ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 квітня 2014 р. справа
№903/305/14

за позовом Ковельського міжрайонного
прокурора в інтересах держави -
Ковельської міської ради в особі
підприємства теплових мереж
"Ковельтепло", м. Ковель

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Турійськ

про стягнення 4 645 грн. 90 коп.

Суддя Войціховський В.А.

за участю представників:

від позивача: Кобук О.М. - юрисконсульт
(дов. №3885 від 31.10.2013р.)

від відповідача: не з'явились

в судовому засіданні взяла участь:
Нагорнюк І.Б. - прокурор відділу
представництва інтересів громадян і
держави в судах прокуратури міста
Луцька (дов. №98-5112 від 18.09.2013р.)

Суть спору: Ковельський міжрайонний
прокурор в інтересах держави -
Ковельської міської ради звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь підприємства
теплових мереж "Ковельтепло" 4 796,42 грн.,
в тому числі 4 400,42 грн. заборгованості
по оплаті послуг, пов'язаних з
відпуском теплової енергії, наданих
відповідно до укладеного між цими
суб'єктами господарювання договору №524
від 01.03.2010р., 189,64 грн. пені, нарахованої
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань в частині своєчасної
оплати послуг, 87,95 грн. суми інфляційних
та 118,41 грн. трьох процентів річних,
нарахованих відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від
31.03.2014р. за цим позовом було порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд в судовому засіданні.

Присутня в судовому засіданні
представник ПТМ "Ковельтепло"
пред'явлені до підприємця ОСОБА_1
позовні вимоги в частині стягнення
суми основної заборгованості 4 400,42 грн.
та 118,41 грн. трьох відсотків річних
підтримала, а також заявила клопотання
(а.с. 34) про зменшення пред'явлених вимог
в частині нарахованих сум пені і
інфляційних та просить суд стягнути з
відповідача на користь ПТМ
"Ковельтепло" 66,99 грн. пені та 60,08 грн.
збитків, завданих інфляцією.

Прокурор відділу представництва
інтересів громадян і держави в судах
прокуратури міста Луцька з приводу
клопотання представника ПТМ
"Ковельтепло" заперечень не висловила,
просить суд задовольнити позов в межах
заявленого позивачем клопотання,
стягнувши при цьому з відповідача в
дохід Державного бюджету України
судовий збір за розгляд справи
господарським судом.

За наслідками розгляду в судовому
засіданні клопотання ПТМ "Ковельтепло"
та уточнених розрахунків сум пені і
інфляційних нарахувань судом було
встановлено, що таким чином позивач
реалізував своє право на зменшення
розміру позовних вимог, передбачене
статтею 22 ГПК України.

Відповідне клопотання та розрахунки
прийняті судом у зв'язку з чим даний
спір вирішується виходячи із нової
загальної ціни позову 4 645,90 грн.

При цьому судом було також враховано,
що передбачене ч. 4 ст. 22 ГПК право
позивача зменшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову можуть
бути реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. Під зменшенням
розміру позовних вимог слід розуміти
відповідно зменшення кількісних
показників за тією ж самою вимогою, яку
було заявлено в позовній заяві. Згідно
з ч. 3 ст. 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір, - з
обов'язковим зазначенням про це як у
вступній, так і в описовій частині
рішення (п. 3.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" із наступними
змінами).

Відповідачем всупереч вимогам ухвали
суду від 31.03.2014р. про порушення
провадження у справі не було
представлено суду письмових пояснень
та інших витребуваних документів.
Судом засвідчується, що підприємець
ОСОБА_1 про день та час судового
розгляду справи повідомлялась
належним чином (ухвали від 31.03.2014р.
направлялись на визначену прокурором у
позовній заяві, засвідчену
безпосередньо відповідачем у договорі
від 01.03.2010р., а також відображену у
Свідоцтві про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2
від 09.02.2009р. юридичну: АДРЕСА_1, а також
фактичну: АДРЕСА_2, адреси боржника
рекомендованою кореспонденцією, однак
були повернуті до суду без вручення
адресату з підстав: "за закінченням
терміну зберігання" та "за зазначеною
адресою не проживає" - конверти
рекомендованої кореспонденції із їх
вмістом - а.с. 29-34).

Викладені обставини свідчать про повне
виконання судом свого обов'язку щодо
належного повідомлення сторони у
справі (відповідача) з приводу
здійснення судового розгляду справи за
її участю.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву та витребувані
судом документи не подані, справу може
бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

При цьому судом враховано, що у
відповідності до п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (із
наступними змінами) особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Наданим Ковельським міжрайонним
прокурором при поданні позову до суду
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2
від 09.02.2009р. (а.с. 25) підтверджується, що
підприємець ОСОБА_1 з ідентифікаційним
номером НОМЕР_1 зареєстрована в якості
суб'єкта підприємницької діяльності
06.01.2000р. Турійською районною державною
адміністрацією за адресою: АДРЕСА_1.

