ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Справа № 911/558/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», Київська обл., м. Бровари

до Дочірнього підприємства
«Господарник плюс», Київська обл., м.
Ірпінь

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Господарник», м. Київ

про стягнення 73 638 625,59 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Григориця В.О. -
довіреність № ДВК-514 від 07.10.2013 р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської
області звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - позивач) з позовом
до Дочірнього підприємства
«Господарник плюс» (далі - відповідач)
про стягнення 73 638 625,59 грн. за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Господарник» (далі - третя особа).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням Відповідачем, як
правонаступником ТОВ «Господарник»
своїх зобов'язань за договором поруки
№ 243461 від 07.07.2010 р., укладеним в
забезпечення виконання Приватним
акціонерним товариством «ФУРШЕТ»
зобов'язань за Договором про надання
кредитних послуг № 0 від 07.07.2010 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.02.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/558/14 та
призначено її до розгляду на 24.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.02.2014 р. вжито заходи до
забезпечення позову у справі № 911/558/14, а
саме: накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно Дочірнього
підприємства «Господарник плюс» (, адреса: 08025, Київська
область, м. Ірпінь, вул. Ленінградська,
6-А) в межах позовних вимог, а саме: 73 638
625,59 гривень (сімдесят три мільйони
шістсот тридцять вісім тисяч шістсот
двадцять п'ять гривень 59 копійок).

21.03.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшов відзив Відповідача від 21.03.2014
р. б/№ (вх. № 5095/14) на позовну заяву, з
доданими документами, у тому числі
копією розподільчого балансу від 28.02.2012
р.

В судовому засіданні 24.03.2014р. розпочав
розгляд справи по суті, оскільки
наявних у справі матеріалів було
достатньо для судового розгляду
справи. Представник відповідача
доповів свої заперечення та зазначив
докази якими вони обгрунтовані. Під час
судового розгляду суд вирішив
відкласти подальший розгляд справи на
07.04.2014 р.

07.04.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшла заява Позивача від 07.04.2014 р.
б/№ (вх. № 6256/14) про зміну підстав
позову, обґрунтована тим, що за
наслідками ознайомлення з матеріалами
даної справи, у тому числі з
розподільчим балансом від 28.02.2012 р.,
доданим Відповідачем до відзиву,
Позивачем було встановлено, що
Відповідач несе перед Позивачем не
солідарну відповідальність, а
субсидіарну.

Статтею 22 ГПК України передбачено, що
до початку розгляду господарським
судом справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Дослідивши вказану заяву Позивача про
зміну підстав позову, суд дійшов
висновку, що остання не підлягає
задоволенню, оскільки вона подана
Позивачем після початку розгляду
справи по суті, що підтверджується
протоколом судового засідання від
24.03.2014 р. та ухвалою суду від 24.03.2014 р. про
відкладення розгляду справи, з яких
вбачається, що у судовому засіданні
24.03.2014 р. судом було заслухано виступ
представника Відповідача, його
заперечення та докази якими вони
обгрунтовані, також заслухані
пояснення Третьої особи по суті спору.
Зазначене також вбачається з самої
заяви Позивача, оскільки останній
вирішив змінити підставу позову
безпосередньо після ознайомлення з
відзивом Відповідача на позов та
доданими до відзиву доказами, які вже
стали предметом дослідження в судовому
засіданні 24.03.2014 р.

07.04.2014 р. у судовому засіданні оголошено
перерву до 14.04.2014 р.

14.04.2014 р. у судове засідання з'явився
представник Позивача та надав
пояснення у справі. Відповідач та Третя
особа у судове засідання не з'явились,
про причини неявки суд не повідомили,
про час та місце судового засідання
були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, дослідивши
подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2010 р. між Публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» та Приватним
акціонерним товариством «ФУРШЕТ»
(позичальник) укладено договір про
надання кредитних послуг № 0
(надалі також - «Кредитний договір»). В
подальшому до Кредитного договору було
укладено низку додаткових угод.

Крім цього 07.07.2010 р. між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
(кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Господарник»
(поручитель, третя особа у справі) було
укладено договір поруки № 243461 (надалі
також - «Договір поруки»), відповідно до
умов якого (п. 1.1. Договору поруки),
поручитель поручається перед
кредитором за виконання Приватним
акціонерним товариством «ФУРШЕТ»
(боржник), код за усіх його
зобов'язань перед кредитором, що
виникли з Кредитного договору,
укладеного між кредитором та
боржником, існуючих в теперішній час, і
тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язань
боржника за Кредитним договором.

Відповідно до рішення господарського
суду міста Києва від 17.09.2012 р. у справі №
5011-35/7074-2012, залишеного без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25.12.2012 р. позов
ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «ФУРШЕТ» та ТОВ
«Господарник» про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій за
Кредитним договором задоволено
повністю.

Згідно угоди про врегулювання спору
від 28.12.2012 р., яка укладена між ПАТ
«УкрСиббанк» та боржниками, у тому
числі ПАТ «ФУРШЕТ» та ТОВ
«Господарник», боржниками визнано в
повному обсязі заборгованість за
Кредитним договором, встановлену
рішенням господарського суду міста
Києва від 17.09.2012 р., зокрема на загальну
суму 90 539 096,93 грн.

20.12.2013 р. між Публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» (первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (новий кредитор, позивач у
справі) було укладено договір
факторингу № 56/FAA (надалі також -
«Договір факторингу»), відповідно до
умов якого (п. 1.1. Договору факторингу),
новий кредитор, в порядку та на умовах,
визначених договором та чинним в
Україні законодавством, зобов'язується
передати в розпорядження первісного
кредитора грошові кошти за плату,
передбачену договором, а первісний
кредитор зобов'язується відступити
визначені цим договором права грошової
вимоги, що належать первісному
кредитору на підставі Кредитного
договору, з усіма змінами та
доповненнями до нього, укладеним між
первісним кредитором та ПАТ «ФУРШЕТ».

Згідно п. 1.2. Договору факторингу, сума
заборгованості боржника за кредитним
договором станом на день підписання
Договору факторингу становить 73 638 625,59
грн.

Пунктом 1.5. Договору факторингу у тому
числі передбачено, що з переходом прав
вимоги первісного кредитора за
Кредитним договором та після
підписання відповідних договорів
відступлення по договорам
забезпечення, до нового кредитора
переходять також права первісного
кредитора за Договором поруки.

27.03.2012 р. відбулась державна реєстрація
юридичної особи - Дочірнього
підприємства «Господарник плюс»
(відповідач у справі) шляхом виділу з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Господарник», що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Як зазначає Позивач у позовній заяві,
підставою для позову є те, що згідно ч. 4
ст. 109 ЦК України, якщо після виділу
неможливо точно встановити обов'язки
особи за окремим зобов'язанням, що
існувало у юридичної особи до виділу,
юридична особа, з якої здійснено виділ,
та юридичні особи, що були створені
внаслідок виділу, несуть солідарну
відповідальність перед кредитором за
таким зобов'язанням, в зв'язку з чим
Позивач вважає Відповідача солідарним
боржником щодо заявлених вимог.

Водночас, як вбачається з відзиву
Відповідача на позов та доданої до
відзиву копії розподільчого балансу
ТОВ «Господарник» від 28.02.2012 р.,
оригінал якого було досліджено у
судовому засіданні, до Дочірнього
підприємства «Господарник плюс» за
розподільчим балансом перейшли
зобов'язання на загальну суму 41 690 813,60
грн. перед PRIVATE LIMITED COMPANY «ANTHOUSA LIMITED»
відповідно до укладених договорів №
03/06-п та № 26/05, та на суму 395 819,48 грн.
перед Дочірнім підприємством
«Маркет-плазо», згідно договору № 1КВ
від 04.01.2012 р.

Також з розподільчого балансу ТОВ
«Господарник» вбачається, що
зобов'язання ТОВ «Господарник» перед
ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником
якого є ТОВ «Кредитні ініціативи»), що
виникли на підставі Кредитного
договору та Договору поруки, до
Дочірнього підприємства «Господарник
плюс» не передавались, в зв'язку з чим в
силу ст. 109 ЦК України, Відповідач несе
субсидіарну, а не солідарну
відповідальність за вказаними
зобов'язаннями.

Згідно ч. 1-3 ст. 109 ЦК України, виділом є
перехід за розподільчим балансом
частини майна, прав та обов'язків
юридичної особи до однієї або кількох
створюваних нових юридичних осіб.
Після прийняття рішення про виділ
учасники юридичної особи або орган, що
прийняв рішення про виділ, складають та
затверджують розподільчий баланс. Суд,
що прийняв рішення про виділ, у своєму
рішенні визначає учасника юридичної
особи або вищий орган юридичної особи
(власника), який зобов'язаний скласти та
затвердити розподільчий баланс.
Юридична особа, що утворилася
внаслідок виділу, несе субсидіарну
відповідальність за зобов'язаннями
юридичної особи, з якої був здійснений
виділ, які згідно з розподільчим
балансом не перейшли до юридичної
особи, що утворилася внаслідок виділу.
Юридична особа, з якої був здійснений
виділ, несе субсидіарну
відповідальність за зобов'язаннями,
які згідно з розподільчим балансом
перейшли до юридичної особи, що
утворилася внаслідок виділу. Якщо
юридичних осіб, що утворилися
внаслідок виділу, дві або більше,
субсидіарну відповідальність вони
несуть спільно з юридичною особою, з
якої був здійснений виділ, солідарно.

Згідно ч. 1 ст. 33, ст. 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем не доведено за допомогою
належних та допустимих доказів
наявності підстав солідарної
відповідальності Відповідача за
заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного вище, суд
дійшов висновку, що заявлені Позивачем
до Відповідача позовні вимоги є
безпідставними та необґрунтованими, в
зв'язку з чим не підлягають
задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 22.04.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.