ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.Справа № 922/854/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз", м.Харків, до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-промисловий
союз Інвестор", м.Харків, про
стягнення 38918,07 грн. за участю
представників:

позивача - Рожкова С.Г. (довіреність №
3927 від 26.12.2013р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Харківгаз", м.Харків,
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-промисловий
союз Інвестор", м.Харків,
заборгованості за Договором
купівлі-продажу № 94 від 03.12.2010р. в
розмірі 36160,00 грн. та 3% річних в сумі 2758,07
грн. Витрати з оплати судового збору
позивач просить покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.03.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/854/14 та
розгляд справи призначено на 25.03.2014р. об
11:40 год.

Ухвалою господарського суду від
25.03.2014р. розгляд справи було відкладено
на 15.04.2014р.об 11:15 год.

У судовому засіданні, яке відбулося
15.04.2014р., представник позивача
підтримала заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Копії ухвал про порушення
провадження у справі та про
відкладення розгляду справи, надіслані
на адресу відповідача: 61003, м.Харків,
вул.Космічна, 21, корпус А, кімната 501
(згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), повернуті до
господарського суду за закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а
в разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
і не повернуто підприємством зв'язку
або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання (за місцезнаходженням згідно
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), проте не
скористався наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України правами на участь у судовому
засіданні, а також не надав суду
жодного доказу в обґрунтування
заперечень проти позову або на
підтвердження належного виконання
договірних зобов'язань, суд визнав за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

03.12.2010р. між Публічним акціонерним
товариством "Харківгаз" (позивачем) в
особі Зміївської філії ПАТ "Харківгаз"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-промисловий
союз Інвестор" (відповідачем) було
укладено Договір купівлі-продажу № 94,
згідно п. 1.1. якого відповідач
(продавець) зобов'язався передати, а
позивач (покупець) оплатити пісок
природний, рядовий, у кількості й
асортименті відповідно до
Специфікації (Додаток № 1), що є
невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 3.2. Договору визначено загальну
ціну Договору, яка складає 116160,00 грн., в
тому числі ПДВ - 19360,00 грн.

Згідно п. 3.3. Договору, покупець
протягом 30-ти банківських днів з
моменту підписання даного Договору
перераховує на розрахунковий рахунок
продавця аванс у розмірі 30% від
загальної вартості товару.

Остаточний розрахунок за товар
проводиться покупцем протягом 10-ти
банківських днів з моменту писання
акту прийому-передачі товару (п. 3.4.
договору).

Відповідно до розділу 2 Договору,
покупець зобов'язаний оплатити товар
на умовах, передбачених даним
Договором, а продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар на умовах та в
термін, відповідно до Договору.

Згідно п. 4.2. Договору, термін виконання
робіт за даним Договором - 10
календарних днів з моменту
перерахування авансу на розрахунковий
рахунок продавця, згідно п. 3.3. даного
Договору.

Як свідчать матеріали справи, 18.03.2011р.
позивач (покупець) перерахував на
рахунок відповідача кошти в сумі 116160,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 3743 від 18.03.2011р. Проте,
відповідач (продавець) свої обов'язки,
передбачені п. 2.2. Договору, не виконав,
оплачений товар позивачу не передав.

Відповідачем було частково повернуто
позивачеві кошти в сумі 80000,00 грн.

Таким чином, на даний час залишається
не повернутою заборгованість в сумі
36160,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 3 вищевказаної статті,
якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 665 ЦК України визначено,
що у разі відмови продавця передати
проданий товар покупець має право
відмовитися від договору
купівлі-продажу.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу
України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Позивачем на адресу відповідача двічі
направлялися претензії листами за вих.
№ 01-1667 від 02.10.2013р. та за вих. № 01-1870 від
30.10.2013р. з вимогою сплатити суму
заборгованості у розмірі 36160,00 грн. Але
дані листи були повернуті позивачеві
за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд визнав вимоги про
стягнення з відповідача 2758,07 грн. - 3%
річних законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем склав 38918,07 грн., у тому числі:
36160,00 грн. основного боргу та 2758,07 грн. - 3%
річних.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості або
обґрунтованих заперечень проти позову,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Харківгаз" обґрунтовані,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 526, 530, 612, 625, 665, 693 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-промисловий
союз Інвестор" (61003, м.Харків,
вул.Космічна, 21, корпус А, кімната 501; ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Харківгаз"
(61109, м.Харків, вул.Безлюдівська, 1; ; р/р 4001 в ПАТ "КБ
"Надра" м.Київ, МФО 380764) - 36160,00 грн.
заборгованості; 2758,07 грн. - 3% річних; 1827,00
грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.04.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар