м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пром-Техно Група";
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Національна комісія,
що здійснює державне регулювання у
про визнання договору
недійсним та стягнення 2 600 000,00 грн.
Суддя Мандриченко О.В.
Від позивача: Обідний С. В.,
представник, довіреність № 3659/09-03 від
Від відповідача: Горожанова В. А.,
представник, довіреність б/н від 17.12.2013
Від третьої особи: Проноза Г. С.,
представник, довіреність № 4 від 08.01.2014
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить визнати
договір оренди №43-02/21 від 31.10.2011 року,
укладений між ПАТ "Черкасиобленерго" та
ТОВ "Пром-Техно група", недійсним,
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пром-Техно Група" 2 600
000,00 грн. коштів сплачених Публічним
акціонерним товариством
"Черкасиобленерго" в якості орендного
платежу по договору оренди №43-02/21 від
31.10.2011 року, а також стягнути з
відповідача 53 102,00 грн. витрат по
сплаті судового збору з мотивів,
вказаних у позовній заяві.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.12.2012 року у справі
№5011-7/13420-2012 позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
"Черкасиобленерго" задоволені
повністю: визнано недійсним договір
оренди №43-02/21 від 31.10.2011 року, укладений
між Публічним акціонерним товариством
"Черкасиобленерго" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Пром-Техно
Група"; стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пром-Техно
Група" 2 600 000,00 грн. коштів сплачених
Публічним акціонерним товариством
"Черкасиобленерго" в якості орендного
платежу по договору оренди №43-02/21 від
31.10.2011 року, стягнуто 53 073,00 грн. судового
збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.03.2013 року
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.12.2012 року скасовано
частково, резолютивну частину рішення
викладено в новій редакції: "Позов
задоволено частково: визнано недійсним
договір оренди №43-02/21 від 31.10.2011 року,
укладений між Публічним акціонерним
товариством "Черкасиобленерго" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Пром-Техно Група" на
майбутнє; в іншій частині в задоволенні
позову відмовлено; стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пром-Техно Група" 1
073,00 грн. витрат по сплаті судового
збору за звернення з позовною заявою;
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Черкасиобленерго" 26 000,00
грн. витрат по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги".

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.05.2013 року рішення
Господарського суду міста Києва від
19.12.2012 року, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
14.03.2013 року змінено в частині позовної
вимоги про визнання недійсним договору
оренди №43-02/21 від 31.10.2011 року, визнано
недійсним п. 5.1. цього договору; в решті -
у позові відмовлено; рішення
Господарського суду міста Києва від
19.12.2012 року, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
14.03.2013 року у справі №5011-7/13420-2012
скасовано в частині позовної вимоги
про стягнення 2 600 000,00 грн.; справу у
цій частині передано на новий розгляд.

Відповідно до розпорядження керівника
апарату Господарського суду міста
Києва від 21.05.2013 року №04-1/293 "Щодо
призначення повторного автоматичного
розподілу справ", справа №5011-7/13420-2012
передана для розгляду судді
Мандриченку О. В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.05.2013 року справу №5011-7/13420-2012
прийнято до свого провадження, розгляд
справи призначено на 04.06.2013 року.

23.04.2013 року на адресу Господарського
суду міста Києва надійшов лист із
Київського апеляційного
господарського суду з проханням
направити матеріали справи до суду
апеляційної інстанції для розгляду
заяви Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики про виправлення описки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.06.2013 року зупинено
провадження у справі № 5011-7/13420-2012;
справу скеровано до Київського
апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 року
виправлено описку в мотивувальній
частині постанови Київського
апеляційного господарського суду від
14.03.2013 року; справу повернуто до
Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.06.2013 року було поновлено
провадження у справі № 5011-7/13420-2012,
розгляд справи призначено на 11.07.2013.

У судовому засіданні 11.07.2013 року
представник відповідача заявив
клопотання про призначення у справі
судово-товарознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.07.2013 року у справі №
5011-7/13420-2012 призначено
судово-товарознавчу експертизу,
проведення якої доручено Товариству з
обмеженою відповідальністю "Центр
правової допомоги "Правозахист".

На адресу Господарського суду міста
Києва 30.12.2013 року надійшов висновок
судового експерта № 74 від 30.12.2013 року у
справі № 5011-7/13420-2012.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 року поновлено
провадження у справі № 5011-7/13420-2012,
призначено слухання справи на 28.01.2014
року.

У судових засіданнях 28.01.2014 р. та 11.02.2014
р. оголошувались перерви у справі.

У судовому засіданні 06.03.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у своєму письмовому
відзиві на позовну заяву проти
позовних вимог заперечував, просив у
позові відмовити.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством
"Черкасиобленерго" (далі по тексту
-орендар, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Пром-Техно
Група"(далі по тексту - орендодавець,
відповідач) 31.10.2011 року було укладено
договір оренди № 43-02/21 (далі по тексту -
договір).

Строк оренди майна складає 4 (чотири)
місяці з моменту передачі орендарю за
актом приймання-передачі закінчується
28 лютого 2012 року (п. 4.1. договору, із
врахування змін внесених додатковою
угодою від 27.11.2011 року).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку
та на умовах, визначених цим договором,
орендодавець зобов'язується передати
орендареві у строкове платне
користування, а орендар зобов'язується
прийняти у строкове платне
користування електротехнічне
обладнання ПС110/10кВ "СТО" 22
найменування, та зобов'язується
сплачувати орендодавцеві орендну
плату.

Згідно з п. 2.1. договору майно надається
орендарю для ведення ліцензованої
діяльності з постачання електричної
енергії за регульованим тарифом.

Відповідно до п. 5.1. договору розмір
місячної орендної плати з урахуванням
її індексації, складає 650 000,00 грн. в
тому числі ПДВ 108 333,33 грн.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що
орендар має право вносити орендну
плату наперед за будь-який строк у
розмірі, що визначається на момент
оплати.

Згідно акту прийому-передачі
обладнання від 28.02.2012 року орендодавець
передав, а орендар прийняв в строкове
платне користування майно
(електротехнічне обладнання яке
використовується для постачання
електричної енергії споживачам
електричної енергії, найменування,
кількість якого визначені в акті
прийому-передачі обладнання від 28.02.2012
року, копія якого міститься в
матеріалах справи).

01.03.2012 року на виконання умов договору
позивачем було сплачено 2 600 000,00 грн.,
на підтвердження чого позивач надав
суду копію платіжного доручення № 1081
від 01.03.2012 року на суму 2 600 000,00 грн.

Спір виник в зв'язку з тим, що на думку
позивача договір оренди №43-02/21 від
31.10.2011 укладений з порушенням норм
чинного законодавства, зазначаючи при
цьому, що відповідно до вимог Правил
користування електричною енергією
затверджених Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996
№28 зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 02.08.1996 за №417/1442,
сторони повинні були укласти Договір
про спільне використання
технологічних мереж та визначити
фактичні витрати власника цих мереж на
утримання технологічних електричних
мереж. На підтвердження своїх вимог
позивач надав суду Акт позапланової
перевірки дотримання Умов та Правил
здійснення підприємницької діяльності
з постачання електричної енергії за
регульованим тарифом та з передачі
електричної енергії місцевими
(локальними) електромережами від 06.07.2012
№12.

Відповідно до п. 1.1. Правил
користування електричною енергією
затверджених Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31 липня
1996 року № 28 зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 2 серпня
1996 року за № 417/1442 (далі по тексту -
Правила) дія цих Правил поширюється на
всіх юридичних осіб та фізичних осіб
(крім населення).

