ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокуСправа № 912/200/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі колегії суддів:
Поліщук Г.Б. - головуючий суддя, суддів
Кабакової В.Г. та Тимошевської В.В.,
розглянувши матеріали справи № 912/200/14
від 27.01.2014 року

за позовом: приватного підприємства
"Трейдсервіс", Кіровоградська область,
Голованівський район, смт.Голованівськ

до відповідача: Аграрного фонду, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Відділу
державної виконавчої служби
Голованівського районного управління
юстиції, Кіровоградська область,
Голованівський район, смт.Голованівськ

про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню.

За участю представників:

від позивача - Майстренко О.М.,
довіреність №б/н від 15.04.2014р.;

від відповідача - Діденко Л.О.,
довіреність №353 від 30.12.2013р.;

від третьої особи 1 - участі не брали;

від третьої особи 2 - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Приватним підприємством "Трейдсервіс"
подано позовну заяву до відповідача -
Аграрного фонду про визнання
виконавчого напису від 4 грудня 2013 року,
вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1, зареєстрованого в
реєстрі за №1174 таким, що не підлягає
виконанню.

Позовна заява мотивована відсутністю
документів, за якими стягнення може
бути проведене у безспірному порядку, а
також тим, що виконавчий напис містить
невірно проведений розрахунок
штрафних санкцій. Крім того, позивач
посилається на порушення Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень" при
вчиненні оспорюваного виконавчого
напису та на вчинення виконавчого
напису щодо майна, яке не є предметом
договору застави з порушенням положень
договору застави.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2014
року дану позовну заяву прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі. Крім того, вказаною ухвалою
господарським судом залучено до участі
у справі третю особу яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - приватного
нотаріуса ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 27.01.2014 року
у даній справі задоволено заяву
приватного підприємства "Трейдсервіс"
про вжиття заходів до забезпечення
позову та зупинено стягнення на
підставі виконавчого напису, вчиненого
04.12.2013р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 за реєстровим №1174 про
звернення стягнення на користь
Аграрного фонду на зерно, яке є у
власності приватного підприємства
"Трейдсервіс" в розмірі неповернутого
авансового платежу до вирішення спору
по суті.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2014
року у даній справі відкладено розгляд
справи та залучено до участі у справі
Відділ державної виконавчої служби
Голованівського районного управління
юстиції в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору на стороні відповідача.

Відповідач позовні вимоги заперечив,
зазначивши про те, що ним подано
нотаріусу заяву про вчинення
виконавчого напису з документами, що
підтвердили суму заборгованості. На
думку відповідача, позивачем у позові
необґрунтовано зазначено, що спірний
напис вчинено за відсутності
відповідних документів, а наявність
заборгованості не спростовано.

Третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - приватним
нотаріусом ОСОБА_1 10.04.2014 року надіслано
до суду пояснення, з яких вбачається, що
третя особа вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню,
зазначивши про те, що включення сум
штрафів, пені, процентів у зміст
виконавчого напису прямо передбачено
законодавством України.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши присутніх в судовому
засіданні представників позивача та
відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у даній справі 18.02.2013 року
укладено Форвардний біржовий контракт
на закупівлю Аграрним фондом зерна
№216Ф (далі - Форвардний контракт). За
умовами даного Форвардного контракту
приватне підприємства "Трейдсервіс"
(Продавець) передає Аграрному фонду
(Покупець) у власність товар: пшеницю
м'яку 2 класу, що відповідає ДСТУ 3768:2010
(далі - Товар), а Покупець зобов'язується
прийняти Товар та оплатити його.

У відповідності до п. 1.2. Форвардного
контракту кількість товару визначено
1000 тон. Місяць поставки: в термін до 1
жовтня 2013 року (п. 1.3 Форвардного
контракту).

За умовами п. 1.5 договору ціна контракту
становить 1909000,00грн., в тому числі ПДВ
318166,67грн. з подальшим коригуванням
шляхом укладення додаткових угод.

19.02.2013 року з метою забезпечення в
повному обсязі виконання зобов'язань
по Форвардному контракту сторонами
укладено договір застави.

За умовами даного договору застави
приватне підприємство "Трейдсервіс"
(Заставодавець) передає Аграрному
фонду (Заставодержатель) зерно, яке
буде у власності Заставодавця на
момент виконання зобов'язання за
Основним договором, а також зерно, яке
буде вирощено (зібрано) Заставодавцем
на площі посіву 203,41га, на полях №№ 1, 2, 3,
4, розташованих на території
Грушківської сільської ради
Ульяновського району Кіровоградської
області.

Згідно із п. 1.2 договору застави сторони
оцінюють предмет застави у 1909000,00грн.

У відповідності до п. 2.2.1 договору
застави зобов'язання, що
забезпечується заставою відповідно до
цього договору, повинне бути виконане в
строк до 1 жовтня 2013 року.

Платіжним дорученням від 25.02.2013 року
Аграрний фонд перерахував приватному
підприємству "Трейдсервіс" попередню
оплату за пшеницю по Форвардному
контракту в сумі 954500,00грн.

Згідно виписки по банківському рахунку
позивача, кошти на рахунок приватним
підприємством "Трейдсервіс" отримано
14.03.2013р.

Приватним підприємством "Трейдсервіс"
на виконання умов Форвардного
контракту поставлено відповідачеві 502,6
тон пшениці 2 класу.

01.10.2013 року сторонами укладено
додатковий договір №2 до Форвардного
біржового контракту на закупівлю
Аграрним фондом зерна від 18.02.2013 року
№216Ф, у відповідності до п.1 якого
сторони дійшли взаємної згоди внести
зміни до Форвардного контракту,
змінивши у п. 1.3 розділу 1 та п. 2.1 розділу
2 слова, цифри та знаки "01" жовтня 2013 рік
на "01" листопада 2013 рік, тобто фактично
змінивши кінцеву дату поставки на 1
листопада 2013 року.

Аграрним фондом надіслано на адресу
приватного підприємства "Трейдсервіс"
претензію-вимогу від 21.11.2013р. №41-05/2856,
якою повідомлено, що у зв'язку з
недопоставкою останнім 497,400 тонн
пшениці 2 класу Аграрним фондом будуть
нараховані штрафні санкції у розмірі 20
відсотків, пеня у розмірі 0,1 відсоток та
7 відсотків від вартості
недопоставленого товару. Крім того,
Аграрний фонд буде змушений звернутися
до правоохоронних органів та суду з
метою захисту інтересів держави в
особі Аграрного фонду із застосуванням
до приватного підприємства
"Трейдсервіс" штрафних санкцій,
передбачених п.п. 7.2, 7.6 форвардного
біржового контракту від 18.02.2013р. №216ф.

28.11.2013 року позивачем надіслано на
адресу Аграрного фонду листа з
проханням надати обґрунтований
розрахунок заборгованості для
повернення різниці між отриманим
авансовим платежем та остаточною
вартістю поставленої продукції.
Позивачем запропоновано передати у
заставу Аграрному фонду посіви озимої
пшениці в кількості 110га під урожай 2014
року без отримання авансового внеску.

4 грудня 2013 року Аграрний фонд
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 із заявою №41-07/3139 на
вчинення виконавчого напису, до якої, в
обґрунтування безспірності вимог
залучено копію форвардного біржового
контракту від 18.02.2013р. №216Ф, копію
платіжного доручення, оригінал
договору застави, який посвідчений
19.02.2013р., документ про суму
заборгованості боржника, копію виписки
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб Аграрного фонду, положення про
Аграрний фонд, копію наказу про
призначення в.о. генерального
директора, копію витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб
боржника, письмове повідомлення про
порушення зобов'язань.

На підставі вказаних документів
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
вчинено оспорюваний виконавчий напис,
згідно якого запропоновано звернути
стягнення на користь Аграрного фонду
на зерно, яке є у власності приватного
підприємства "Трейдсервіс" в розмірі
неповернутого авансового платежу у
сумі 213838,48грн. та штрафу 20% у сумі
159385,86грн., пені 0,1% у сумі 23907,88грн., борг
за користування коштами у сумі 64567,49грн.
Зерно, передане в заставу Аграрному
фонду за договором застави,
посвідченим ОСОБА_1, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, 19.02.2013 року за
реєстровим №194, в якості забезпечення
виконання зобов'язання за Форвардним
біржовим контрактом№216Ф від 18.02.2013
року, укладеним між Аграрним фондом та
приватним підприємством "Трейдсервіс",
строк поставки за яким настав 1
листопада 2013 року.

Виконавчий напис зареєстровано в
реєстрі за №1174.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Голованівського районного управління
юстиції від 11.12.2013р. відкрито виконавче
провадження з виконання оспорюваного
виконавчого напису та накладено арешт
на майно (зерно), яке є у власності ПП
"Трейдсервіс".

Як зазначив позивач, виконавчий напис
на момент звернення з позовом до суду
не виконано.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про
нотаріат" нотаріальна дія або відмова у
її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.

