ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.Справа № 922/740/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС", м.
Київ до Приватного підприємства
"Джерело", смт. Великий Бурлук про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

від позивача: Мартиненко О.О. (дов. №
130Д-212/2014 від 17.02.2014 року); Вовк С.В. (дов.
вих. № 130Д-187/2013 від 27.12.2013 року);
Красніков О.А. (дов. № 130Д-154/2013 року від
23.09.2013 року);

від відповідача: Хуторненко Е.В. (дов.
б/н від 20.03.2014 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС" (позивач)
звернулося до господарського суду
Харківської області із позовом до
Приватного підприємства "Джерело"
(відповідач) про стягнення коштів у
розмірі - 30 880 грн. 55 коп. з яких: сума
основної заборгованості у розмірі - 28 000
грн. 00 коп., 7% штрафу у розмірі - 1 960 грн. 00
коп. пеню у розмірі - 747 грн. 95 коп., 3%
річних у розмірі - 172 грн. 60 коп.
та витрати по сплаті судового збору у
сумі - 1 827 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням зобов'язань за договором
про надання послуг № КО-ХАР-0026/13 від
26.09.2013 року у частині повного та
своєчасного розрахунку за надані
послуги.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 04.03.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду на 25.03.2014 року.

Представник позивача у судове
засідання 25.03.2014 року не з'явився, але
17.03.2014 року через канцелярію суду надав
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

17.03.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав пояснення щодо
нарахування штрафних санкцій.

24.03.2014 року представник відповідача
надав документи для долучення до
матеріалів справи.

25.03.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав клопотання у
якому просить відкласти розгляд справи
на іншу дату.

02.04.2014 року представник позивача у
судовому засіданні надав клопотання
про долучення документи до матеріалів
справи.

02.04.2014 року представник відповідача у
судовому засіданні надав клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи.

07.04.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав додаткові
пояснення щодо обґрунтованості
позовних вимог та документи для
долучення до матеріалів справи.

08.04.2014 року представник відповідача у
судовому засіданні надав письмові
пояснення за договором КО-ХАР-0026/23 від
26.09.2013 року та клопотання у якому
просить визнати явку позивача у справі
обов'язковою для з'ясування всіх
обставин у справі.

17.04.2014 року представник відповідача у
судовому засіданні надав документи для
долучення до метріалів справи.

17.04.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав додаткові
пояснення та документи для долучення
до матеріалів справи.

17.04.2014 року представник позивача у
судовому засіданні надав клопотання
про уточнення позивних вимог у якому
зазначає, що зважаючи на помилку у
розрахунках, початком нарахування пені
та 3% річних є 19.11.2013 року та просить
стягнути з відповідача 28 000 грн. 00 коп. -
суму основного боргу., 717 грн. 95 коп. -
пені, 3% річних - 165 грн. 70 коп. та 1 960 грн. 00
коп. - 7% штрафу.

Пунктом 3.11. Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема статтею 22 цього Кодексу, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: - подання іншого (ще
одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Судом у судовому засіданні 17.04.2014 року
прийнято клопотання позивача як
клопотання про зменшення розміру суми
позовних вимог.

У межах строків, передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи відкладався з
25.03.2014 року на 02.04.2014 року, з 02.04.2014 року
на 08.04.2014 року, а з 08.04.2014 року на 17.04.2014
року.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 17.04.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне.

26.09.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС"
(виконавець) та Приватним
підприємством "Джерело" (замовник) було
укладено договір про надання послуг №
КО-ХАР-0026/13 (надалі-договір), за умовами
якого виконавець зобов'язується, в
порядку та на умовах даного договору,
на території сільськогосподарських
угідь замовника надати останньому
послуги по збиранню врожаю
сільськогосподарських культур на
пальному замовника, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
надані послуги (п. 1.1. договору).

Пунктом 7.1. договору сторони узгодили,
що договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до
31.12.2013 року, а в частині розрахунків-до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань(а.с. 12).

