ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.2014
Справа № 905/220/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Риженко Т.М.,

при секретарі Куньчик Е.А., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж», м.Львів в особі
Харківської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж», м.Харків

до Відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ютан», м.Маріуполь,
Донецька область

про: стягнення заборгованості у сумі 34
999,98грн., пені у розмірі 2 213,67грн.

за участю:

від позивача: Дулиба А.Я. (за
довіреністю);

від відповідача: Комар М.М. (за
довіреністю);

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж»,
м.Львів в особі Харківської філії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж»,
м.Харків (далі - Позивач) звернулось до
Господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ютан»,
м.Маріуполь, Донецька область (далі -
Відповідач) про стягнення
заборгованості у сумі 34 999,98грн., пені у
розмірі 2 213,67грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем зобов'язань за договором
купівлі-продажу та поставки товару
№ДГ-0000009 від 29.05.2013р., щодо оплати за
поставлений товар.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач надав належним чином
засвідчені копії наступних документів:
договору купівлі-продажу та поставки
товару №ДГ-0000009 від 29.05.2013р., видаткових
накладних, довіреності на отримання
матеріальних цінностей, виписки з
банківського рахунку з доказами
здійснення Відповідачем часткової
оплати за поставлений товар, претензії
№16/09-01 від 16.09.2013р., витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців стосовно
статусу та місцезнаходження
Відповідача, правоустановчих
документів Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж».

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 11, 530 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 54-57, 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України.

03.02.2014р. Позивачем через канцелярію
суду надано належним чином засвідчені
копії наступних документів:
правоустановчих документів Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж», податкових
накладних, рахунків-фактур та довідку
№20/01-02 від 20.01.2014р., яка свідчить, що
станом на 20.01.2014р. між ТзОВ
«ЕлектроПрестиж» та ТОВ «Ютан»
відсутні правовідносини із постачання
товарів/робіт, послуг на основі інших
договорів.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 24.02.2014р. справу передано на розгляд
судді Довгалюк В.О.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 03.03.2014р. справу передано на розгляд
судді Риженко Т.М.

04.03.2014р. Позивачем через канцелярію
суду надано належним чином засвідчені
копії наступних документів:
правоустановчих документів Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж», Харківської філії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж».

Заявою від 25.03.2014р. №б/н Позивач
зазначив про часткову сплату
заборгованості 12.03.2014р. в сумі 5 000,00грн.,
у зв'язку з чим просив припинити
провадження по справі у вказаній
частині позовних вимог.

25.03.2014р. Відповідачем через канцелярію
суду надано відзив на позовну заяву в
якому зазначив, що згідно із даними
бухгалтерського обліку сума
заборгованості перед ТОВ
«Електропрестиж» станом на 25.03.2014р.
становить 29 999,98грн.

Представник Позивача у судове
засідання 25.03.2014р. з'явився, підтримав
позовні вимоги з урахуванням заяви від
25.03.2014р. та просив суд стягнути з
Відповідача суму заборгованості в
розмірі 29 999,98грн., суму пені - 2 213,67грн.

Представник Відповідача у судове
засідання 25.03.2014р. з'явився, позовні
вимоги визнав частково в частині
стягнення заборгованості, проти
нарахування пені заперечив.

До початку судового засідання надано
до суду клопотання про розгляд справи
без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу. Дане
клопотання не суперечить чинному
законодавству, інтересам сторін, тому
приймається судом та підлягає
задоволенню.

Розглянувши матеріали справи,
долучивши до матеріалів справи надані
сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж», в особі Харківської
філії Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж»
(Продавець) та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ютан» (Покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
та поставки товару №ДГ-0000009, відповідно
п.1.1 якого Продавець зобов'язується
передати (постачати) товар у власність
Покупця, а Покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар та сплатити за
нього на умовах Договору. Згідно п. 1.2
договору предметом договору є Товар -
електротехнічне обладнання та
електротовари.

У пункті 4.3 договору встановлено, що
орієнтована вартість Договору
становить сто п'ятдесят тисяч гривень 00
копійок у т.ч. ПДВ двадцять п'ять тисяч 00
копійок.

У розділі 5 договору Сторони дійшли
згоди щодо порядку розрахунків:

- Покупець сплачує за Товар, який
придбаває - 20% авансом, шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця, у
триденний термін з дня виставлення
рахунку, та 80% у чотирнадцятиденний
термін після відвантаження товару
Покупцю. Датою відвантаження Товару
вважається дата зазначена у видатковій
накладній на Товар, що поставляється
(п.5.1 Договору);

- Сторони домовились щоквартально, що
відповідає звітнім періодам, проводити
акти звірки розрахунків за даним
Договором (п.5.2 Договору);

Згідно п.7.5 договору за несвоєчасний
розрахунок за Товар Покупець виплачує
пеню у розмірі 2% від суми поставки
Товару (але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент прострочення), за кожний день
прострочення, включаючи день оплати, до
моменту повного виконання Покупцем
свого зобов'язання по оплаті.

Даний Договір набирає чинності з
моменту підписання його Сторонами і
діє до 31 грудня 2013 року. Щодо строку дії
зобов'язань, то Договір діє до моменту
повного виконання Сторонами взятих на
себе зобов'язань (п.п.8.1, 8.2 Договору).

Позивачем для оплати було виставлено
рахунки фактури на суму 60 661,53грн.

Відповідачем було здійснено оплату
авансу у сумі 11 403,89грн.

Позивачем на виконання умов договору
було здійснено поставку на суму 60
661,51грн., що підтверджується
видатковими накладними, які підписано
з боку обох Сторін без зауважень.

Відповідачем вказаний товар отримано
на підставі довіреностей на отримання
матеріальних цінностей.

