ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 квітня 2014 р. Справа № 902/336/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Маслія І.В., при секретарі
судового засідання Василишеній Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроплантеко" (43022,
Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ранкова,
26А)

до:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мітлинецьке"
(Вінницька обл., Гайсинський район, с.
Мітлинці, вул. К.Маркса, 74А)

про стягнення 72496,96 грн. заборгованості

Представники сторін:

позивача: Антощук В.Д., довіреність № 1
від 31.03.2014р.;

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агроплантеко"
звернулось до господарського суду
Вінницької області з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мітлинецьке" 72496,96
грн. заборгованості, що виникла
внаслідок невиконання останнім умов
укладеного між сторонами договору
поставки товару № 61 від 24.05.2013 року, з
яких: 53040,00 грн. - основний борг; 3872,65 грн.
- пеня; 14894,79 грн. - 50% річних; 689,52 грн. -
інфляційних нарахувань.

Ухвалою від 25 березня 2014 року порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 16 квітня 2014 року.

В судове засідання з'явились
представник позивача, який підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався, відзиву на
позов та витребуваних документів не
надав, про час та місце розгляду справи
повідомлений завчасно та у
встановленому законом порядку, що
стверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (вх. №
2137 від 07.04.2014 року) згідно якого ухвалу
вручено 01.04.14 р. з огляду на це у
відповідача було достатньо часу для
надання суду витребуваних ухвалою суду
доказів та направлення в засідання
повноважного представника.

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника відповідача в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Спір
відповідно положень ст. 75 ГПК України
підлягає вирішенню за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно і об'єктивно
дослідивши в сукупності надані в
справу докази, надавши їм юридичну
оцінку суд встановив наступне.

24.05.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поставки № 61 (в подальшому Договір),
відповідно до умов якого, продавець
(позивач) передає у власність покупця, а
покупець приймає та оплачує засоби
захисту рослин (товар), в асортименті,
партіями згідно накладних, на умовах
цього договору. Погоджена сторонами
кількість, асортимент та ціна
продукції зазначається в рахунках та
видаткових накладних які є невід'ємною
частиною даного договору.

Асортимент товару його ціна і
кількість, місце передачі та термін
поставки визначаються в додатках до
даного договору, рахунках та
видаткових накладних (п.2.1. Договору)

Згідно п. 2.2. Договору всі рахунки та
видаткові накладні, що виписані в
період дії даного договору, є його
невід'ємною частиною.

Приймання товару по кількості та
якості проводиться покупцем в момент
його передачі від продавця (4.1.).

Якщо продавцеві на протязі трьох
робочих днів з дня отримання товару не
надходить повідомлення про недоліки
товару, товар вважається прийнятим
покупцем, як такий, що відповідає
вимогам.

Відповідно до п. 5.1. Договору покупець
здійснює оплату партії товару за ціною,
вказаною в додатку та/або вказаною в
рахунку-фактурі, що може виписуватися
продавцем.

Згідно п. 5.2. та п. 5.3. Договору товар
оплачується на розрахунковий рахунок
продавця в національній валюті. Оплата
товару проводиться наступним чином: -
100% від вартості товару відпущеного
згідно договору оплачується покупцем в
строк до 20 серпня 2013 року.

Згідно з видатковою накладною № 104 від
27.05.2013 року (а.с. 8) позивач передав, а
відповідач прийняв товар на загальну
суму 53040,00 грн.

Відповідач за поставлений товар не
розрахувався. 04.10.2013 року позивач
направив на адресу відповідача
претензію про погашення
заборгованості у 5-ти денний термін з
дня отримання даної претензії (а.с. 9).
Сторонами 22.10.2013 року підписано Акт
звірки взаєморозрахунків на суму 53040,00
грн. (а.с. 13).

Станом на день слухання справи за
відповідачем рахується заборгованість
перед позивачем в сумі 53040,00 грн.

Дослідивши і оцінивши надані докази,
суд дійшов наступного висновку.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Також кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем виникли
правовідносини щодо поставки товару,
за якими згідно зі ст. 712 ЦК України одна
сторона - продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього
певну грошову суму. До договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

У ст. 33-34 ГПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

В судовому засіданні позивачем
доведено суду, що на день розгляду
справи у відповідача перед ним існує
заборгованість у сумі 53040,00 грн., а тому
суд приходить до висновку про
задоволення основної заборгованості.

Окрім основного боргу, позивач просить
стягнути з відповідача 3872,65 грн. - пеня;
14894,79 грн. - 50% річних; 689,52 грн. -
інфляційних нарахувань.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням

встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України - неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2. Договору у випадку
порушення термінів або умов оплати
товару покупець сплачує на користь
продавця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, діючої у
відповідний період прострочення
платежу, від суми простроченого або
неналежно здійсненого платежу за кожен
день прострочення розрахунку, а також
проценти за користування грішми у
розмірі 50% річних від простроченої
суми.

Згідно п. 8.3. Договору сторони ,
відповідно до ст. 259 ЦК України,
домовились про те, що строк позовної
давності щодо стягнення штрафних
санкцій збільшується до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за даним договором. Крім цього, сторони
відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
домовились про те, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язань за цим договором,
здійснюється без обмеження строку.

При перевірці правильності
нарахування позивачем пені за період з
21.08.2013 р. по 13.03.2014 р., 3% річних за період з
21.08.2013 р. по 13.03.2014 р.та індексу інфляції
за період з 01.10.2013 р. по 01.02.2014 року, судом
не виявлено помилок, а тому відповідача
3872,65 грн. - пеня; 14894,79 грн. - 50% річних; 689,52
грн. - інфляційних нарахувань за
порушення строків оплати підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мітлинецьке"
(Вінницька область, Гайсинський район,
с. Мітлинці, вул. К.Маркса, 74А, ідент. код
33837346) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроплантеко" (43022,
Волинська область, м. Луцьк, вул.
Ранкова, 26А, ідент. код 38009502) 53040,00 грн. -
основного боргу; 3872,65 грн. - пені; 14894,79
грн. - 50% річних; 689,52 грн. - індексу
інфляції та 1827,00 грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу
рекомендованим листом.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України 18 квітня 2014 р.

Суддя Маслій
І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (Вінницька обл.,
Гайсинський район, с. Мітлинці, вул.
К.Маркса, 74А)