Згідно з п. 1.2 Правил для цілей цих
Правил наведені нижче терміни та
визначення вживаються в такому
значенні: 1) договір про спільне
використання технологічних
електричних мереж - домовленість двох
сторін, що є документом певної форми,
який встановлює зміст та регулює
правовідносини між
електропередавальною організацією
(ліцензіатом з передачі електричної
енергії місцевими (локальними)
мережами) та основним споживачем під
час передачі (транзиту) електричної
енергії технологічними електричними
мережами; 2) власник електричних мереж -
юридична або фізична особа, якій на
праві власності або користування
належать електроустановки, призначені
для передачі та/або розподілу
електричної енергії; 3)
електропередавальна організація -
суб'єкт господарювання, який отримав
ліцензію НКРЕ на право здійснення
підприємницької діяльності з передачі
електричної енергії магістральними та
міждержавними електричними мережами
або місцевими (локальними)
електричними мережами, а також суб'єкт
господарювання, який отримав ліцензію
НКРЕ на право здійснення
підприємницької діяльності з передачі
електричної енергії місцевими
(локальними) електромережами та
ліцензію НКРЕ на право здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом, що здійснює свою
діяльність на закріпленій території; 4)
основний споживач - споживач
електричної енергії або власник
електричних мереж, який передає
частину електроенергії своїми
технологічними електричними мережами
субспоживачам та/або
електропередавальній організації;

Пунктом 1.10. Правил встановлено, що
електропередавальна організація, що
здійснює діяльність з передачі
електричної енергії місцевими
(локальними) електричними мережами в
межах закріпленої території
здійснення ліцензованої діяльності
забезпечує передачу електричної
енергії місцевими (локальними)
електричними мережами та
технологічними електричними мережами
інших власників, які не мають ліцензій
на передачу електричної енергії
місцевими (локальними) електричними
мережами. Для забезпечення передачі
електричної енергії електричними
мережами, що не належать
електропередавальній організації, між
електропередавальною організацією та
відповідним власником мереж, який не
має ліцензії на здійснення діяльності
з передачі електричної енергії
місцевими (локальними) електричними
мережами, укладається договір щодо
спільного використання електричних
мереж.

Відповідно до абзацу 3 п. 1.7. Правил у
разі використання технологічних
електричних мереж
електропередавальною організацією
відносини між власником цих мереж та
електропередавальною організацією, у
тому числі їх взаємна
відповідальність, регулюються
договором про спільне використання
технологічних електричних мереж, що
укладається між ними на основі
типового договору (додаток 2). Основний
споживач не має права відмовити
електропередавальній організації, яка
здійснює ліцензовану діяльність на
закріпленій території, в укладенні
(переукладенні) договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж.

Згідно з п. 6.29. Правил
електропередавальні організації, які
використовують технологічні
електричні мережі інших власників
електричних мереж, сплачують останнім
плату за спільне використання
технологічних електричних мереж, яка
визначається відповідно до Методики
обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж, затвердженої
постановою НКРЕ від 12.06.2008 N 691,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 08.08.2008 за N 732/15423.

Відповідно до п. 6.32. Правил фактичні
обґрунтовані витрати на утримання
технологічних електричних мереж
відшкодовуються власнику електричних
мереж відповідно до його кошторису
витрат на здійснення цієї діяльності.
Кошторис витрат на утримання
технологічних електричних мереж
складається на підставі
бухгалтерських документів про
фактичні витрати на здійснення цієї
діяльності впродовж базового періоду.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.05.2013 року рішення
Господарського суду міста Києва від
19.12.2012 року, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
14.03.2013 року змінено в частині позовної
вимоги про визнання недійсним договору
оренди №43-02/21 від 31.10.2011 року, визнано
недійсним п. 5.1. цього договору; в решті -
у позові відмовлено; рішення
Господарського суду міста Києва від
19.12.2012 року, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
14.03.2013 року у справі №5011-7/13420-2012
скасовано в частині позовної вимоги
про стягнення 2 600 000,00 грн.; справу у
цій частині передано на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 11.07.2013 року у справі № 5011-7/13420-2012
призначено судово-товарознавчу
експертизу, проведення якої доручено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Центр правової
допомоги "Правозахист"; на вирішення
експертів поставлено наступні питання:

- чи завищена вартість послуг з оренди
електротехнічного обладнання за
договором оренди № 43-02/21 від 31.10.2011 року,
укладеним між ПАТ „Черкасиобленерго"
та ТОВ „Пром-Техно Група"?

- яка реальна вартість послуг з оренди
електротехнічного обладнання за
договором оренди № 43-02/21 від 31.10.2011 року,
укладеним між ПАТ „Черкасиобленерго"
та ТОВ „Пром-Техно Група"?

Від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр правової
допомоги "Правозахист" до
господарського суду міста Києва 30.12.2013
року надійшов висновок № 29
судово-товарознавчої експертизи. За
результатами проведеного дослідження,
експерт дійшов наступних висновків:

Підстав вважати завищеною чи
заниженою вартість послуг з оренди
ектротехнічного обладнання за
договором оренди №43-02/21 від 31.10.2011року,
укладеним між ПАТ «Черкасиобленерго»
та ТОВ «Пром-Техно Група», немає,
оскільки комплект електротехнічного
обладнання (22 інвентарні одиниці), що
надавався в оренду, відноситься до
категорії товарів, по яких
здійснюється вільний режим
ціноутворення (згідно зі ст.ст. 10,11
Закону «Про ціни та ціноутворення»).
Реальна вартість послуг з оренди
електротехнічного обладнання за
договором оренди №43-02/21 від 31.10.2011року,
укладеним між ПАТ «Черкасиобленерго»
та ТОВ «Пром-Техно Група» є такою, яка
склалася між сторонами на договірних
засадах, оскільки предмет оренди
відноситься до категорії товарів по
яких здійснюється вільний режим
ціноутворення (згідно зі ст.ст. 10, 11
Закону «Про ціни та ціноутворення»), і
не підпадає під дію "МЕТОДИКИ
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу ",
затвердженої Постановою КМУ від 14
вересня 2011 р. N 961 ( зі змінами) та «Правил
користування електричною енергією»,
затверджених постановою НКРЕ №28 від
31.07.1996р., сформований конкурентний
ринок оренди на подібне обладнання
відсутній. Вартість послуг з оренди
подібного
електротехнічногообладнання може
становити на час дослідження 11,5-15,0 млн.
грн. за рік, згідно вищезазначених
джерел інформації.

Як вже було встановлено судом, згідно
акту прийому-передачі обладнання від
28.02.2012 року відповідач передав, а
орендар прийняв в строкове платне
користування майно (електротехнічне
обладнання). Позивач протягом всього
строку оренди (4 місяця) на виконання
умов договору оренди фактично
користувався орендованим обладнанням,
здійснював постачання електроенергії
споживачам і, відповідно, отримував від
них оплату.

Відповідно до статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. (ст. 627 ЦК України)

Статтею 628 ЦК України визначено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладені правові
норми, а також висновок експерта,
згідно якого підстав вважати завищеною
чи заниженою вартість послуг з оренди
електротехнічного обладнання за
договором оренди №43-02/21 від 31.10.2011року,
укладеним між ПАТ «Черкасиобленерго»
та ТОВ «Пром-Техно Група», немає,
господарський суд міста Києва вважає,
що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
"Черкасиобленерго" щодо стягнення 2 600
000,00 грн. коштів сплачених позивачем в
якості орендного платежу по договору
оренди №43-02/21 від 31.10.2011 року є такими,
що не підлягають задоволенню.

Обов'язок доведення обставин
покладається законом на позивача.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що позивачем не доведено
обставин, на які він посилався, як на
підставу для задоволення заявлених
вимог. Позивачем не було надано
належних доказів безпідставного
завищення вартості оренди обладнання.

Згідно із статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. А у
відповідності до частини другої статті
34 ГПК України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
відзначає, що доводи позивача не
знайшли свого підтвердження та
спростовуються наявними у справі
документами, позивачем належними
засобами доказування не доведено суду
порушення з боку відповідача його
законних та охоронюваних інтересів, а
отже правові підстави для задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача 2 600 000,00 грн. відсутні, тому
суд відмовляє у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства "Черкасиобленерго"
повністю.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову
відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 07.04.2014 р.