Внаслідок цього обов'язок передачі
Постачальником товару вважається
виконаним. Крім того факт поставки
також підтверджується податковими
накладними.

Відповідачем незважаючи на настання
строку оплати було здійснено часткову
оплату, внаслідок чого виникла
заборгованість у сумі 29 999,98грн.

За для досудового врегулювання спору
Позивачем на адресу Відповідача було
направлено претензію №16/09-01 від 16.09.2013р.
з вимогою здійснити оплату за
поставлений товар.

За таких обставин та у зв'язку із
неналежним виконанням грошових
зобов'язань Відповідачем Позивач
звернувся до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 36 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає вимоги Позивача до Відповідача
такими, що підлягають частковому
задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст даного договору з якого
виникли цивільні права та обов'язки
сторін, суд дійшов висновку, що
укладений правочин за своїм змістом та
правовою природою є договором
поставки, який підпадає під правове
регулювання норм статті 712 Цивільного
кодексу України та статей 264-271
Господарського кодексу України. В
частині, що не суперечить договору, до
вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у власність у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до
умов договору купівлі-продажу та
поставки товару №ДГ-0000009 від 29.05.2013р.
Позивачем було здійснено поставку
Відповідачу на суму 60 661,51грн., але
Відповідачем незважаючи на настання
строку оплати не була здійснена оплата
за поставлений товар у повному обсязі.

Документи, які б свідчили про незгоду
Покупця з неналежністю виконання
Постачальником своїх зобов'язань по
Договору - суду не надавались, крім того
Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначив, що суму боргу у розмірі 29 999,
98грн. визнає у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи
Відповідачем після звернення Позивача
до суду з позовними вимогами було
сплачено частину боргу у розмірі 5
000,00грн., припинивши у такий спосіб
існування предмету спору у вказаній
частині позовних вимог. Вказана сплата
підтверджена документально: виписка з
банківського рахунку.

Оскільки погашення у розмірі 5 000,00грн.
відбулося після звернення із
розглядуваним позовом до суду, таке
усунення існування предмету спору у
зв'язку із його врегулюванням
сторонами зумовлює припинення
провадження у справі в частині
стягнення заборгованості у розмірі 5
000,00грн. відповідно до п. 1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України. Аналогічної позиції
дотримується і Вищий господарський суд
України в п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18.

При цьому, враховуючи, що на момент
звернення Позивача із розглядуваним
позовом (згідно відмітки канцелярії
суду позов надійшов 11.01.14 року)
заборгованість у розмірі 5 000,00грн. не
була погашена, судові витрати згідно
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
Відповідача.

Відтак, несплачена сума, наявність якої
кваліфікується судом як порушення
грошових зобов'язань у розумінні ст.610
Цивільного кодексу України, становить
29 999,98грн. За змістом ст.625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідачем доказів погашення суми
боргу у розмірі 29 999,98грн. до матеріалів
справи не надано, у зв'язку з чим вимоги
про стягнення суми боргу підлягають
задоволенню та стягненню з Товариства
з обмеженою відповідальністю «Ютан».

З огляду на викладене, враховуючи
наявні в матеріалах справи докази
наявності заборгованості та порушення
зобов'язань за договором, суд вважає,
позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними належним чином та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено вільне укладення договору
сторонами, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За змістом розділу 5 Господарського
кодексу України, за загальним правилом,
учасники господарських відносин
відповідають за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання на умовах, визначених
положеннями статей, що містить даний
розділ Господарського кодексу України,
якщо інше не передбачено договором, та
не відноситься до спеціальних
суб'єктів, відповідальність яких
встановлена законом за певний вид
правопорушення.

З огляду на встановлений ст. ст. 6, 627 ЦК
України, принцип свободи договору,
сторони при укладанні договору вправі
встановлювати міру відповідальності
за порушення умов договору на власний
розсуд.

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, до таких
наслідків зокрема належать:
відшкодування збитків та сплата
неустойки.

Аналогічні положення закріплені і в
ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу
України. При цьому, несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань є
належною підставою у розумінні ст. 218
Господарського кодексу України для
застосування заходів
господарсько-правової
відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є вид неустойки,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно п.7.5 договору за несвоєчасний
розрахунок за Товар Покупець виплачує
пеню у розмірі 2% від суми поставки
Товару (але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент прострочення), за кожний день
прострочення, включаючи день оплати, до
момент повного виконання Покупцем
свого зобов'язання по оплаті. Останнє
відповідає положенням Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Згідно Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши арифметичний
розрахунок нарахування пені дійшов
висновку щодо часткового задоволення
пені у сумі 2 138,74грн.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж», м.Львів в особі
Харківської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж», м.Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ютан», м.Маріуполь,
Донецька область про стягнення
заборгованості у сумі 34 999,98грн., пені у
розмірі 2 213,67грн. задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ютан» (87557,
вул.Олімпійська, 165/52, м.Маріуполь,
, МФО 321767, р/р 7043 в ПАТ
«ВТБ Банк») на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електропрестиж» (79026, м.Львів,
вул.Ак.Сахарова, 82/83, , МФО
325365, р/р 570 у ЛФ ЦВ ПАТ «Кредо банк»,
м.Львів) в особі Харківської філії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж»
(61001, м.Харків, вул.Б.Хмельницького, 24.
оф.1.12) заборгованість у розмірі 29
999,98грн., пеню у сумі 2 138,74грн., судовий
збір у розмірі 1 717,04грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж»,
м.Львів в особі Харківської філії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електропрестиж»,
м.Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ютан», м.Маріуполь,
Донецька область про стягнення
заборгованості у сумі 5 000,00грн.
припинити.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

У судовому засіданні 25.03.14р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Т.М. Риженко

Повний текст рішення складено та
підписано 31.03.14р.

Вик. Тума О.В.(тел.305-67-23)