Долученими до матеріалів справи (а.с. 26)
копіями сторінок паспорта гр. ОСОБА_1
підтверджується її реєстрація за
адресою: АДРЕСА_1.

Проаналізувавши подані прокурором та
позивачем на обґрунтування позовних
вимог докази, беручи до уваги, що
відповідач належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
судового розгляду справи,
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача чи його представника за
наявними у справі та додатково
наданими представником позивача в
судовому засіданні матеріалами. В
судовому засіданні прокурор та
представник позивача з приводу
розгляду справи за відсутності
боржника чи його представника не
заперечили.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача господарський
суд,-

ВСТАНОВИВ: 01 березня 2010 року між
підприємством теплових мереж
"Ковельтепло", м. Ковель та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, смт.
Турійськ було укладено угоду на
відпуск теплової енергії №524 (а.с. 12-13) у
відповідності до умов котрої ПТМ
"Ковельтепло" взяло на себе
зобов'язання щодо забезпечення надання
підприємцю ОСОБА_1 послуг з відпуску
теплової енергії у приміщення площею
28,3 кв.м., котре знаходиться у АДРЕСА_2.

В свою чергу підприємець ОСОБА_1 згідно
п. 2.9 договору зобов'язувалась
щомісячно проводити оплату за послуги
не пізніше 15 числа місяця, наступного
за розрахунковим на основі виставлених
рахунків в поточному місяці до 25 числа.
Пунктом 3.2 договору визначено, що всі
розрахунки проводяться згідно
рахунків, оплата яких проводиться до 15
числа наступного місяця.

Як вбачається з пункту 3.1 договору №524
від 01.03.2010р. сторонами було узгоджено,
що при визначенні розміру опалювальної
площі за основу приймається висота
опалювального приміщення (2,8 м.), з
врахуванням цієї величини проводиться
розрахунок приведеної площі за котру і
береться відповідна плата. Вартість
опалення 1 кв.м. опалювальної площі для
госпрозрахункових організацій
протягом року становить 8,4330 грн. згідно
рішення виконкому Ковельської міської
ради №531 від 12.11.2009р. Відповідно до
Законів України "Про місцеві державні
адміністрації" та "Про місцеве
самоврядування в Україні" регулювання
цін та тарифів на надання
житлово-комунальних послуг
підприємством належить до
повноваження місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. У випадку їх зміни
будуть застосовані нові тарифи, про
конкретні розміри яких споживачі
будуть проінформовані через засоби
масової інформації та буде надіслана
копія рішення Ковельського
міськвиконкому.

На виконання умов зазначеного договору
відповідні послуги підприємцю ОСОБА_1
надавались ПТМ "Ковельтепло" у період з
жовтня місяця 2012 року по жовтень місяць
2013 року включно. Як про це було
зазначено в судовому засіданні
представником ПТМ "Ковельтепло", у
період з листопада 2013 року і по даний
час послуги з відпуску теплової
енергії у приміщення АДРЕСА_2
підприємцю ОСОБА_1 не надаються у
зв'язку із двостороннім розірванням
договору на відпуск теплової енергії
№524 від 01.03.2010р.

У період з жовтня 2012 року по жовтень
місяць 2013 року підприємцю ОСОБА_1 було
надано, а останньою прийнято та
використано послуг з теплопостачання
на загальну суму 4 400,42 грн., що
підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями (а.с. 14-20) та
оглянутими безпосередньо в судовому
засіданні оригіналами рахунків на
оплату наданих послуг №0524-10 від 23.10.2012р.
на суму 387,72 грн., №0524-11 від 07.11.2012р. на
суму 329,75 грн., №0524-12 від 05.12.2012р. на суму
329,75 грн., №0524-01 від 10.01.2013р. на суму 329,75
грн., №0524-02 від 06.02.2013р. на суму 329,75 грн.,
№0524-03 від 05.03.2013р. на суму 329,75 грн., №0524-04
від 18.04.2013р. на суму 329,75 грн., №0524-05 від
13.05.2013р. на суму 329,75 грн., №0524-06 від
12.06.2013р. на суму 329,75 грн., №0524-07 від
08.07.2013р. на суму 329,75 грн., №0524-08 від
06.08.2013р. на суму 329,75 грн., №0524-09 від
06.09.2013р. на суму 329,75 грн., №0524-10 від
31.10.2013р. на суму 385,45 грн.

Загальна вартість наданих відповідачу
у звітний період послуг з
теплопостачання підтверджена
долученими до матеріалів справи
документами, зокрема, договором на
відпуск теплової енергії, помісячними
рахунками за надані послуги, рішенням
виконкому Ковельської міської ради
"Про затвердження тарифів на послуги
теплопостачання" №428 від 13.10.2011р. з
додатком, постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України від 30.09.2011р. №6 (а.с. 21-23).

Проте, відповідач взяті на себе згідно
угоди від 01.03.2010р. №524 зобов'язання,
зокрема, в частині проведення з
позивачем повних розрахунків по оплаті
наданих послуг (у строки, порядку та
розмірах, визначених угодою) не
виконав, вартість послуг не оплатив. У
зв'язку з викладеним у підприємця
ОСОБА_1 виникла заборгованість, котра
на момент подання позовної заяви до
суду та на час розгляду справи в суді
склала 4 400,42 грн. Визначена сума
заборгованості включає в себе загальну
вартість наданих у період з жовтня
місяця 2012 року по жовтень місяць 2013
року включно послуг.

Судом встановлено, що впродовж
зазначеного періоду відповідачем з
метою оплати отриманих послуг на
рахунки ПТМ "Ковельтепло" були
перераховані грошові кошти в розмірі 1
733,03 грн. (докази оплати - банківські
виписки про рух коштів а.с. 77). Зазначена
оплата була зарахована позивачем в
рахунок зменшення боргових зобов'язань
відповідача минулих періодів, котрі
підтверджені рішеннями господарського
суду Волинської області від 14.02.2011р. у
справі №2/147-38 та від 31.10.2012р. у справі
№5004/1293/12.

Судом здійснено висновок про
відповідність зазначеного зарахування
коштів позивачем положенням договору
№524 від 01.03.2010р. на відпуск теплової
енергії, пунктом 3.3 котрого визначено,
що у випадку утворення заборгованості
Споживачем поточна проплата
зараховується на погашення попередніх
боргів починаючи з першого місяця за
котрий була проведена своєчасна
оплата.

Відповідно до ст. 144 Господарського
кодексу України, майнові права та
майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

В даному випадку, відносини між
сторонами носять договірний характер,
укладений між останніми договір на
відпуск теплової енергії предметом
судових розглядів не виступав,
недійсним судом не визнавався,
сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України та ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено законом або договором,
не випливає із суті зобов'язання. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Статтею 275 ГК України визначено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду споживачеві (абоненту),
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пунктом 6 статті 276 ГК України
встановлено, що розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону.

В даному випадку тарифи на послуги були
затверджені рішенням виконавчого
комітету Ковельської міської ради №428
від 13.10.2011р., а також постановою
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України від
30.09.2011р. №6.

З огляду на викладене, враховуючи
укладення між сторонами договору,
надання позивачем відповідачу
визначених угодою послуг, їх отримання
підприємцем ОСОБА_1, а також не
проведення відповідачем при цьому всіх
належних розрахунків і платежів,
господарський суд прийшов до висновку
про підставність пред'явленого до
відповідача позову щодо стягнення суми
основної заборгованості 4 400,42 грн. Сума
заборгованості повністю
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, у встановленому
порядку не була спростована чи
заперечена відповідачем.

Одночасно з цим пунктом 4.1 договору №524
від 01.03.2010р. сторонами було визначено,
що у випадку несвоєчасної оплати за
послуги Споживачу нараховується пеня
відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Враховуючи викладені положення
договору та наявний факт прострочки
відповідачем платежів, Ковельським
міжрайонним прокурором при зверненні
до суду з позовом про стягнення суми
заборгованості 4 400,42 грн. було включено
до ціни позову вимоги щодо стягнення з
відповідача пені в розмірі 189,64 грн.

Згідно наданого представником
позивача в судовому засіданні та
підтриманого прокурором клопотання
про зменшення позовних вимог в частині
нарахованих штрафних санкцій, до
стягнення з відповідача заявляється
нова сума - 66,99 грн. пені.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (п.1
ст. 549 ЦК України). Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

В даному випадку сторони у п. 4.1
договору №524 від 01.03.2010р. визначили, що у
разі несвоєчасної оплати за послуги
Споживачу нараховується пеня
відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань". Угода
№524 від 01.03.2010р. недійсною чи зміненою,
зокрема, в частині п. 4.1, не визнавалась.
На момент звернення прокурора до суду з
позовом відповідач зобов'язання щодо
оплати послуг з постачання теплової
енергії не виконав, тому сплата пені є
його договірним зобов'язанням.

