м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25497/13 12.03.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРК"

до першого відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до другого відповідача Приватного
акціонерного товариства "Атлас"

про визнання правочину недійсним

за участю представників сторін:

від позивача: Старінський О.С. -
начальник юридичного відділу

від першого відповідача: ОСОБА_2 -
підприємець

від другого відповідача: Вислоух А.В. -
помічник ліквідатора

За клопотанням першого відповідача, з
метою надання додаткових документів,
витребування від учасників судового
процесу додаткових матеріалів, які
підлягають належної правової оцінки,
строк слухання спору по даній справі
було продовжено додатково на 15
(п'ятнадцять днів), що відповідає
вимогам частини 3 статті 69 ГПК України
і знайшло своє відображення у
процесуальних документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРК" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 та Приватного
акціонерного товариства "Атлас" про
визнання недійсним правочин.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач надав суду клопотання в якому
просив суд змінити прохальну частину
позовної заяви та викласти прохальну
частину позовної заяви в такій
редакції:

"Визнати недійсним пункт 6 таблиці
"Права вимоги до 10 осіб" договору
купівлі-продажу від 30.05.2013 № 1,
укладеного між ПАТ "Атлас" та ФОП ОСОБА_2

Визнати недійсними слова та цифри
"права вимоги, що виникли у 2009-2011 роках
до 10 осіб на загальну вартість 286 113,64
грн., викладені у п. 1.1 договору
купівлі-продажу від 30.05.2013 № 1,
укладеного між ПАТ "Атлас" та ФОП ОСОБА_2

Визнати недійсним п. 6 таблиці "Права
вимоги до 10 осіб" акту
приймання-передачі майна до договору
купівлі-продажу від 30.05.2013 № 1,
укладеного між ПАТ "Атлас" та ФОП
ОСОБА_2". Дане клопотання не суперечить
вимогам ст. 22 ГПК України, тому спір
розглядається з урахуванням даних
уточнень позивача.

Перший відповідач проти позову
заперечив посилаючись на те, послуга
за договором факторингу надається
фактором клієнту за плату, розмір якої
визначається договором. При цьому сама
грошова вимога, передана клієнтом
фактору, не може розглядається як плата
за надану останнім фінансову послугу.
Таким чином, спірний договір за своєю
правовою природою не є договором
факторингу, а є договором відступлення
права вимоги.

Другий відповідач у справі надав суду
відзив на позовну заяву в якій проти
позову заперечив, вважає, що
оспорюваний позивачем правочин
укладений сторонами у відповідності до
вимог чинного законодавства, а саме як
договір купівлі-продажу з дотриманням
всіх істотних умов договору, просив у
задоволенні позову відмовити.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
пояснення позивача та заперечення
відповідачів, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 30.05.2013 між
Приватним акціонерним товариством
"Атлас", далі Продавець, та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2, далі
Покупець, укладений договір
купівлі-продажу № 1, далі Договір,
відповідно до предмету якого (п. 1.1
Договору) Продавець передає належні
йому основні засоби у кількості 10 штук,
нематеріальні активи (ліцензії та
програмне забезпечення) у кількості 5
штук, права вимоги, що виникли у 2009-2011
роках до 10 осіб на загальну вартість 286
113,64 грн., в повному обсязі, а Покупець
приймає на себе зазначене майно, згідно
Протоколу № 1 проведення відкритих
торгів (аукціону) з продажу майна ПАТ
"Атлас" від 22.05.2013. Основні засоби у
кількості 10 штук були передані по акту
приймання-передачі від 30.05.2013.

Згідно п. 3.2 Договору майно та майнові
права, що передаються за цим договором
переходять до Покупця в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав та без будь-яких обмежень.

Серед проданих Продавцем прав вимоги
було право вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРК" на
суму 5 552,64 грн., яке виникло у ПАТ "Атлас"
відповідно до договору підряду №
2326-СКС/10 від 12.11.2013.

Позивач стверджує, що даний правочин за
своєю юридичною природою є договором
факторингу, а не договором
купівлі-продажу, даний правочин
суперечить актам законодавства
України у зв'язку з чим підлягає
визнанню недійсним.

Дослідивши правову норму, яка підлягає
застосуванню у спірних відносинах
сторін, суд дійшов висновку, що доводи
позивача є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню виходячи
із наступного.

Постановою Господарського суду міста
Києва від 12.10.2012 зі справи № 5011-44/12749-2012,
ПАТ "Атлас" визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру. 22
травня 2013 року було проведено відкриті
торги.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
продаж майна на аукціоні оформлюється
договором купівлі-продажу, який
укладається власником майна чи
замовником аукціону з переможцем
торгів.

ФОП ОСОБА_2 є переможцем проведених
відкритих торгів від 22.05.2013 з продажу
належних ПАТ "Атлас" основних засобів у
кількості 10 штук, нематеріальних
активів (ліцензії та програмне
забезпечення) у кількості 5 штук, прав
вимоги, що виникли у 2009-2011 роках до 10
осіб на загальну вартість 286 113,64 грн.

Судом дана належна правова оцінка
правовідносинам сторін, і між
сторонами укладено договір
купівлі-продажу. Відповідно до ст. 655 ЦК
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що
предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги). До нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст. 514 ЦК України).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач стверджує, що за своєю
юридичною природою оспорюваний
правочин є договором факторингу.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено,
що за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Договір факторингу являє собою
зобов'язальне правовідношення, яке
виникає між фактором та продавцем
(постачальником) товарів або
послугонадавачем (клієнтом) за яким
фактор купує у клієнта право вимоги
останнього по відношенню до його
контрагентів (боржників) за договорами
по сплаті заборгованості за поставлені
(передані) товари або надані послуги,
тим самим фінансуючи діяльність
клієнта. Відносини між фактором та
клієнтом носять оплатний характер,
фактору має бути забезпечена
можливість одержання винагороди за
послуги по фінансуванню діяльності
клієнта. Договір факторингу може
включати (а міжнародний факторинговий
контракт обов'язково включає) обов'язки
фактора по наданню клієнту додаткових
бухгалтерських та інших фінансових
послуг з обслуговування відповідної
дебіторської заборгованості, а саме:
ведення бухгалтерського обліку,
надання рахунків до оплати тощо.

Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором
може бути банк або інша фінансова
установа, яка відповідно до закону має
право здійснювати факторингові
операції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що оспорюваний позивачем
правочин укладений між сторонами у
відповідності до вимог ЦК України,
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", а саме у
встановленій законом формі, як договір
купівлі-продажу, з дотриманням всіх
істотних умов договору. Даний правочин
не можна вважати договором факторингу,
оскільки договір купівлі-продажу та
договір факторингу мають різний
суб'єктний склад. Однією із сторін
договору факторингу має бути банк або
інша фінансова установа, яка
відповідно до закону має право
здійснювати факторингові операції,
дані сторін оспорюваного договору не
мають права укладати між собою договір
факторингу.

Тому у задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРК" до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та
Приватного акціонерного товариства
"Атлас" слід відмовити, як
необґрунтованого заявленого

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю "ТРК",
згідно ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
12.03.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 512, 514, 655, 656, 1077, 1079 ЦК України, ст.
ст. 42, 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82, 84, частиною
другою та третьою ст. 85 ГПК України, суд
,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРК" до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та
Приватного акціонерного товариства
"Атлас" відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 17.03.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко