м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5766/14 15.04.14

За позовом Комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів

Шевченківського району»

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекотоф»

Про стягнення 49 573,54 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Гутій І.В. -
довіреність № 80-Д від 25.12.2013

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекотоф» про
стягнення 21 012,58 грн. боргу за фактично
спожиті комунальні послуги за період з
20.09.2010 по 26.12.2011, 25 090,00 грн. боргу за
комунальні послуги по 31.12.2013 надані
згідно договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення № Ц-121 від 10.01.2012, 644,31
грн. збитків від зміни індексу інфляції
та 2 826,65 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/5766/14 та розгляд справи
призначено на 15.04.2014.

Позивач в судовому засіданні 15.04.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 15.04.2014 не
звився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справ від 02.04.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
суду від 02.04.2014 було надіслано
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення на адресу, що зазначена в
позовній заяві, а саме : м. Київ, вул.
Басейна, 5-Б, яка згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
11.04.2014 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Оскільки наявних в матеріалах справи
документів достатньо для її розгляду,
суд вважає, що неявка представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті.

В судовому засіданні 15.04.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» визначає наступні терміни:

виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який
виробляє або створює
житлово-комунальні послуги;

власник приміщення, будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі - власник) -
фізична або юридична особа, якій
належить право володіння, користування
та розпоряджання приміщенням,
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, зареєстроване у встановленому
законом порядку.

Згідно договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення № 2959 від 26.10.2004
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пекотоф» придбало у
власність нежилі приміщення загальною
площею 175,5 кв. м., які знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська,
14 (літера А).

Право власності на вказані приміщення
зареєстровані за відповідачем в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації 10.12.2004 за № 3154-П, що
підтверджується реєстраційним написом
на зазначеному договорі.

Відповідно до п. 2.1. статуту
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району», який
зареєстрований державним
реєстратором Шевченківської районної
у м. Києві державної адміністрації
27.06.2012, підприємство створено з метою
отримання прибутку від господарської
діяльності, спрямованої на задоволення
суспільних потреб, надання послуг
населенню у сфері житлово-комунального
господарства в якості виконання цих
послуг.

Згідно з п. 2.2. статуту основними
напрямками діяльності підприємства є:

2.2.1. забезпечення послугами
газопостачання, водопостачання
(водовідведення) та централізованого
опалення до споживачів по внутрішньо
будинкових мережах на підставі
договорів, укладених підприємством з
виробниками послуг, а також на підставі
договорів, укладених підприємством
безпосередньо зі споживачами послуг.

2.2.2. здійснення нарахувань та
виготовлення рахунків на сплату
житлово-комунальних послуг для
споживачів (власників, наймачів) жилих
та нежилих приміщень.

2.2.3. забезпечення збору платежів від
споживачів зазначених послуг на
користь виробників послуг.

2.2.4. надання платних послуг в галузі
житлово-комунального господарства
населенню та підприємствам,
організаціям, установам.

Спірні відносини між сторонами виникли
у зв'язку з наданням відповідачу у
період з вересня 2010 року по грудень 2013
року комунальних послуг, вартість яких
відповідачем повністю не сплачена.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цивільними актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу
України закріплено загальне поняття
правочину, яким є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого не встановлена обов'язкова
письмова форма, вважається вчиненим,
якщо поведінка сторін засвідчує їхню
волю до настання відповідних правових
наслідків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639
Цивільного кодексу України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Договір може бути
укладений у будь - якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
визначено поняття договору, яким є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Також статтею 181 Господарського
кодексу України визначено загальний
порядок укладання господарських
договорів, зокрема в частині 1 цієї
статті зазначено, що господарський
договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження до виконання замовлення,
якщо законом не встановлено спеціальні
вимоги до форми та порядку укладення
даного виду договорів.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Позивач вказує на те, що відповідачу
виставлялись рахунки на сплату
комунальних послуг у період з вересня
2010 року по листопад 2011 року та як
свідчать матеріали справи відповідач
частково здійснював оплату наданих
послуг.

На період з вересня 2010 року по листопад
2011 року між сторонами у справі договір
на надання комунальних послуг не
укладався. При цьому, як слідує з
матеріалів справи відповідач у цей
період ці послуги фактично прийняв, від
їх надання не відмовлявся та
здійснював часткову оплату.

Таким чином, між сторонами у справі з
приводу надання послуг у період з
вересня 2010 по листопад 2011 року виникли
відносини з договору про надання
комунальних послуг, укладеного
відповідно до вимог ст. 181
Господарського кодексу України у
спрощений спосіб шляхом прийняття
замовлення до виконання.

01.12.2011 між Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві ради
в особі (виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Пекотоф»
(споживач) було укладено договір № Ц-121
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення (далі -
договір № Ц-121).

Відповідно до п. 1.1. договору № Ц-121
виконавець зобов'язується своєчасно
надавати споживачеві відповідної
якості послуги з центрального
опалення, холодного водопостачання і
водовідведення, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.

Згідно загальних положень статуту
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району», який
зареєстрований державним
реєстратором Шевченківської районної
у м. Києві державної адміністрації
27.06.2012, Комунальне підприємство «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» перейменоване
з Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві
ради.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погодженні ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати
обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 9.1. договору № Ц-121 сторонами
погоджено, що договір укладено на 1
(один) рік і набирає чинності з дня його
укладення. Договір вважається щороку
продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку його дії однієї із
сторін не буде письмово заявлено про
його розірвання або необхідність
перегляду.

Сторонами доказів в підтвердження
виявлення небажання продовжувати
договірні правовідносини не подано.

Відповідно до п. 2.2. договору № Ц-121
нарахування за спожиті послуги
проводиться згідно табуляграм ВАТ АК
«Київводоканал» і АК «Київенерго» за
тарифами, які затверджені
розпорядженнями Київської міської
державної адміністрації, чинними у
період споживання послуг.

Наявні в матеріалах справи договір на
постачання теплової енергії у гарячій
воді № 320-0333 від 13.11.2003, розшифровки
рахунків абонента та облікові картки
(табуляграми) підтверджують постачання
комунальних послуг.

Пункт 4.1. договору № Ц-121 в разі
наявності обставин, що викладені в
цьому пункті містить права споживача
на зменшення розміру плати та на
звільнення від плати, зокрема в разі
ненадання послуг, надання послуг не в
повному обсязі, зниження їх якості,
відсутності споживача.

Відповідачем доказів наявності певних
обставин та доказів звернення до
позивача з вимогами про зменшення або
звільнення від плати за послуги не
подано.

Також відповідачем не подано доказів
того, що він звертався з відповідними
претензіями до виконавців відповідних
послуг, в порядку визначеному ст. 18
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги».

Доказів того, що відповідач звертався
до виробників відповідних послуг із
заявою про відключення від надання цих
послуг не подано.

Дані обставини свідчать, що відповідач
у заявлений позивачем період спожив
комунальні послуги, претензій щодо
наданих послуг у відповідача не було, а
отже відповідач має сплатити їх
вартість позивачу.

Позивачем рахунки у кількості 40 штук
про сплату послуг також були надіслані
позивачем відповідачу разом з
претензією від 21.01.2014 про сплату
заборгованості в розмірі 46 102,76 грн.
рекомендованою кореспонденцією 23.01.2014.

Згідно з п. 3.1. договору № Ц-121
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

В п. 3.2. договору № Ц-121 зазначено, що у
разі застосування щомісячної системи
оплати послуг платежі вносяться не
пізніше числа місця, що настає за
розрахунковим.

Відповідно до п. 4.2.1. договору № Ц-121
споживач зобов'язаний оплачувати
послуги в установлений договором
строк.

Стаття 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначає,
що споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

При цьому умовами договору № Ц-121 не
визначено строку здійснення щомісячно
сплати платежів. Договором про надання
комунальних послуг, що діяв між
сторонами у період з вересня 2010 року по
листопад 2011 року та укладений у
спрощений спосіб строки виконання
зобов'язання по сплаті послуг не
визначено.

Згідно з п. 2 ст. 8 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» стандарти,
нормативи, норми, порядки і правила у
сфері житлово-комунальних послуг
розробляють і затверджують Кабінет
Міністрів України, …

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.05.2005 затверджено Правила
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Пунктом 18 Правил визначено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2 статті 193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач всупереч взятих на себе
зобов'язань плату за спожиті
комунальні послуги у період з вересня
2010 року по грудень 2013 року повністю не
вніс, в результаті чого виникла
заборгованість, що становить за
обґрунтованими розрахунками позивача
46 102,58 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України), якщо інше
не встановлено договором або законом.

Абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати наданих
комунальних послуг у розмірі 46 102,58 грн.
є обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач у визначені строки
оплату за надані послуги не провів, а
отже є таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по сплаті
платежів, позивач на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України просить суд
стягнути з відповідача 644,31 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та 2
826,65 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Умовами договору не передбачено інший
розмір процентів.

Суд приходить до висновку про
обґрунтованість нарахування 644,31 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та 2
826,65 грн. - 3% річних, тому позовні вимоги
в цій частині підлягають задоволенню
повністю.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними
засобами доказування обставин, на які
посилається позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Комунального підприємства
«Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекотоф» (м. Київ,
вул. Басейна, 5-Б, ) на
користь Комунального підприємства
«Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району» (м. Київ, вул.
Кирпоноса, 10/8, ) 46 102
(сорок шість тисяч сто дві) грн. 58 коп.
основного боргу, 644 (шістсот сорок
чотири) грн. 31 коп. збитків від зміни
індексу інфляції та 2 826 (дві тисячі
вісімсот двадцять шість) грн. 65 коп. - 3%
річних, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 17.04.2014.

Суддя
В.В.Сівакова