ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014
Справа № 917/228/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Полтава-Інтелект-Сервіс", вул. Пушкіна,
42, м. Полтава, 36039

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-ексім", вул.
Кірова, 37, м. Шахтарськ, 86200

Приватного підприємства "Регіон-Трейд",
вул. Р.Кириченко, 4,оф. 3, м. Полтава, 36000

про стягнення солідарно 389 625,00 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники:

від позивача: Мітін Д.В., довіреність
від 04.01.2014 р., паспорт серії НОМЕР_2,
виданий Октябрським РВ УМВС України в
Полтавські області 01.07.1996 р.;

від відповідачів: не з'явилися.

10.04.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Суть спору : розглядається позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Полтава-Інтелект-Сервіс" про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-ексім" та
Приватного підприємства "Регіон-Трейд"
(поручителя за умовами укладеного між
ним та позивачем 30.11.2010 р. договору
поруки) солідарно 389 625,00 грн.
заборгованості першого відповідача, що
виникла внаслідок неналежного
виконання останнім умов пп. 4.1.4
укладеного між ним та позивачем 10.09.2010
р. договору № 1009/10 про надання послуг.

Перший відповідач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Євро-ексім" - представництво у судове
засідання вдруге не забезпечив, вимог
суду не виконав, причин щодо цього суду
не повідомив. Останній відповідно до
пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином та
завчасно повідомлений про дату, час і
місце проведення судових засідань, а
також про покладені на нього обов'язки,
про що свідчать матеріали справи.

Другий відповідач - Приватне
підприємство "Регіон-Трейд" -
представництво у судове засідання
вдруге не забезпечив, причин щодо цього
суду не повідомив, відповідно до пп. 2.6.15
Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином та
завчасно повідомлений про дату, час і
місце проведення судових засідань, про
що свідчать матеріали справи. Останній
надав суду відзив на позовну заяву вих.
№ 18 від 06.03.2014 р. (вх. № 4535 від 08.04.2014 р.) в
якому зазначає, що проти позову
заперечує.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифікована Законом України від
17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку, закінчення встановленого ст. 69
ГПК України строку вирішення спору,
відсутність клопотання щодо
продовження строку вирішення спору та
пояснення представника позивача щодо
можливості розгляду справи за
відсутності представників
відповідачів, суд не оцінює вказану
обставину як підставу для подальшого
відкладення розгляду справи. Спір
розглядається за наявними матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представник позивача наполягає на
позовних вимогах за мотивами,
викладеними у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

10 вересня 2010 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Полтава-Інтелект-Сервіс" (замовник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Євро-ексім"
(виконавець) було укладено
Договір про надання послуг № 1009/10 (далі
- Договір про надання послуг),
відповідно до якого замовник дає
завдання, а виконавець бере на себе
обов'язки надавати замовникові
відповідно до його завдання послуги з
тестування програмного забезпечення,
профілактичного обслуговування та
настроювання офісного обладнання у
виробничих приміщеннях замовника за
період вересень 2010 р. - грудень 2010 р. за
плату.

При цьому сторони, зокрема, узгодили
наступне :

- під наданням послуг розуміється
настроювання програмного
забезпечення, оновлення версій,
переналагодження програмного
забезпечення та забезпечення
безперебійної роботи протягом
робочого дня персональних комп'ютерів
у офісних приміщеннях замовника за
період вересень 2010 р. - грудень 2010 р..
Послуги за цим Договором надаються
виконавцем за самостійно визначеним
(без погодження із замовником) графіком
(п. 1.2 Договору про надання послуг);

- за повне надання послуг замовник
сплачує виконавцеві 590 000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ) після підписання акта здавання -
приймання наданих послуг (п. 2.1 та п. 2.2
Договору про надання послуг);

- здавання-приймання наданих послуг
здійснюється після закінчення
тестування інформаційних ресурсів. Акт
приймання-передачі послуг
оформляються протягом 20 днів з моменту
повного виконання послуг за цим
Договором (п. 3.1 Договору про надання
послуг);

- цей договір набуває чинності з дня
його підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін і
закінчується після підписання акту та
сплати грошових коштів (п. 5.1 Договору
про надання послуг).

