ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014 року
Справа №912/390/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.-
доповідача

суддів: Верхогляд Т.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання:
Суслі Я.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: Кириченко Т.С.,
довіреність №б/н від 04.02.14;

від відповідача: Аржанухін В.Л.,
довіреність №б/н від 10.02.14.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу державного
підприємства "Національна енергетична
компанія "Укренерго" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпровська електроенергетична
система" на рішення господарського
суду Кіровоградської області від 05.03.2014
року у справі №912/390/14

за позовом державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" в особі відокремленого
підрозділу "Дніпровська
електроенергетична система", м.
Запоріжжя

до приватного підприємства
"Тракторозапчасть", м. Кіровоград

про спонукання вчинити певні дії та
стягнення суми в розмірі 27 330,78 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 05.03.2014 року
у справі №912/390/14 (суддя Коротченко Л.С.)
в задоволенні позовних вимог
державного підприємства "Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі відокремленого підрозділу
"Дніпровська електроенергетична
система" до приватного підприємства
"Тракторозапчасть" про спонукання
підписати відкориговану довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
за вересень 2012 року та акт приймання
виконаних будівельних робіт за
вересень 2012 року за договором підряду
від 02.08.2012 року №08/259-12 на суму 27 330,78 грн.,
в т.ч. ПДВ 20% - 4 555,13 грн. та стягнення
безпідставно набутих грошових коштів в
розмірі 27 330,78 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 4 555,13
грн. відмовлено.

Господарський суд першої інстанції
встановив, що відповідачем передбачені
Договором роботи виконанні в повному
обсязі та належним чином. Даний факт
підтвердили представники обох сторін.
За доводам позивача, роботи за
Договором відповідачем повністю
виконано та оплачено в повному обсязі,
у строк та обсязі, визначені укладеним
Договором.

Позивач звернувся до суду 11.02.2014 року,
тобто після закінчення гарантійного
строку, передбаченого умовами п. 6.8.
Договору - до 06.09.2013 року.

Вище зазначене вказує на
безпідставність вимог позивача щодо
спонукання вчинити певні дії, з огляду
на те, що правовідносини за Договором
між сторонами припинено, також
положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК
України не передбачений такий спосіб
захисту прав.

Щодо вимоги позивача про стягнення
безпідставно набутих коштів в розмірі
27 330,78 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 4 555,13 грн., то
господарський суд першої інстанції
зазначив, що всупереч вимогам ст.ст. 33-34
ГПК України позивач не довів обставин,
що свідчать про безпідставність
набутих відповідачем грошових коштів.

Не погодившись з рішенням
господарського суду, до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду звернувся позивач
із апеляційною скаргою, в якій
посилається на те, що:

- роботи за Договором були оформлені
сторонами відповідно до форм первинних
облікових документів №КБ-2в та №КБ-3в,
що розроблені відповідно до вимог ДНБ
Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості
будівництва», затверджені наказом
Держбуду України від 27.08.2000 року №174,
згідно п. 3.3.12 яких, визначення
загальної вартості робіт підлягає
уточненню з моменту виявлення помилок.
Господарський суд не прийняв до уваги
наявність в матеріалах справи довідки
ДФІ в Кіровоградський області №05-09/20з
від 14.08.2013 року, якою встановлено ряд
порушень в будівельних роботах
відповідача, що були прийняті
позивачем за Договором, що є
обґрунтованою вимога позивача про
спонукання вчинити певні дії;

- за результатами проведеної ДФІ в
Кіровоградський області перевірки
господарської діяльності підприємства
позивача, у останнього виник обов'язок
уточнити вартість виконаних робіт
відповідачем, що на думку відповідача є
правомірним способом захисту свого
порушеного права, передбаченого ч. 2 ст.
20 ГК України.

Позивач зауважує, що ревізія
господарської діяльності його
підприємства проводилась на підставі
закону, а не внутрішньо-розпорядчих
документів підприємства,
господарський суд першої інстанції
помилково дійшов висновку про те, що
виявлені порушення не впливають на
умови договірних відносин і не можуть
їх змінювати. Позивач зобов'язаний
усунути порушення, з метою виконання
вимоги ДФІ в Кіровоградський області
про усунення порушень від 25.11.2013 року
№05-14/1914, що міститься в матеріалах
справи. Просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області, позовні вимоги задовольнити
повністю.

В матеріалах справи міститься відзив
відповідача на апеляційну скаргу, в
якому представник зазначає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими, а рішення
господарського суду прийнято у
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у справі.

22.04.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її вимоги
задовольнити, рішення скасувати.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення вимог апеляційної скарги
та просив оскаржуване рішення залишити
без змін.

Вислухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи і давши їм правову
оцінку, апеляційний господарський суд
дійшов висновку, що вимоги апеляційної
скарги державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" в особі відокремленого
підрозділу "Дніпровська
електроенергетична система" не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем виконанні, а відповідачем
прийнято виконані роботи та оплачені в
повному обсязі, що підтверджується
платіжними дорученнями за №464 від
14.08.2012 року на суму 46 765,58 грн. та №636 від
25.09.2012 року на суму 109 119,69 грн. (а.с. 42, 43), в
яких зазначена підстава оплати - як
Договір №08/259-12 від 02.08.2012 року, тобто
правовідносини за Договором підряду
між сторонами припинено, що також
підтвердили сторони в судовому
засіданні.

Щодо посилання позивача на наявність в
матеріалах справи довідки ДФІ в
Кіровоградський області №05-09/20з від
14.08.2013 року (а.с.46-47), що була складена за
результатами ревізії господарської
діяльності підприємства позивача, як
на передбачену законом вимогу
(обов'язок) усунути порушення
відповідачем та підписати скореговані
дані довідки про вартість робіт та акту
приймання робіт, з метою виконання
вимоги ДФІ в Кіровоградський області
про усунення порушень від 25.11.2013 року
№05-14/1914 (а.с.50-52), то колегія суддів
зазначає, що існування між сторонами
договірних правовідносин, неналежне
виконання відповідачем умов договорів
може слугувати підставою для
відповідальності, а не підставою для
повернення коштів відповідно до ст. 1212
ЦК України. Посилання позивача на
висновки перевірки ДФІ в
Кіровоградський області, як на
підставу для задоволення позовних
вимог, є неправомірними, оскільки
виявлені контролюючим органом
порушення не впливають на умови
укладеного між сторонами договору і не
можуть їх змінювати, як і було
зазначено господарським судом першої
інстанції.

Згідно ст. 837 ЦК України укладений між
сторонами договір за своєю правовою
природою є договором підряду, за яким
підрядник зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням
замовника, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконану роботу.
До договору підряду застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості

В силу ст. 632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення.

Згідно зі ст. 844 названого Кодексу ціна
у договорі підряду може бути визначена
у кошторисі. Якщо робота виконується
відповідно до кошторису, складеного
підрядником, кошторис набирає чинності
та стає частиною договору підряду з
моменту підтвердження його замовником.
Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено
договором.

Таким чином, укладаючи договір підряду,
сторони на власний розсуд погодили
його істотні умови, у тому числі й ціну
договору, яка є твердою та визначена у
кошторисі, що є невід'ємною частиною
договору.

За приписами ст. 845 ЦК України підрядник
має право на ощадливе ведення робіт за
умови забезпечення належної їх якості.
Якщо фактичні витрати підрядника
виявилися меншими від тих, які
передбачалися при визначенні ціни
(кошторису), підрядник має право на
оплату роботи за ціною, встановленою
договором підряду, якщо замовник не
доведе, що отримане підрядником
заощадження зумовило погіршення
якості роботи.

Враховуючи відсутність в матеріалах
справи доказів виконання підрядником
робіт з відступами від умов договору
підряду, які погіршили роботу, або з
іншими недоліками, які роблять її
непридатною для використання,
господарський суд Дніпропетровської
області мотивовано вказав, що у
замовника наявний обов'язок з оплати
підрядних робіт, виходячи з їх
виконаних обсягів та за ціною,
визначеною сторонами у кошторисі до
договору підряду (твердий кошторис).

Суд першої інстанції, мотивовано
зазначив, що позивачем не доведено
спричинення йому збитків у розумінні
ст. 22 ЦК України, і дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача заявленої суми грошових
коштів.

У той же час, виявлення порушень,
зазначених в довідці №05-09/20з від 14.08.2013
року фінансової інспекції, може бути
підставою для притягнення до
відповідальності посадових осіб у
встановленому чинним законодавством
порядку.

При цьому, згідно ст. 15 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єкту, що
ревізується

Колегія суддів підтримує позицію суду
першої інстанції в частині невірного
визначення позивачем способу захисту
цивільного права, оскільки спонукання
підписати відкориговані документи не
передбачено ні законодавством, ні
умовами укладеного між сторонами
договору.

Враховуючи встановлені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про необґрунтованість
заявлених вимог.

Згідно постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року №6 «Про судове рішення» - рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального та
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного
підприємства "Національна енергетична
компанія "Укренерго" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпровська електроенергетична
система", м. Запоріжжя на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 05.03.2014 року у справі №912/390/14
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 05.03.2014 року
у справі №912/390/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст складений 25.04.2014 року.

Головуючий суддя
Л.М. Білецька

Суддя
Т.А. Верхогляд

Суддя
І.В. Тищик