Позивач не є особою, за зверненням якої
вчинено відповідну нотаріальну дію або
відмовлено у її вчиненні, проте ним
оспорюється право відповідача
задовольнити за рахунок заставленого
майна свої вимоги, безспірність яких не
підтверджена відповідачем та не
перевірена нотаріусом, а тому в силу ч.3
ст.15 Господарського процесуального
кодексу України даний спір підлягає
розгляду господарським судом.

При вирішенні даного спору
господарський суд виходить з
наступного.

Умови вчинення виконавчого напису
визначені в ст.88 Закону України "Про
нотаріат", відповідно до якої нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
При цьому, якщо для вимоги, за якою
видається виконавчий напис, законом
встановлено інший строк давності,
виконавчий напис видається у межах
цього строку.

Згідно зі статтею 87 названого Закону
для стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Перелік таких документів наведений у
Постанові Кабінету Міністрів України
від 29.06.1999р. №1172 "Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів", згідно
з яким для одержання виконавчого
напису для стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються оригінал нотаріально
посвідченої угоди та документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Безспірною є заборгованість боржника,
яка виключає можливість спору зі
сторони боржника щодо її розміру,
строку, за який вона нарахована, в
зв'язку з чим і документи, які
підтверджують її безспірність, на
підставі яких нотаріуси вчиняють
виконавчі написи, мають бути
однозначними, беззаперечними та
підтверджувати наявність у боржника
перед кредитором заборгованості саме в
такому розмірі.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
визначено поняття договору, яким є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Положеннями статей 627, 6278
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними умови,
які є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Аналіз умов Форвардного контракту
свідчить про виникнення на його
підставі між сторонами правовідносин
поставки. Відповідно, оцінка
правомірності заявлених вимог має
здійснюватись з урахуванням приписів
законодавства, якими врегульовано
правовідносини з поставки.

У відповідності до ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Договір поставки укладається на розсуд
сторін або відповідно до державного
замовлення.

Вказана норма кореспондується зі
статтею 712 Цивільного кодексу України,
згідно з якою за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач (покупець за контрактом)
перерахував позивачеві 954500,00грн.
попередньої оплати.

Як свідчать матеріали справи та не
заперечує позивач, умови Форвардного
контракту щодо поставки товару ним
виконані не в повному обсязі.

Пунктом 7.2 контракту № 216Ф передбачено,
що за невиконання продавцем умов
контракту щодо обсягів поставки ним
сплачується штраф у розмірі 20
відсотків вартості недопоставленого
товару, виходячи з вартості товару за
ціною фіксингу, що діяла на останній
день поставки. Відповідно до розділу 1
контракту № 216Ф визначено що ціною
фіксингу є середньозважена ціна
рівноваги, що склалася протягом
останніх трьох торгових сесій на
Аграрній біржі та сертифікованих нею
акредитованих товарних біржах на
момент поставки.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідачем при зверненні до
нотаріуса з заявою про вчинення
виконавчого напису не надавались
документи в обґрунтування розрахунку
заборгованості приватного
підприємства "Трейдсервіс", зокрема
розрахунок штрафних санкцій від
вартості недопоставленого товару з
урахуванням ціни фіксингу, визначеної
відповідно до умов контракту.

Більше того, як вбачається з розрахунку
суми заборгованості за невиконання
зобов'язань ПП "Трейдсервіс", що
надавався нотаріусу одночасно із
заявою про вчинення виконавчого
напису, відповідачем нараховано
штрафні санкції у відповідності до п.п.
7.2 та 7.6 контракту №216Ф, виходячи із
вартості недопоставленого товару в
сумі 796929,31грн. Як вбачається із
пояснень, наданих відповідачем на
вимогу суду, вказана сума обрахована із
розрахунку 497,4тон недопоставленої за
контрактом пшениці 2 класу за
середньозваженою ціною рівноваги
(фіксингу) за результатами 3-х останніх
торгових сесій станом на 24.09.2013 року, що
за даними Аграрного фонду складала
1602,19грн.

За умовами пунктів 1.7 Форвардного
контракту №216Ф від 18.02.2013 року, вартість
товару обраховується за формулою Цт
(ціна товару) х От (обсяг товару). В свою
чергу пунктом 1.6 контракту визначений
порядок формування ціни товару: Цф - Вк,
де Цф - це середньозважена ціна
рівноваги (фіксингу), що склалася
протягом останніх трьох торгових сесій
на Аграрній біржі та сертифікованих
нею акредитованих товарних біржах на
момент поставки, а Вк - це вартість
користування коштами (авансовим
платежем), визначена Національним
банком України.

З наведеного вбачається, що
відповідачем здійснено обрахування
вартості недопоставленого товару
виходячи не з вартості товару, а за
ціною фіксингу, тобто з порушенням
умов п.п. 1.6, 1.7 форвардного контракту
№216Ф, що призвело до нарахування
штрафних санкцій на помилково
обраховану суму вартості
недопоставленого товару, та додатково
нараховано вартість користування
коштами в сумі 64567,49грн.

Таким чином, відсутні підстави
стверджувати, що при вчиненні
нотаріусом спірного виконавчого
напису відповідачем додано належні
документи, що підтверджували
безспірність вимог Аграрного фонду.

Згідно із ч.1 ст.590 Цивільного кодексу
України звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням суду,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 6 ст.20 Закону України "Про
заставу" встановлено, що звернення
стягнення на заставлене майно
здійснюється за рішенням суду або
третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачено законом або
договором застави.

За приписами Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", який є
спеціальним законом з питань правового
режиму регулювання обтяжень рухомого
майна, звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса в
порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Законом.

Згідно із ст.26 цього Закону обтяжувач
має право на власний розсуд обрати один
із позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, в тому
числі, шляхом реалізації заставленого
майна на підставі виконавчого напису
нотаріуса.

Відповідно до ст.27 даного Закону
обтяжувач, який має намір звернути
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в
позасудовому порядку, зобов'язаний
надіслати боржнику, іншим обтяжувачам,
на користь яких встановлено
зареєстроване обтяження, письмове
повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання.
Повідомлення надсилається одночасно з
реєстрацією в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження. В
такому повідомленні, в силу п.6 ч.2 даної
статті, має міститься вимога до
боржника виконати порушене
зобов'язання або передати предмет
забезпечувального обтяження у
володіння обтяжувачу протягом 30 днів х
моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

Відповідач не надав суду доказів, які
підтверджували б, що ним після настання
строку поставки товару направлялося на
адресу позивача письмове повідомлення
про порушення забезпеченого заставою
зобов'язання та встановлювався 30
денний термін для виконання позивачем
порушеного зобов'язання.

Претензія-вимога Аграрного фонду від
21.11.2013р. №41-05/2856 на адресу позивача не
розцінюється судом як повідомлення про
порушення забезпеченого обтяженням
зобов'язання, оскільки у вказаному
повідомленні відповідач повідомляє
виключно про те, що у разі невиконання
позивачем п. 7.2 Форвардного контракту
щодо обсягів поставки, ним будуть
нараховані штрафні санкції та
попереджає позивача про звернення до
правоохоронних органів та суду з метою
захисту інтересів держави.

Отже, при вчиненні виконавчого напису
від 04.12.2013р. не враховані приписи
спеціального закону щодо надсилання
вимоги про виконання порушеного
зобов'язання.

Таким чином, зважаючи на наведені
обставини, господарський суд дійшов
висновку про те, що відповідач порушив
приписи чинного законодавства щодо
відсутності безспірності його вимог до
позивача, а також ним не дотримано
приписів чинного законодавства щодо
надсилання боржникові повідомлення з
вимогою про виконання порушеного
зобов'язання у встановлений законом
термін.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги є такими, що підлягають
задоволенню.

Вжиті ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 27.01.2014 року
заходи до забезпечення позову
підлягають скасуванню в порядку ст. 68
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 68, 82-85, 116,
117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, який
вчинений 4 грудня 2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 та
зареєстрований в реєстрі за №1174 про
звернення стягнення на користь
Аграрного фонду на зерно, яке є у
власності приватного підприємства
"Трейдсервіс" в розмірі неповернутого
авансового платежу у сумі 213838,48грн. та
штрафу 20% у сумі 159385,86грн., пені 0,1% у сумі
23907,88грн., борг за користування коштами
у сумі 64567,49грн. таким, що не підлягає
виконанню.

Стягнути з Аграрного фонду (01001, м. Київ,
Шевченківський район, вул. Грінченка,
буд. 1, ідентифікаційний код 33642855) на
користь приватного підприємства
"Трейдсервіс" (25006, Кіровоградська
область, Голованіський район, смт.
Голованівськ, вул. Леніна, буд. 52-а,
ідентифікаційний код 32150452) 3045,00грн.
судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Скасувати заходи до забезпечення
позову, вжиті ухвалою господарського
суду від 27.01.2014 року у даній справі.

Згідно частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 22.04.2014р.

Головуючий суддя
Г.Б. Поліщук

Суддя
В.Г.Кабакова

Суддя
В.В.Тимошевська