Між сторонами було укладено додаткові
угоди до Договору про надання послуг, а
саме:

- додаткова угода № 1 від 30.11.2010 р.,
згідно якої були внесені зміни до п. 2
Договору про надання послуг та
викладено його у наступній редакції :
"за повне надання послуг замовник
сплачує виконавцеві 1 194 000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ) після підписання акта здавання -
приймання наданих послуг (п. 1 та п. 2
додаткової угоди № 1 до Договору про
надання послуг);

- додаткова угода № 2 від 30.11.2010 р.,
згідно якої було доповнено п. 4 Договору
про надання послуг пунктом 4.1.4 та
викладено його у наступній редакції : "у
разі, якщо державним контролюючим
(фіскальним) органом та за рішенням
суду буде зменшено податковий кредит
замовника з податку на додану вартість
по відповідним податковим накладним
виконавця, зменшено витрати по
операціях з виконавцем та відповідно,
донараховано податки та збори чи інші
обов'язкові платежі, нараховані
штрафні санкції за порушення
податкового чи іншого законодавства, з
причин: анулюванням (відміною)
державної реєстрації Виконавця;
виключенням виконавця з реєстру
платників податку на додану вартість у
тому числі анулюванням свідоцтва
платника ПДВ; неналежним чином ведення
бухгалтерського і податкового обліку;
встановлення податковим органом або
судом недійсності (фіктивності)
операції, укладеної між замовником і
виконавцем або виконавцем і його
контрагентом; порушення реєстрації
податкових накладних в ЄРПН чи іншими
фактами, пов'язаними з порушенням
виконавцем і його контрагентами
податкового законодавства, виконавець
зобов'язується протягом 5 (п'яти)
календарних днів з дати отримання від
замовника відповідної документально
обґрунтованої вимоги сплатити
замовнику грошові кошти в сумі, на яку
замовнику зменшено податковий кредит з
податку на додану вартість, зменшено
витрати, донараховано податки та збори
чи інші обов'язкові платежі, нараховані
штрафні санкції. В разі незадоволення
вимоги замовника в зазначений термін,
виконавець має право здійснити залік
вимог за рахунок грошових коштів, що
підлягають оплаті замовником
виконавцю по будь-яких грошових
зобов'язаннях з обов"язковим письмовим
повідомленням виконавця. У випадку,
якщо акт державного контролюючого
органу або рішення суду, які стали
підставою для виникнення додаткових
зобов'язань в подальшому будуть
визнані незаконними чи скасовані,
Замовник зобов'язаний повернути
Виконавцю отримані від нього грошові
кошти у сумі, щодо якої акт/дії/рішення
визнані незаконними, скасовані або
змінені. При цьому, якщо з замовника
фактично були стягнуті до бюджету суми
донарахованих податків, зборів,
штрафних санкцій, вартості отриманого
по операції, то повернення виконавцю
грошових коштів здійснюються лише
після їх фактичного отримання
замовником з бюджету. У разі
невиконання виконавцем своїх
зобов"язань по сплаті грошових коштів,
вказаних у цьому пункті договору,
замовник має право на стягнення суми в
судовому порядку" (п. 1 Додаткової угоди
№ 2 до Договору про надання послуг).

30.11.2010 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Полтава-
Інтелект-Сервіс" (кредитор) та
приватним підприємством "Регіон-Трейд"
(поручитель) укладено Договір поруки,
відповідно до п. 1.1 якого поручитель
поручається перед кредитором за
виконання обов'язків товариством з
обмеженою відповідальністю
"Євро-ексім", зокрема, за сплату
боржником Кредитору грошових коштів в
зв'язку з невиконанням протягом 5
календарних днів з дати отримання від
кредитора відповідної документально
обґрунтованої вимоги обов'язку
сплатити грошові кошти в сумі, на яку
замовнику зменшено податковий кредит з
податку на додану вартість, зменшено
витрати, донараховано податки та збори
чи інші обов'язкові платежі, нараховані
штрафні санкції, що пов'язано з
Договором № 1009/10 від 10.09.2010 р..

Факт виконання першим відповідачем
прийнятих на себе зобов'язань з надання
послуг на загальну суму 1 039 000,00 грн.
підтверджується наявними у справі
копіями актів виконаних робіт № б/н
30.10.2010 р., № 42 від 29.11.2010 р. та № 45 від
29.12.2010 р., які підписані представниками
позивача та першого відповідача,
скріплені печатками останніх. В
дотримання умов Договору про надання
послуг позивачем була здійснено оплату
отриманих від відповідача результатів
послуг в сумі 1 039 000,00
грн.. Дана обставина підтверджується
наявними у матеріалах справи копіями
платіжних доручень (а.с. 24-42).

За висновками планової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ТОВ
"Полтава-Інтелект-Сервіс" за період з
01.01.2010 р. по 31.12.2012 р., що набрали форму
акту від 27.12.2013 р. №3083/16-01-22-01-09/23560463, ДПІ
у м. Полтава констатувала заниження з
боку позивача внаслідок здійснення
наведених господарських операцій
податку на прибуток за 4 квартал 2010 р. в
сумі 216 458,00 грн. та податку на додану
вартість в сумі 173 167,00 грн. (в т.ч. за
жовтень 2010 р. - 30 000,00 грн., за листопад 2010
р. - 33 167,00 грн., за грудень 2010 р. 110 000,00
грн..

Результатом таких висновків стало
винесення податкового
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
№ від 13.02.2014 р., яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток в розмірі 408 865,75
грн., з яких 327 146,00 грн. основний платіж
та 81 719,75 грн. штрафна (фінансова)
санкція, та податкового
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
№ 000232301 від 13.02.2014 р. грн., яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі 480
283,75 грн., з яких 384 227,00 грн. основний
платіж та 96 056,75 грн. штрафна (фінансова)
санкція. Позивач звернувся до
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області зі скаргою на
вищезазначені податкові повідомлення -
рішення ДПІ у м. Полтаві.

Крім того, як вказує у позовній заяві
позивач, в дотримання умов п. 4.1.4
Договору про надання послуг 29.01.2014 р.
ним було направлено на адреси першого
та другого відповідачів вимоги № 19 та
№ 21 про сплату грошових коштів в
загальній сумі 389 625,00 грн. як частини
проведених за вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями донарахувань
податкових зобов'язань, проте на
момент подання позову до суду
відповідачі на вимоги не відреагували,
кошти на сплатили.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-ексім" та
Приватного підприємства "Регіон-Трейд"
(поручителя за умовами укладеного між
ним та позивачем 30.11.2010 р. договору
поруки) солідарно 389 625,00 грн.
заборгованості першого відповідача, що
виникла внаслідок неналежного
виконання останнім умов пп. 4.1.4
укладеного між ним та позивачем 10.09.2010
р. договору № 1009/10 про надання послуг.

При винесенні судового рішення суд
виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу
України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного
між позивачем та першим відповідачем
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Частиною першою ст. 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк. Відповідно до ст. 599
Цивільного кодексу України та ст. 202
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно із ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя;
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони Договору про надання послуг
належним чином виконували прийняті на
себе зобов'язання : перший відповідач
надав послуги з тестування програмного
забезпечення на загальну суму 1 039 000,00
грн., позивач оплатив їх вартість.
Проте, після проведення перевірки
позивача ДПІ у м. Полтава позивачу було
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість та з податку
на прибуток в загальній сумі 889 149,50 грн.,
в тому числі 389 625,00 грн., які є предметом
спору у даній справі.

Як вже зазначалось у описовій частині
даного рішення, у п. 4.1.4 Договору про
надання послуг сторони узгодили,
зокрема, що у разі, якщо державним
контролюючим (фіскальним) органом буде
зменшено податковий кредит замовника з
податку на додану вартість по
відповідним податковим накладним
виконавця, зменшено витрати по
операціях з виконавцем та відповідно,
донараховано податки та збори чи інші
обов'язкові платежі, нараховані
штрафні санкції за порушення
податкового чи іншого законодавства,
виконавець зобов'язується протягом 5
(п'яти) календарних днів з дати
отримання від замовника відповідної
документально обґрунтованої вимоги
сплатити замовнику грошові кошти в
сумі, на яку замовнику зменшено
податковий кредит з податку на додану
вартість, зменшено витрати,
донараховано податки та збори чи інші
обов'язкові платежі, нараховані
штрафні санкції.

Відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17
Податкового кодексу України, платник
податків має право оскаржувати в
порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб);
згідно п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу
України рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку. Статтею 56 Податкового кодексу
України визначений порядок оскарження
рішень контролюючих органів. Зокрема,
п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга, подана із дотриманням строків,
визначених пунктом 56.3 цієї статті,
зупиняє виконання платником податків
грошових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні-рішенні
(рішенні), на строк від дня подання
такої скарги до контролюючого органу
до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою (п. 56.15 ст. 56
Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач скористався наданим йому
правом та оскаржив зазначені податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
до Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, на момент
винесення даного рішення результати
щодо розгляду вищезазначеної скарги
відсутні, що визнається позивачем.

Отже, визначені контролюючим органом
сума податкові зобов'язання за
податковим повідомленням - рішенням №
від 13.02.2014 р. та податковим
повідомленням - рішенням № 000232301 від
13.02.2014 р. на даний час є неузгодженими, а
тому вимоги позивача про стягнення
частини донарахувань за ними як з
першого відповідача, так і з другого
відповідача, як поручителя, є
передчасними.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги не відповідають нормам
матеріального права, не
підтверджуються поданими доказами,
заперечення проти позову другого
відповідача є правомірними, а тому суд
приходить до висновку, що заявлені
позивачем вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ :

У позові відмовити.

Повне рішення складене 11.04.2014 р.

СУДДЯ

О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.