Відповідно до пункту 1.2. договору
сторони домовилися, що виконавець
надаватиме послуги по збиранню врожаю
сільськогосподарських культур на
наведених нижче умовах та у наступних
обсягах:

- Найменування сільськогосподарської
культури: соя; соняшник;

- Площа угідь замовника (обсяг), га: - 210
га(соя); 250 га(соняшник);

- Плановий початок надання послуг:
-28.09.2013року(соя); - 28.09.2013 року(соняшник);

- Вартість послуги за 1 зібраний гектар,
у тому числі ПДВ:

1 га - 280 грн. 00 коп. (соя);

1 га - 200 грн. 00 коп.(соняшник);

- Загальна вартість надання послуг, у
тому числі ПДВ:

58 800 грн. 00 коп. (соя);

50 000 грн. 00 коп. (соняшник).(а.с. 11);

Згідно пункту 1.3. договору, загальний
обсяг надання послуг по збиранню
врожаю складає 460 г. Сторони домовились,
що плановий строк (місяць) закінчення
надання послуг по збиранню врожаю
становить жовтень 2013 (пункт 1.4.
договору).

Пунктом 3.1 договору, сторони узгодили,
що вартість послуг по збиранню врожаю
за 1 (один) зібраний гектар
зазначається в пункті 1.2 договору.
Вартість послуг за 1 зібраний гектар
та/або обсяг надання послуг можуть бути
змінені за домовленістю сторін, про що
вони укладають відповідну додаткову
угоду. Укладення такої додаткової
угоди є правом, а не обов'язком сторін.

Відповідно до пункту 3.2. договору, у
випадку, якщо загальна вартість
наданих послуг за результатами
складання суми актів
передачі-приймання наданих послуг
перевищила обумовлену в пункті 1.2
договору і жодна сторона не вжила
заходів до укладання відповідної
додаткової угоди - сторони погодили,
що загальна вартість наданих послуг
належних до сплати замовником по
договору збільшується та складає суму
по актах передачі-приймання наданих
послуг, що підписані Сторонами.

На виконання умов договору від 26.09.2013
року, позивач виконав роботи по
збиранню врожаю сільськогосподарських
культур, що підтверджується
двостороннім актом здачі-приймання
робіт (наданих послуг): № 8359 від 05.11.2013
року на загальну суму 29 960 грн. 00 коп.
який був підписаний сторонами та
скріплений печатками підприємств та
актом здачі-приймання робіт (наданих
послуг) № 8456 від 06.11.2013 року на загальну
суму 82 800 грн. 00 коп. який підписаний
уповноваженим представником позивача
Удовіченко С.В. та скріплений печаткою
підприємства Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС" за
відсутності підпису уповноваженого
представники відповідача(а.с. 13,15).

Згідно пункту 4.1.3 договору, сторони
прийшли до згоди щодо щоденного
забезпечення присутності свого
представника на полях від початку та до
закінчення роботи техніки. При цьому
зауваження до якості надання послуг по
збиранню врожаю повинні надаватися
представнику виконавця письмово
негайно - не пізніше наступного дня. У
разі порушення замовником строку
пред'явлення зауважень до якості
надання послуг по збиранню врожаю,
визначеного даним пунктом - замовник не
має права пред'являти такі зауваження
(претензії) до виконавця та посилатись
на них як на підставу неоплати наданих
послуг.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем жодних зауважень як
передбачено пунктом 4.1.3 договору щодо
розбіжностей кількості зібраних
гектарів врожаю та до якості виконання
робіт позивачу не надавались.

Відповідно до пункту 3.4. договору,
оплата наданих послуг здійснюється
шляхом перерахуванням грошових коштів
на поточний рахунок Виконавця на
підставі актів передачі-приймання
наданих послуг в строк не пізніше ніж
через 5 (п'ять) робочих днів з дати
підписання відповідного акту.

Позивачем виставлено відповідачу
рахунки на оплату наданих послуг за
договором від 26.09.2013 року на суму - 112 760
грн. 00 коп.(а.с. 14,16):

№ 3115 від 05.11.2013 року на суму - 29 960
грн. 00 коп.;

№ 3201 від 06.11.2013 року на суму - 82 800
грн. 00 коп.

07.11.2013 року позивачем на адресу
відповідача було відправлено акт
здачі-приймання робіт (наданих послуг)
№ 8456 від 06.11.2013 року(а.с. 31).

Позивачем на адресу відповідача була
направлено претензія вих. № 130 юр-908/2013
від 22.11.2013 року, у якій позивач просив
терміново з моменту отримання
претензії повернути один підписаний
екземпляр акту здачі-приймання
виконаних наданих послуг № 8456 від 6.11.2013
року та виконати свої грошові
зобов'язання та сплатити на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС"
заборгованість у розмірі 62 800 грн. 00 коп.
шляхом перерахування вказаної
грошової суми на поточний рахунок
виконавця.

Відповідач частково оплатив надані
послуги у сумі - 84 760 грн. 00 коп., що
підтверджується банківською випискою
(а.с. 17-19) та платіжними дорученнями(а.с.
73-75):

- № 78 від 12.11.2013 року на суму - 29 960
грн. 00 коп.;

- № 79 від 12.11.2013 року на суму - 20 000
грн. 00 коп.;

- № 137 від 26.11.2013 року на суму - 34 800
грн. 00 коп.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
послуги складає - 28 000 грн. 00 коп.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач суму заборгованості не
оплатив, що є причиною виникнення
спору.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки (стаття 11 Цивільного
кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема, із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 901 Цивільного Кодексу
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до пункту 2 статті 218
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В розумінні статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками процесу.

Доказів здійснення оплати за спірною
господарською операцією відповідач
суду не надав.

У судовому засіданні 02.04.2014 року та
08.04.2014 року представник відповідача
заперечував проти задоволення позову
посилаючись на те, що Приватне
підприємство «Джерело» не дійшло згоди
з позивачем по виконанню послуг щодо
кількості зібраних гектарів врожаю
соняшника, тому не було підписано акт
здачі-приймання робіт (наданих послуг)
№ 8456 від 06.11.2013 року на загальну суму - 82
800 грн. 00 коп. Щодо якості надання послуг
претензії відсутні. Також відповідач у
наданих до суду письмових поясненнях
зазначає що представники Приватного
підприємства «Джерело» в усній формі
попередили представників позивача про
розбіжності гектарів на 140 га.

Посилання представника відповідача
документально не підтверджені, також
відповідно до пункту 3.2. договору, у
випадку, якщо загальна вартість
наданих послуг за результатами
складання суми актів
передачі-приймання наданих послуг
перевищила обумовлену в пункті 1.2
договору і жодна сторона не вжила
заходів до укладання відповідної
додаткової угоди - сторони погодили,
що загальна вартість наданих послуг
належних до сплати замовником по
договору збільшується та складає суму
по актах передачі-приймання наданих
послуг, що підписані Сторонами.

Пунктом 4.1.3 договору, сторони прийшли
до згоди щодо щоденно забезпечення
присутності свого представника на
полях від початку та до закінчення
роботи техніки. При цьому зауваження до
якості надання послуг по збиранню
врожаю повинні надаватися
представнику виконавця письмово
негайно - не пізніше наступного дня. У
разі порушення замовником строку
пред'явлення зауважень до якості
надання послуг по збиранню врожаю,
визначеного даним пунктом - замовник не
має права пред'являти такі зауваження
(претензії) до виконавця та посилатись
на них як на підставу неоплати наданих
послуг(а.с. 11).

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачем не надано належних
доказів повідомлення не пізніше
наступного дня позивача про
розбіжності, то (відповідно до пункту
1.3. договору) замовник не має права
пред'являти такі зауваження, також до
розбіжностей кількості зібраних
гектарів.

Суд дійшов до висновку, що позивачем
надано докази щодо невиконання умов
договору відповідачем та позовні
вимоги позивача про стягнення
основного боргу у розмірі - 28 000 грн. 00
коп. є обґрунтованими.

Враховуючи, що відповідач не надав суду
доказів які б спростовували позицію
позивача, а також враховуючи, позовні
вимоги позивача щодо стягнення 28 000 грн.
00 коп. основного боргу підтверджуються
наданими суду доказами та підлягають
до задоволення.

Позивачем відповідно до пункту 5.2
договору № КО-ХАР-0026/13 від 26.09.2013 року,
за прострочення оплати наданих послуг
нараховано (з урахуванням клопотання
про зменшення позовних вимог):

- пеню у розмірі - 717 грн. 95 коп., за
період з 19.11.2013 року по 28.01.2014 року;

- 3% річних у розмірі 165 грн. 70 коп. за
період з 19.11.2013 року по 28.01.2014 року;

- штраф у розмірі - 1 960 грн. 00 коп.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 717 грн. 95 коп. за
період з 19.11.2013 року по 28.01.2014 року пені,
суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Невиконання зобов'язання або виконання
його з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання (неналежне
виконання), визнається згідно зі
статтею 610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання, в результаті
чого настають правові наслідки,
встановлені договором або законом
(статті 611 Цивільного кодексу України).