Судом встановлено, що згідно фактичних
уточнених розрахунків суми пені (а.с. 35)
остання склала 66,99 грн., в тому числі, із
заборгованості жовтня 2013 року 385,45 грн. -
16,61 грн. пені за період з 16.11.2013р. по
16.03.2014р., із заборгованості вересня 2013
року 329,75 грн. - 14,21 грн. пені за період з
16.11.2013р. по 16.03.2014р., із заборгованості
серпня 2013 року 329,75 грн. - 14,21 грн. пені за
період з 16.11.2013р. по 16.03.2014р., із
заборгованості липня 2013 року 329,75 грн. -
10,92 грн. пені за період з 16.11.2013р. по
16.02.2014р., із заборгованості червня 2013
року 329,75 грн. - 7,28 грн. пені за період з
16.11.2013р. по 16.01.2014р., із заборгованості
травня 2013 року 329,75 грн. - 3,64 грн. пені за
період з 16.11.2013р. по 16.12.2013р., із
заборгованості квітня 2013 року 329,75 грн. -
0,12 грн. пені за період 16.1.2013р.

Розглянувши позовні вимоги в частині
стягнення зменшеної суми пені,
перевіривши методику її нарахування,
суд вважає, що остання підставна,
нарахована у відповідності та з
дотриманням умов укладеного між
сторонами договору, положень чинного
законодавства, відповідає фактичним
обставинам справи та підлягає до
задоволення у визначеному розмірі.

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд відзначає, що передбачене законом
право кредитора вимагати сплати боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними коштами,
належними до сплати кредиторові.

Згідно з представленими
господарському суду розрахунками
прокурором відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України було
нараховано відповідачу 87,95 грн. суми
інфляційних за період прострочки
платежів з 01.12.2012р. по 28.02.2014р. та 118,41 грн.
трьох процентів річних за період
прострочки платежів з 01.11.2012р. по
25.03.2014р. У відповідності до клопотання
про зменшення позовних вимог від
14.04.2014р. до стягнення з відповідача
заявляється зменшена сума інфляційних
нарахувань - 60,08 грн.

Розглянувши позовні вимоги щодо
стягнення суми збитків від інфляції
господарський суд вважає, що останні
підлягають до задоволення на визначену
зменшену суму. При цьому судом
враховується, що при нарахуванні
відповідної зменшеної суми розмір
інфляційних було обраховано за період
з грудня місяця 2012 року по лютий місяць
2014 року включно із одночасним
врахуванням того, що у періоди з лютого
по квітень та з червня по вересень
місяць 2013 року згідно даних
Держкомстату України в державі було
зафіксовано дефляційні процеси (рівень
інфляції споживчих цін в Україні
становив 100 та менше 100 відсотків), а
саме лютий 2013 року 99,9%, березень,
квітень, червень та вересень
відповідно по 100,0%, липень 2013 року - 99,9%,
серпень 2012 року - 99,3%.

Зазначені нарахування здійснені з
врахуванням положень Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права" пунктом 2 котрого визначено, що
сума боргу з урахуванням індексу
інфляції повинна розраховуватися,
виходячи з індексу інфляції за кожний
місяць (рік) прострочення, незалежно
від того, чи був в якийсь період індекс
інфляції менше одиниці (тобто мала
місце не інфляція, а дефляція).

Розглянувши позовні вимоги в частині
стягнення суми трьох процентів річних
118,41, господарський суд вважає, що
останні підставні, відповідають
фактичним обставинам справи, а відтак
підлягають до задоволення в повному
об'ємі.

Беручи до уваги, що спір до суду було
доведено з вини відповідача, витрати,
пов'язані з розглядом справи в суді
(сплата судового збору) слід покласти у
відповідності до ст. 49 ГПК України на
підприємця ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 144, 173, 193, 230, 231, 232, 275, 276
Господарського кодексу України, ст.ст.
509, 526, 527, 530, 549, 550, 599, 625, 901 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 44, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь підприємства
теплових мереж "Ковельтепло" (м. Ковель,
вул. Володимирська, 97а, )
4 400,42 грн. заборгованості, 66,99 грн. пені,
60,08 грн. збитків від інфляції та 118,41 грн.
трьох процентів річних, а всього 4 645,90
грн.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід Державного
бюджету України (отримувач коштів:
УДКСУ у м. Луцьку Волинської області,
код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009628,
банк отримувача: ГУДКCУ у Волинській
області, код банку отримувача (МФО) 803014,
рахунок отримувача: 3002, код
класифікації доходів бюджету: 22030001
"Судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050)", призначення
платежу: судовий збір за розгляд
господарським судом Волинської
області справи, господарський суд
Волинської області, код ЄДРПОУ суду
03499885) 1 827 грн. судового збору.

Суддя
В.А. Войціховський

Повне рішення

складено

15.04.2014р.