Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/626/14 15.04.14 р.

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Інго-
Україна"

до Приватного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Княжа

Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення 21 397,55 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Дубовий О.С. за
довіреністю № 358-2013 від 01.10.2013 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Княжа Вієнна
Іншуранс Груп" про стягнення 21 397,55 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 18.02.2014 р.

08.02.2014 р. через відділ діловодства суду
від МТСБУ надійшло повідомлення про
страхове покриття.

18.02.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшло клопотання про
припинення провадження у справі.

Ухвалою від 18.02.2014 р. розгляд справи
відкладено на 06.03.2014 р.

24.02.2014 р. до суду надійшов відзив на
позовну заяву, у якому відповідач проти
задоволення позову заперечує.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
06.03.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. у відпустці справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 06.03.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 01.04.2014 р.

В судовому засіданні 01.04.2014 р.
представником позивача було подано
додаткові документи по справі.

Ухвалою від 01.04.2014 р. розгляд справи
відкладено на 15.04.2014 р.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
07.04.2014 р. у зв'язку з виходом з відпустки
справу передано для розгляду судді
Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 07.04.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Зеленіною Н.І.

У судове засідання 15.04.2014 р. представник
позивача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив.

Розглянувши клопотання позивача про
припинення провадження у справі, суд не
знаходить підстав для його
задоволення, оскільки сплата
відповідачем суми позовних вимог була
здійснена до звернення позивача до
суду, тобто, на момент подання позову
предмет спору вже був відсутній.

При цьому, припинення провадження у
справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з відсутністю
предмета спору можливе лише у разі,
якщо предмет спору існував на момент
звернення з позовом до суду, та
припинив існування під час розгляду
справи у суді.

В судовому засіданні 15.04.2014 р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд встановив
наступне.

12.06.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна" (надалі -
позивач) та ТОВ «Перша лізингова
компанія» (надалі - Страхувальник) було
укладено Договір страхування № 250545208.12,
предметом якого є страхування
транспортного засобу «Фольксваген»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1.

21.01.2013 р. на а/д Київ-Чернігів відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Деу» державний
реєстраційний № НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_4, та транспортного засобу
«Фольксваген», державний
реєстраційний № НОМЕР_1, що належить
ТОВ «Перша лізингова компанія», під
керуванням водія ОСОБА_5

Внаслідок вказаного ДТП було
пошкоджено автомобіль «Фольксваген»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1,
розмір матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу,
становить 27 694,39 грн.

За страховим випадком - зазначеною ДТП,
що сталась за участю застрахованого
автомобіля, позивачем було здійснено
виплату страхового відшкодування в
розмірі 21 397,55 грн.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортний засіб «Деу» державний
реєстраційний № НОМЕР_2, застрахований
відповідачем за Полісом № АЕ/04500869.

Зазначеним Полісом передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну становить 50 000,00 грн.,
франшиза - 0,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.11.2013 р. між позивачем та відповідачем
було укладено угоду про зарахування
зустрічних однорідних вимог,
відповідно до якої зобов'язання між
сторонами стосовно виплати страхового
відшкодування у розмірі 20 953,18 грн.
припиняються з моменту підписання
даної угоди, а зобов'язання відповідача
перед позивачем на суму 444,37 грн.
сплачується відповідачем у строк до
25.11.2013 р. (п. 6 Угоди).

22.11.2014 р. відповідач сплатив на корись
позивач 444,37 грн. страхового
відшкодування відповідно до
платіжного доручення № ЗР040871 від 22.11.2013
р. за вищевказаною Угодою.

Згідно статті 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем було належним чином, до
моменту звернення позивача до суду,
виконано обов'язок щодо сплати на
користь позивача суми страхового
відшкодування у повному розмірі, у
зв'язку з чим позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши обставини справи та докази
у даній справі, суд вважає позовні
вимоги необґрунтованими й
спростованими належним чином та у
встановленому порядку відповідачем, а
відтак такими, що не підлягають
задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43,
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Інго-Україна" до
Приватного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія "Княжа
Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення 21
397,55 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна