їх сукупності,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення
частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Мінтрансом
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 № 138) (z0763-11)
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правила приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503, своїм підписом підтверджує
представник відправника. Так,
правильність внесених відомостей до
вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Згідно із п. 28 "Правила приймання
вантажів до перевезення",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі,
завантажені відправником у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), а у даному випадку
вагон № 68024405 є напіввагоном,
приймаються залізницею до перевезення
шляхом візуального огляду вагона,
вантажу, його маркування (у т.ч.
захисного) та кріплення у вагоні без
перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Так, під час перевезення на станції
Бердянськ Придніпровської залізниці,
при переважуванні вагону на вагонних
вагах було виявлено, що маса вантажу
зазначена у накладній № 53571543 від 30.09.2013
не відповідає фактичній масі вантажу у
вагоні №68024405. Відповідно до даного
факту був складений комерційний акт АА
№ 044396/142 від 03.10.2013 (а.с. 9).

Пунктом 22 "Правила видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правила
складання актів" (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855), комерційного акту АА № 044396/142
від 03.10.2013 (а.с.9) контрольне
переважування вагону № 68024405
проводилось на 150 тонних вагонних
вагах.

Перевіркою було виявлено наступне:

- у вагоні № 68024405 в накладній №
53571543 від 30.09.2013 вказана маса вантажу
нетто 70000 кг, фактично ж встановлено, що
маса вантажу складає брутто - 88400 кг,
нетто - 64900 кг, тара -23500 кг, що на 5100 кг
менше ніж вказано у накладній.

По даним фактам складено акт загальної
форми № 1421 від 03.10.2013 та комерційний акт
АА № 044396/142 від 03.10.2013 (а.с. 9-10).

Згідно акту загальної форми № 1421 від
03.10.2013 та комерційного акту АА № 044396/142
від 03.10.2013 вантаж навантажено у вагоні
холмообразно, нижче бортів 50-70 см.
Маркировка за документом не значиться,
фактично вантаж покрито снігом. Двері,
люка закриті. Течі вантажу не має.

Згідно відповіді зі станції Ровеньки
Донецької залізниці, що зважування
вагону №68024405, відправленого 30.09.2013 ТОВ
«Вугледобувальна фірма "Восток - Уголь
АГ" за накладною №53571543, було здійснено
на 150 тонних вагонних вагах станції
Ровеньки Донецької залізниці без
участі представника залізниці.
Контрольне зважування вагону №68024405 по
станції Ровеньки Донецької залізниці
не проводилося.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст.129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту,
вантажовідправник несе
відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п.5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 № 138)
(z0763-11) зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі -
Правила 24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України (457-98-п). Факт
неправильного зазначення відправником
указаних відомостей засвідчується
комерційним актом АА № 044396/142 від
03.10.2013 (а.с. 9).

Згідно з ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначену в
накладній масу вантажу з відправника
стягується штраф в розмірі згідно із
ст. 118 Статуту залізниць / 5-кратна
провізна плата за всю відстань
перевезення/, а саме:

- провізна плата вагону № 68024405 в
накладній № 53571543 від 30.09.2013 - 6252 грн. 00
коп., сума штрафних санкцій - 6252 грн. 00
коп. х 5 = 31260 грн. 00 коп.

Сума штрафу складає 31260 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць
України залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначених відправником у накладній на
станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Тобто наведені норми свідчать про те,
що залізниця не зобов'язана перевіряти
дані, зазначені у накладних фактичним
даним при прийнятті вантажу до
перевезення.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем невірно вказані
відомості у накладній № 53571543 від 30.09.2013,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 118,
122 Статуту залізниць України, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

Згідно пояснень представника
відповідача контрольне переваження
вантажу за спірною накладною на
станції вантажовідправника не
проводилася.

Отже, позивачем переваження вантажу на
станції Чаплине Придніпровської
залізниці було проведене контрольне
переваження маси вантажу, яке 03.10.2013
проводилося на вагах, яких проведена
повірка 27.05.2013 та вказано, що ваги
придатні до переважування, що
підтверджено матеріалами справи
(а.с.12-13).

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць
України передбачено право залізниці
перевіряти правильність відомостей,
зазначених у накладній та масу вантажу,
а не обов'язок. Також, відповідно до п.
3.15. роз'яснень Президії Вищого
господарського Суду України від 29.05.02 №
04-5/601 (із змінами і доповненнями) при
застосуванні статті 118 Статуту
залізниць штраф підлягає стягненню за
самий факт допущення
вантажовідправником порушень,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафу слід
зазначити наступне.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК
України передбачає можливість
зменшення за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. При цьому, відсутність чи
невисокий розмір збитків може бути
підставою для зменшення судом розміру
неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому, повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Отже, якщо порушення зобов'язання
учасника господарських відносин не
потягло за собою значні збитки для
іншого господарюючого суб'єкта, то суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Аналогічна норма міститься й у п. 3 ст. 83
ГПК України, за якою господарський суд
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Таким чином, суд має право, виходячи з
конкретних обставин справи, зменшити
розмір штрафних санкцій, але не
звільнити повністю боржника від їх
сплати.

Враховуючи наведене та те, що
відповідач - ТОВ "Вугледобувальна
фірма "Восток - Уголь АГ" знаходиться у
тяжкому фінансовому стані,
підприємство відповідача є
підприємством вугільної
промисловості. Згідно звіту про
фінансові результати (звіт про
сукупний дохід) за 1 квартал 2014 року -
фінансові результати від звичайної
діяльності підприємство відповідача є
збитковим. Відповідач належним чином
виконує обов'язки вантажовідправника,
оскільки невірне зазначення маси
вантажу у накладній №53571543 від 30.09.2013 є
одиничним випадком протягом року.
Невірне зазначення маси вантажу у
вказаній накладній відповідачем є
винятковим. Розмір штрафу за невірне
зазначення відомостей у накладній №
53571543 від 30.09.2013 є занадто великим, тому
сплата штрафу у повному обсязі значно
погіршить стан підприємства
відповідача, тому суд вважає за
доцільне застосувати ст.233 ГК України
та зменшити розмір штрафу до 6252 грн. 00
коп. (6252,00 грн.х1).

У стягненні решти суми позовних вимог
слід відмовити.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву,
спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе зменшити суму штрафу, у зв'язку
з чим задовольнити позов частково у
розмірі 6252 грн. 00 коп. з покладенням
судових витрат на відповідача.

Суд вважає, позов підлягає задоволенню
частково з віднесенням на відповідача,
у відповідності із ст. 49 ГПК України,
витрати зі сплати судового збору .

У судовому засіданні 14.04.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1827 грн. 00 коп. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.551, 908 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст.
ст. 22, 24, 44, 49, п.3 ст.83, ст.ст.82-85 ГПК
України, суд

в и р і ш
и в:

1. Позов Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Вугледобувальна фірма "Восток - Уголь
АГ" про стягнення 31 260 грн. 00 коп.
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вугледобувальна
фірма "Восток - Уголь АГ", вул. Барбюса,
будинок 7а, кімната 27, м. Свердловськ
Луганської області, на
користь Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", пр. Карла
Маркса, 108, м.Дніпропетровськ, в особі відокремленого
підрозділу "Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень", пр. Карла
Маркса, 108, м.Дніпропетровськ, штраф у
розмірі 6252 грн. 00 коп., витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.,
видати на виконання наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
22.04.2014.

Суддя
Г.М. Старкова