донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

22.04.2014р. справа №905/7896/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В.
Принцевської Н.М., Скакуна О.А.при
секретарі судового засідання Савченко
І.В.за участю представників сторін: від
позивача: Чаруковський Р.В. довіреність
№Н-01/716 31.03.2014р.від відповідача:Дервіш
Д.С. довіреність №12 від
17.04.2014р.розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну
скаргуДержавного підприємства
«Донецька залізниця», м. Донецьк на
рішення господарського суду Донецької
області від13.03.2014р.по справі№905/7896/13
(головуючий суддя Мальцев М.Ю., судді:
ОсадчаА.М., Сич Ю.В.)за
позовом:Державного підприємства
«Донецька залізниця», м. Донецькдо
відповідача:Приватного підприємства
«Укртехнопром», м. Ясинувата Донецької
областіпровизнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Донецька
залізниця», м. Донецьк звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Приватного підприємства
«Укртехнопром», м. Ясинувата Донецької
області про визнання недійсним
договору поставки від 23.09.2008р.
№Д/НХ-082277/НЮ.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 13.03.2014р. у справі
№905/7896/13 у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення суду та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач зазначає, що судом першої
інстанції було зроблено висновки, які
не відповідають обставинам справи, та
невірно застосовано норми
матеріального права, а саме: п. 84
Тимчасового положення про закупівлю
товарів, робіт і послуг за державні
кошти, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України №274 від
28.03.2008р., ст. 40 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»,
ст.ст. 2-3, 215 Цивільного кодексу України,
ст. 207 Господарського кодексу України.
Скаржник вважає, що строки поставки,
визначені у заяві пропозиції від
05.08.2008р. не відповідають строкам
поставки, зазначеним специфікації №1,
оскільки відповідно до графіку
постачання, зазначеному у специфікації
№1, яка є додатком №1 до договору
поставки від 23.09.2008р. №Д/НХ-082277/НЮ,
постачання повинно здійснюватися у
третьому-четвертому кварталах 2008р., а
згідно заяві-пропозиції ПП
«Укртехнопром» від 05.08.2008р. строк
постачання вказаний - 10 календарних
днів.

Позивач у судове засідання прибув,
надав заяву про виправлення помилки у
апеляційній скарзі щодо номеру справи,
за якою оскаржується рішення.
Підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач у судове засідання прибув,
надав заперечення на апеляційну
скаргу, просив рішення по справі
залишити без змін.

Судове засідання апеляційної
інстанції здійснювалось за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у порядку розгляду апеляційної скарги
встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає матеріали
господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом
при розгляді норм матеріального та
процесуального права, що мають
значення для справи. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія апеляційної інстанції
встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, що
23.09.2008р. між Приватним підприємством
«Укртехнопром», як постачальником
(відповідач) та Державним
підприємством «Донецька залізниця», як
покупцем (позивач) укладено договір
поставки №Д/НХ-082277/НЮ (далі - договір).

Згідно з умовами п. 1.1 договору
предметом договору є поставка
постачальником покупцю товару в
асортименті та кількості згідно
специфікації (додаток 1), яка є
невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.1. договору визначено, що
якість товару, що постачається, повинна
відповідати кресленню передбаченому у
специфікації.

Товар постачається постачальником за
рахунок постачальника на склад покупця
на умовах DDP (ІНКОТЕРМС 2000) у м.
Артемівськ (п.4.3. договору).

Відповідно до п. 5.1 та п. 5.2. договору
ціна постачальника за редуктор від
середньої частини вісі типу ВБА 32/2 до
пасажирських вагонів визнана тендером
і вказана у специфікації (додаток 1),
яка є невід'ємною частиною цього
договору; загальна сума договору
складає 2 112 000,00грн. у т.ч. ПДВ 20%
352000,00грн. та зазначається у звіті про
результати здійснення процедури
торгів.

Оплата проводиться покупцем шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника протягом 45
банківських днів з дня отримання
товару (пункт 6.2. договору).

Пунктом 15.1. визначено, що термін дії
договору - з моменту його підписання
сторонами і до 31.12.2008р.

До зазначеного договору було підписано
специфікацію (додаток №1) від 23.09.2008р.
№1, яка є невід'ємною частиною договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірний договір є договором поставки,
що підпадає під правове регулювання
норм глави 54 Цивільного кодексу
України та статей 264-271 Господарського
кодексу України. Істотними умовами
договору поставки, зокрема, є предмет,
ціна, строк дії договору, умови
поставки, термін її здійснення, якісні
показники та кількість товару, що
постачається.

Відповідно до частини 3 статті 264
Господарського кодексу України,
основні вимоги щодо укладення та
виконання договорів поставки
встановлюються цим Кодексом, іншими
законодавчими актами.

Згідно вимог ст. 638 Цивільного кодексу
України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Зазначені норми кореспондуються
з приписами ст.180 Господарського
кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Скаржник в своїй апеляційні скарзі
посилається на той факт, що строки
поставки, визначені у заяві пропозиції
від 05.08.2008р. не відповідають строкам
поставки, зазначеним специфікації №1,
оскільки відповідно до графіку
постачання, зазначеному у специфікації
№1, яка є додатком №1 до договору,
постачання повинно здійснюватися у
третьому-четвертому кварталах 2008р., а
згідно заяві-пропозиції ПП
«Укртехнопром» від 05.08.2008р. строк
постачання вказаний - 10 календарних
днів. У зв'язку з чим просить визнати
недійсним з моменту укладення договір
поставки від 23.09.2008р. №Д/НХ-082277/НЮ.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного
Кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу, зокрема:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України
зазначено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено наступне.

Згідно з пунктом 84 Тимчасового
положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №274 від 28.03.2008р.,
умови договору про закупівлю не
повинні відрізнятись від умов
тендерної (цінової) пропозиції
учасника-переможця процедури
закупівлі.

Заявою-пропозицією ПП "Укртехнопром" до
ДП "Донецька залізниця" від 05.08.2008р., яка
міститься в матеріалах справи,
визначено строк постачання - 10
календарних днів.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що
товар повинен бути поставлений
постачальником не пізніше 10 днів від
дня надання заявки покупцем.

Відповідно до графіку постачання,
зазначеному у специфікації від 23.09.2008р.
№ 1, яка є додатком до договору,
постачання повинно здійснюватись у
третьому та четвертому кварталі.

З наведеного вбачається, що
специфікацією №1 встановлено
загальний графік постачання, а в
пунктом 4.1 договору зазначена певна
дата постачання, яка визначається у
залежності від дня надання заявки
покупцем.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що доводи апелянта
відносно невідповідності строків є
помилковими, оскільки можливості зміни
строків постачання за договором, його
умовами не передбачено.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
господарського суду стосовно того, що
умови договору поставки від 23.09.2008р.
№Д/НХ-082277/НЮ повністю відповідають
умовам заяви-пропозиції ПП
"Укртехнопром" до ДП "Донецька
залізниця" від 05.08.2008р., тому докази
порушення вимог п. 84 Тимчасового
положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №274 від 28.03.2008р.
відсутні.

Також, під час розгляду справи,
відповідачем було подано заяву про
застосування у спірних відносинах
позовної давності, якій судом першої
інстанції надано вірну оцінку та не
застосовано позовну давність, оскільки
факт порушення права не встановлено.

За приписами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків викладених у рішенні суду
першої інстанції.

У зв'язку з вищевикладеним, апеляційний
господарський суд вважає, що судом
першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно з'ясовано обставини справи,
винесено рішення у відповідності до
норм матеріального і процесуального
права, тому апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Донецької області
від 13.03.2014р. у справі №905/7896/13 підлягає
залишенню без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на заявника.

Керуючись статями 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Донецька залізниця», м.
Донецьк на рішення господарського суду
Донецької області від 13.03.2014р. у справі
№905/7896/13 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 13.03.2014р. у справі №905/7896/13 -
залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

Головуючий
Н.В. Ломовцева

Судді:
Н.М.Принцевська

О.А. Скакун

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСДО.