ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Справа № 906/175/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, Житомирська обл., м.
Новоград-Волинський

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», Київська обл., м. Вишгород

про стягнення 7 400,00 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Боронило І.М. -
довіреність № 16-01/15 від 01.04.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Житомирської
області звернувся Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач) з позовом до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» (далі - відповідач)
про стягнення 7 400,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням Відповідачем
своїх зобов'язань за договором оренди
приміщення від 15.06.2012 р. № 01/2012/ГСП щодо
сплати орендної плати. У зв'язку з цим
Позивач просить суд стягнути з
Відповідача 7 400,00 грн. основного боргу.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 17.02.2014 р.
порушено провадження у справі № 906/175/14
та призначено її до розгляду на 06.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 06.03.2014 р.
справу № 906/175/14 передано за
територіальною підсудністю до
господарського суду Київської області,
оскільки згідно Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
юридичною адресою Відповідача є: 07300,
Київська обл., м. Вишгород, вул.
Набережна, 7.

17.03.2014 р. матеріали справи надійшли до
господарського суду Київської області
та за наслідками автоматизованого
розподілу дану справу було передано
для розгляду судді Наріжному С.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.03.2014 р. справу № 906/175/14
прийнято до свого провадження,
призначено розгляд справи на 14.04.2014 р.

В судове засідання 14.04.2014 р. з'явився
представник Відповідача, проти позову
не заперечував та визнав наявність
вказаної у позові заборгованості.
Позивач у судове засідання не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Беручи до уваги, що поштове
відправлення, адресоване Позивачу у
даній справі за адресою, вказаною у
позовній заяві - ухвала суду про
прийняття справи до свого провадження,
станом на дату судового засідання до
суду не повернулося, суд дійшов
висновку, що Позивач належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Відповідача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2012 р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендодавець, позивач у справі) та
Товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (орендар, відповідач у
справі) укладено договір оренди
приміщення № 01/2012/ГСП (далі - договір),
відповідно до умов якого (п. 1.1.
Договору) орендодавець передає, а
орендар бере в тимчасове платне
користування приміщення загальною
площею 14,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2, оф.
№ 3, поверх 1 (надалі також - приміщення).

Договір у п. 4.1. передбачає, що розмір
орендної плати становить 1 850,00 грн., без
ПДВ на місяць та є незмінним. Орендна
плата здійснюється з урахуванням
платежів до бюджету, передбачених
податковим законодавством України.
Орендна плата сплачується в
безготівковому порядку на
розрахунковий рахунок орендодавця
наперед не пізніше 20 числа кожного
поточного місяця.

Пунктом 6.1. Договору передбачені
обов'язки орендаря, у тому числі
обов'язок своєчасно здійснювати
орендні платежі (п.п. 6.1.2.).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказане приміщення було передане
орендарю відповідно до акту
прийому-передачі нежилого приміщення
від 15.06.2012 р.

Таким чином, за наслідками дослідження
матеріалів справи, судом встановлено,
що Позивач виконав взяті на себе
зобов'язання за Договором щодо
передачі приміщення в оренду.

На виконання умов Договору Позивачем
було виставлено Відповідачу
рахунки-фактури за період з січня по
серпень 2013 року на загальну суму 14 800,00
грн., копії яких додані Позивачем до
позовної заяви.

Проте, в порушення свого грошового
зобов'язання, орендну плату за
договором Відповідач здійснив лише
частково, про що Позивачем до позовної
заяви додано виписки з банківського
рахунку, та у зв'язку з чим у
Відповідача виникла заборгованість
перед Позивачем по сплаті орендної
плати у сумі 7 400,00 грн.

03.09.2013 р. між сторонами у справі було
укладено додатковий договір про
розірвання договору № 01/2012/ГСП оренди
нежитлового приміщення від 15.06.2012 р.,
відповідно до якого Договір оренди
вважається розірваним з 04.09.2013 р. та
відповідно до акту прийому-передачі
приміщення від 03.09.2013 р., орендоване
приміщення було повернуто орендодавцю.

Як зазначалося вище, у судовому
засіданні представник Відповідача
визнав наявність заборгованості перед
Позивачем за Договором у сумі 7 400,00 грн.

На підставі вищевикладеного
господарський суд дійшов висновку, що
на момент розгляду спору у суді
Позивачем підтверджена заборгованість
Відповідача за Договором у сумі 7 400,00
грн.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 762 ЦК України,
за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

З огляду на вищенаведене,
господарський суд дійшов висновку про
доведеність існування боргу
Відповідача перед Позивачем в розмірі 7
400,00 грн., а відтак заявлена позовна
вимога є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» (07300, Київська обл.,
м. Вишгород, вул. Набережна, 7; ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (11701, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 7 400 (сім
тисяч чотириста) грн. 00 коп. основного
боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 22.04.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.