Правові основи господарської
діяльності суб'єктів господарювання
регулюються Господарським кодексом
України, статтею 230 якого встановлено,
що учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання штрафні санкції у вигляді
грошової суми (неустойки, штрафу, пені).

За приписами статей 1,3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", якими
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно частиною 2 статті 343
Господарського кодексу України
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Отже, положеннями статті 343
Господарського кодексу України та
статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" не
встановлено обмежень щодо визначення
розміру пені, а передбачено лише
обмеження розміру пені, що підлягає
стягненню.

Судом здійснено перевірку
правильності нарахування позивачем
відповідачу пені в сумі 717 грн. 95 коп. та
встановлено, що позивачем невірно
нарахована пеня.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем нараховується пеня в період
з 19.11.2013 року по 28.01.2014 року. Відповідно
до норм діючого законодавства пеня
нараховується з моменту прострочення
грошового зобов'язання. З матеріалів
справи вбачається, що відповідач 19.11.2013
року прострочив грошове зобов'язання
за актом здачі-приймання робіт (наданих
послуг) № 8456 від 06.11.2013 року.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконане.

Зважаючи на норму вказаної статті, а
також враховуючи п. 3.4. договору, у
відповідності до умов якого оплата
товару здійснюється протягом 5 робочих
днів з дати підписання відповідного
акту.

Судом встановлено, що акт був надіслан
позивачем 07.11.2013 року про що свідчить
відбиток штемпеля пошти на "Реєстрі
відправлених документів" та отриманий
відповідачем 11.11.2013 року уповноваженим
представником Корсун, тому період
нарахування пені за порушення
відповідачем умов договору за актом
здачі-приймання робіт (наданих послуг)
№ 8456 від 06.11.2013 року (19.11.2013 року по 28.01.2014
року), таким чином пеня за
прострочення зобов'язання за договором
складає 708 грн. 05 коп.. (яка нарахована на
суму заборгованості 28 000 грн. 00 коп. за
період з 19.11.2013 року по 28.01.2014 року.

Щодо стягнення решти пені в сумі 9 грн. 90
коп., суд приходить до висновку що вона
нарахована позивачем необґрунтовано,
у зв'язку із чим суд відмовляє в її
задоволенні, як безпідставно
нарахованої.

Відповідно до пункту 5.2 договору
позивачем за прострочення зобов'язання
понад 30 днів нараховано штраф у розмірі
- 1 960 грн. 00 коп. Судом перевірено
розрахунок позивача, він є
обґрунтований та такий що підлягає до
задоволення.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що розрахунок
позивача є помилковим.

Судом було здійснено перерахунок, та
встановлено що 3 % річних які підлягають
до стягнення становлять -163 грн. 40 коп.
за період з 19.11.2013 року по 28.01.2014 року. В
решті 2 грн. 30 коп. 3 % річних - слід
відмовити.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов до висновку,
що позов (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог) підлягає
частковому задоволенню.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою
України Закону України "Про судовий
збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, який набрав
чинності 01.11.2011р. (пункт 1 статті 10
Закону), розмір ставок судового збору
встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 року" встановлено,
що мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 01 січня 2014 року
становить 1 218 грн. 00 коп.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначений розмір ставки
судового збору, а саме за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру розмір ставки
судового збору складає 2 відсотки від
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Отже відповідно до вказаних вище вимог,
судовий збір становить 1 827 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Тому підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 1 826
грн. 27 коп.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
"Джерело" (вул. Жовтнева, буд.
2, смт. Великий Бурлук ,
Великобурлуцький р-н, Харківська обл.
62602) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС" (, вул. Лютеранська, б.15 літ.А, н/п 17, м.
Київ, 01024): 28 000 (двадцять вісім тисяч)
грн. 00 коп. - суми основного боргу, 163 (сто
шістдесят три) грн. 40 коп. - 3% річних, 708
(сімсот вісім) грн. 05 коп. - пеня, 1 960 (одна
тисяча дев'ятсот шістдесят) грн. 00 коп. -
штрафу, 1 826 (одна тисяча вісімсот
двадцять шість) грн. 27 коп. - судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя О.О. Ємельянова