донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

15.04.2014 року
справа №908/3862/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Шевкової
Т.А.суддівБойченка К.І., Чернота Л.Ф. за
участю представників сторін:
від
позивача: Цецик І.М. дов. № 7
від 09.01.2014 рокувід відповідача:Попов
В.Г. дов. від 12.09.2013 рокурозглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуДержавного
підприємства «Дослідне господарство
«Ізвєстія» Національної академії
аграрних наук України, с. Широке,
Веселівський район, Запорізька область
на рішення господарського суду
Запорізької областівід04.02.2014 рокуу
справі№ 908/3862/13 (суддя Горохов І.С.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова Аграрна
Компанія", м. Київдо Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Ізвєстія» Національної академії
аграрних наук України, с. Широке,
Веселівський район, Запорізька
областьпро стягнення 21 416 514 грн. 58 коп. В
С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгова Аграрна
Компанія", м. Київ звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Ізвєстія» Національної академії
аграрних наук України, с. Широке,
Веселівський район, Запорізька область
про стягнення 21 416 514 грн. 58 коп., з яких: 10
660 758 грн. 50коп. - заборгованість за
форвардним контрактом № ФК 01/09-11-01 від
01.09.2011року, 10 660 758 грн. 50коп. - штраф у
розмірі 100% вартості оплаченого, але
недопоставленого товару, 4381грн.13коп. - 3%
річних, 90616грн.45коп. - штраф у розмірі 0,01%
від вартості недопоставленого товару.

Господарський суд Запорізької області
рішенням від 04.02.2014 року у справі №
908/3862/13 позовні вимоги в частині
стягнення боргу у сумі 10 660 758 грн. 50коп.
задовольнив у повному обсязі, визнавши
їх обґрунтованими та доведеними
матеріалами справи;

позов в частині стягнення 3% річних у
сумі 4381грн.13коп. задовольнив у сумі
пред'явленій до стягнення;

позовні вимоги в частині стягнення 10 660
758 грн. 50коп. - штрафу у розмірі 100%
вартості оплаченого, але
недопоставленого товару задовольнив
частково у сумі 533 037грн.93коп., зменшивши
пред'явлений розмір штрафу до розміру 5%
від вартості оплаченого, але
недопоставленого товару, зважаючи на
приписи ст.233 ГК України, п.3 ст.83 ГПК
України;

позов в частині стягнення 90 616грн. 45коп.
- штрафу у розмірі 0,01% від вартості
недопоставленого товару,
господарський суд задовольнив у сумі
пред'явленій до стягнення.

У задоволенні решти позовних вимог
господарський суд відмовив.

Державне підприємство «Дослідне
господарство «Ізвєстія» Національної
академії аграрних наук України, с.
Широке, Веселівський район, Запорізька
область, не погоджуючись з рішенням
господарського суду, подало апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
господарського суду Запорізької
області від 04.02.2014 року у справі №
908/3862/13 скасувати, прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що рішення
господарського суду не відповідає
вимогам чинного законодавства та
підлягає скасуванню згідно із ст.104 ГПК
України, так як мало місце
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які господарський
суд визнав встановленими та зазначає,
що господарський суд дійшов до
необґрунтованого висновку про
правомірність вимог позивача, оскільки
основною умовою можливості
застосування положень п.9.10 форвардного
контракту № ФК 01/09-11-01 від 01.09.2011 року є
факт отримання продавцем суми
попередньої оплати товару у повному
обсязі, тоді як позивач обґрунтував
право пред'явлення вимоги до
відповідача щодо повернення суми
частково здійсненої попередньої
оплати товару.

На думку заявника скарги господарським
судом при винесенні рішення
безпідставно відхилено клопотання
відповідача про зарахування
зустрічних однорідних вимог у сумі 5 835
877грн.32коп. з підстав ненадання
сторонами доказів звернення із заявами
про зарахування зустрічних однорідних
вимог, оскільки в матеріалах справи
наявна пропозиція щодо укладення
мирової угоди за вих. № 638 від 24.12.2013
року та доказ її направлення на адресу
позивача, повторна пропозиція щодо
укладення мирової угоди за вих. № 11 від
15.01.2014 року та доказ її направлення
позивачеві.

На думку заявника скарги відповідно до
ч.2 ст.215 ЦК України, п.10.3 форвардного
контракту № ФК 01/09-11-01 від 01.09.2011 року є
нікчемним і таким, що не має правових
наслідків для його сторін, тоді як
господарський суд не надав належної
оцінки даному факту і безпідставно не
застосував до спірних правовідносин
положення ст.617 ЦК України, ст. 218 ГК
України.

Заявник скарги вважає, що судом першої
інстанції безпідставно відхилив заяву
відповідача про розстрочення
виконання рішення.

Сторонами заявлено клопотання про
зміну найменування відповідача, в
підтвердження надана копія виписки з
ЄДРПОУ, копія статуту відповідача.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду,
зважаючи на приписи ст.25 ГПК України,
вважає за необхідне замінити
відповідача - Державне підприємство
«Дослідне господарство «Ізвєстія»
Національної академії аграрних наук
України, с. Широке, Веселівський район,
Запорізька область на відповідача -
Державне підприємство «Дослідне
господарство «Ізвєстія» Донецької
державної сільськогосподарської
дослідної станції Національної
академії аграрних наук України, с.
Широке, Веселівський район, Запорізька
область.

Представником відповідача заявлено
клопотання про залучення до матеріалів
справи копії додаткової угоди № 5 від
07.02.2014року до Форвардного контракту №
ФК 01/09-11-01 від 01.09.2011 року, накладної №8
від 08.02.2014року, довіреності № 1 від
30.01.2014року, листів відвантаження № 312
від 10.02.2014року, № 377 від 11.03.2014року, № 383
від 11.03.2014року, додаткової угоди № 6 від
11.03.2014 року, накладної № 17 від
14.03.2014 року, довіреності № 4 від 14.03.2014
року, додаткової угоди № 7 від 17.03.2014
року, накладної № 24 від 20.03.2014 року,
довіреності № 5 від 20.03.2014 року, акту
звірки взаємних розрахунків станом на
31.03.2014 року.

Вищевказані документи судовою
колегією залучаються до матеріалів
справи, однак зважаючи на приписи ст.101
ГПК України, оскільки дані документи не
були предметом розгляду суду першої
інстанції, колегія суддів не приймає
дані документи до уваги у якості
належних та допустимих доказів у
справі.

Відповідно до статей
4-4,81-1Господарського процесуального
кодексу України здійснено фіксацію
судового процесу технічними засобами
та складено протокол судового
засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає рішення
господарського суду винесеним з
дотриманням встановлених до нього
вимог, враховуючи наступне.

Між Державним підприємством «Дослідне
господарство «Ізвєстія» Національної
академії аграрних наук України
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгова Аграрна
Компанія» (Покупець) 01.09.2011 року
укладено форвардний контракт
№ФК01/09-11-01, відповідно до умов якого в
порядку та на умовах визначених цим
контрактом продавець зобов'язувався
виростити власними силами та передати
покупцю у власність базовий актив -
сільськогосподарську продукцію (озимі)
урожаю 2012 року, у номенклатурі,
кількості та за цінами, вказаними в
цьому контракті, а покупець
зобов'язувався прийняти та оплатити
його у кількості, строки та за ціною
передбачених цим контрактом.

Згідно з пунктом 2.1. контракту базовим
активом за цим контрактом виступає
Пшениця озима (Товар-1) власного урожаю
2012 року у кількості 7 380,0 (сім тисяч
триста вісімдесят) тон в заліковій вазі
Елеватора, ячмінь озимий (Товар-2)
власного урожаю 2012 року у кількості 320,0
(триста двадцять) тон в заліковій вазі
Елеватора, ріпак (Товар-3) власного
урожаю 2012 року у кількості 220,0 (двісті
двадцять) тон в заліковій вазі
Елеватора.

Відповідно до п.п. 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3.
контракту ціна однієї тони Товару - 1 та
Товару -2 становить 1150,00 гривень (з ПДВ),
Товару - 3 становить 3000 гривень,
загальна вартість контракту склала 9 515
000,00 гривень.

Підпунктом 3.2.1 контракту передбачено
граничний строк поставки для товару до
15.08.2012 року.

На підставі додаткової угоди №1 від
14.09.2011 року до форвардного контракту
№ФК 01/09-11-01 змінено (збільшено) вартість
1 тони Товару -2 до 1 500,00 гривень за 1 тону,
в зв'язку з чим загальна вартість
контракту збільшилась до 9 627 000,00
гривень з ПДВ.

На підставі додаткової угоди №2 від
14.10.2011 року до форвардного контракту
№ФК 01/09-11-01 змінено (збільшено) вартість
1 тони Товару - 1 до 1 480,00 гривень за 1
тону, в зв'язку з чим загальна вартість
контракту збільшилась до 12 062 400,00
гривень з ПДВ.

На підставі додаткової угоди №3 від
14.12.2011 року до форвардного контракту
№ФК 01/09-11-01 змінено (збільшено) вартість
1 тони Товару - 3 до 3 850,00 гривень за 1
тону, в зв'язку з чим загальна вартість
контракту збільшилась до 12 249 400,00
гривень з ПДВ.

На підставі додаткової угоди №4 від
15.08.2012 року до Форвардного контракту
№ФК Лі/09-11-01 (змінено) встановлено
кінцевий строк поставки Товарів 1,2, 3 до
15.08.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи на
виконання своїх зобов'язань по
форвардному контракту №ФК 01/09-11-01 ТОВ
«Торгова Аграрна Компанія»
перераховано на рахунок ДП ДГ
«Ізвєстія» НААНУ 11 320 835,54
гривень.

ДПДГ «Ізвєстія» НААН України на
виконання своїх зобов'язань по
форвардному контракту за накладною №67
від 03 вересня 2012 року поставило Товар -
1 (пшениця) у кількості 361,728 тон на суму
535 357,44 гривень, за накладною №88 від 17
вересня 2012 року поставлений Товар - 1
(пшениця) 84,270 тон на суму 124 719,60 грн., на
суму 10 660 758,50 грн. товар не поставлено.

Відповідно до п. 3.3 контракту поставка
вважається здійсненою в момент
підписання уповноваженим
представником покупця видаткової
накладної на товар на базисі поставки
відповідно до умов п. 3.1 цього
контракту.

Оплата вартості товару проводиться
покупцем на умовах попередньої оплати
траншами за погодженням сторін у строк
до 31.12.2012р.

Згідно з п.5.3 договору зобов'язання
покупця щодо оплати товару вважаються
виконаними з моменту списання
останнього траншу з розрахункового
рахунку покупця.

Пунктом 6.2 контракту сторони визначили,
що продавець зобов'язаний передати у
власність покупця товар, якість якого
відповідає умовам, наведеним у п. 2.1
цього контракту.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
покупця повністю або частково оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

За приписами ст. 538 ЦК України виконання
свого обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене
виконанням другою стороною свого
обов'язку, є зустрічним виконанням
зобов'язання. При зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту. Сторона, яка
наперед знає, що вона не зможе виконати
свого обов'язку, повинна своєчасно
повідомити про це другу сторону. У разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

Позивач перерахував відповідачеві
кошти у сумі 11 320 835,54 грн. Додатковою
угодою №3 від 14.12.2011р. до форвардного
контракту викладено п. 4.3 в наступній
редакції: « 4.3 Вартість цього Контракту
складає 10 207 833,33 грн., ПДВ - 2 041 566,67 грн.,
загальна вартість 12 249 400,00 грн. є
кінцевою і зміні не підлягає.»

Відповідач здійснив часткову поставку
товару на суму 660 077,04 грн.

Первісно строк поставки товару
визначений п. 3.2.1 контракту до 15.08.2012р.

Додатковою угодою №4 від 15.08.2012р. до
форвардного контракту №ФК-01/09-11-01 від
01.09.2011р. пункт 3.2 контракту викладено в
наступній редакції: « 3.2 Строк поставки
Товарів за цим контрактом
встановлюється Сторонами: 3.2.1 Для
Товару - 1, 2, 3 до 15.08.2013 року».

Згідно із п. 9.10. Форвардного контракту
№ ФК 01/09-11-01 від 01.09.2011 року визначено, що
Продавець, який одержав суму
попередньої оплати Товару, не передав
Покупцеві Товар у встановлений цим
Контрактом строк, і прострочення
поставки складає більше ніж 3 (три)
робочих дні, Покупець має право за
власним вибором вимагати передання
оплаченого Товару або повернення суми
попередньої оплати.

Враховуючи, що відповідач не поставив
товар у строки обумовлені контрактом,
позивач 04.11.2013 року звернувся до
відповідача з вимогою про повернення
передплати в сумі 10 660 758,50 грн.

Дана вимога залишена відповідачем без
відповіді та без задоволення.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Згідно ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, слід визнати
правильним висновок господарського
суду про обґрунтованість позовних
вимог в частині стягнення 10 660 758 грн.
50коп. заборгованості за форвардним
контрактом № ФК 01/09-11-01 від 01.09.2011 року.

Позивачем пред'явлено до стягнення 10 660
758 грн. 50коп. - штраф у розмірі 100%
вартості оплаченого, але
недопоставленого товару, нарахованого
на підставі п. 9.2 контракту, згідно з
яким за невиконання продавцем умов
контракту щодо обсягів поставки, ним
сплачується штраф у розмірі 100%
вартості недопоставленого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського
кодексу України, у разі, якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного контракту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах, зокрема, за порушення
строків виконання зобов'язання
стягується пеня в розмірі 0,1 відсотка
вартості товарів (робіт, послуг), з яких
допущено прострочення виконання за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України, уразі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Згідно із п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право: зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню із
сторони, що порушила зобов'язання.

Колегія суддів приймаючи до уваги
часткове виконання відповідачем
зобов'язань за контрактом,
недоведеність позивачем понесення
збитків внаслідок не виконання
контракту відповідачем, а також те, що
відповідач є державним підприємством,
яке здійснює дослідну діяльність з
метою забезпечення розвитку
прогресивних форм господарювання і
виробничих відносин при веденні
сільськогосподарського виробництва,
проведення випробувань і
доопрацювання наукових розробок, їх
апробації, проведення виробничої
перевірки і впровадження у виробництво
та іншої господарської діяльності,
погоджується із висновком
господарського суду щодо зменшення
нарахованого штрафу за невиконання
відповідачем умов договору до розміру
5% від вартості недопоставленої
продукції - 533 037,93 грн.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
позовні вимоги в частині стягнення 3%
річних у сумі 4381,13 грн. нарахованих за
період з 16.11.2013 року по 20.11.2013 року, про
що господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку.

Позивачем пред'явлено до стягнення
пеню (штраф) у розмірі 0,01% від вартості
недопоставленого товару у сумі 90
616,45грн. за період з 16.08.2013 року по 08.11.2013
року.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
стягнення неустойки.

Згідно з п.9.5 контракту продавець за
несвоєчасну поставку товару згідно з п.
3.2 цього контракту, сплачує покупцю
штраф у розмірі 0,01% від вартості
непоставленого товару за кожен день
затримання поставки товару.

Колегія суддів погоджується із
висновком господарського суду про
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення пені (штрафу) в
розмірі 90 616,45 грн.

Доводи заявника скарги щодо підписання
сторонами акту звірки
взаєморозрахунків станом на 31.12.2013р.,
згідно з яким у відповідача перед
позивачем є заборгованість в сумі 4 972
668,34 грн., так як на його думку між
сторонами на суму 5 835 877,32 грн.
проведено взаємозалік зустрічних
однорідних вимог не доведені належними
доказами, оскільки даний акт свідчить
про наявність заборгованості
відповідача перед позивачем за
контрактом №ФК01/09-11-01 від 01.09.2011р. у сумі
10 660 758,50 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Господарського
кодексу України, господарське
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав або строк
якої не зазначений чи визначений
моментом витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Сторонами не надано доказів звернення
з заявами про зарахування зустрічних
однорідних вимог.

Відповідачем надано вимоги та повторні
вимоги, які були надіслані позивачу про
погашення заборгованості за товар -
сільськогосподарську продукцію за:

- договором купівлі-продажу №КН 01/08-12/13
від 01.08.2012р. на суму 2 622 144,22 грн. (вимога
№522 від 06.11.2013р. та повторна вимога №566
від 21.11.2013р.);

- договором купівлі-продажу №КН(я)
15/11/11-13 від 15.11.2011р. на суму 73 928,20 грн.
(вимога №520 від 06.11.2013р. та повторна
вимога №567 від 21.11.2013р.);

- договором купівлі-продажу №ФКЯ-22/12-11-21
від 22.12.2011р. на суму 2 751 892,50 грн. (вимога
№519 від 06.11.2013р. та повторна вимога №568
від 21.11.2013р.);

- договором купівлі-продажу
№ПТМЦ-01/03/12-13 від 01.03.2012р. на суму 87 912,60
грн. (вимога №521 від 06.11.2013р. та повторна
вимога №564 від 21.11.2013р.);

- договором поставки №ППММ-02/04-12-04 на
суму 300 000,00 грн. (вимога №523 від 06.11.2013р.
та повторна вимога №565 від 21.11.2013р.).

Оскільки у вказаних вимогах не
ставилося питання про зарахування
зустрічних однорідних вимог, в акті
звірки взаєморозрахунків не
відображено зарахування зустрічних
вимог саме за контрактом №ФК 01/09-11-01 від
01.09.2011р., відсутні підстави вважати
підписаний акт взаєморозрахунків
актом про проведення зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Доводи заявника скарги про наявність
форс - мажорних обставин (висновки
Торгово - промислової палати України
від 17.10.2013р. №2478/05-4 та від 03.10.2013р.
№2655/05-4) не є підставою для скасування
рішення господарського суду.

Відповідно до п. 10.1 - 10.3 контракту
сторони звільняються від
відповідальності за неналежне
виконання зобов'язань унаслідок
обставин непереборної сили (форс-мажор)
за умови, що дані обставини сталися не з
вини сторін та безпосередньо вплинули
на своєчасне виконання договірних
зобов'язань. У цьому разі термін
виконання зобов'язань переноситься
відповідно до терміну дії визначених
обставин, про що укладається
відповідний договір.

Сторона, для якої склалися такі умови,
повинна в короткий строк, але не
пізніше 5 днів, повідомити іншу сторону
про настання і припинення обставин, які
перешкоджають виконанню договірних
зобов'язань.

Неповідомлення або несвоєчасне
повідомлення про настання або
припинення даних обставин
непереборної сили позбавляє сторону
права посилатися на дані обставини.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України, відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного
кодексу України, сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд. Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Отже, вищевказаними пунктами договору
сторони не заборонили можливість
посилання на наявність форс-мажорних
обставин, а лише визначили порядок
повідомлення про їх наявність, тоді як
відповідачем не надано доказів вжиття
належних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини,
колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду Запорізької
області від 04.02.2014 року у справі №
908/3862/13 є таким, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, що відповідає
приписам ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
підстав для його скасування та
задоволення вимог апеляційної скарги
за наведеними в ній мотивами не
вбачається.

Відповідно до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір, сплачений при
зверненні з апеляційною скаргою
покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Ізвєстія» Донецької державної
сільськогосподарської дослідної
станції Національної академії
аграрних наук України, с. Широке,
Веселівський район, Запорізька область
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 04.02.2014 року у
справі № 908/3862/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття, направляється сторонам
по справі в триденний строк та може
бути оскаржена до Вищого
господарського суду України через
Донецький апеляційний господарський
суд у двадцятиденний строк.

Головуючий
Т.А. Шевкова

Судді К.І. Бойченко

Л.Ф. Чернота

Надруковано 5 прим:

1 - позивачу;

2 - відповідачу;

3 - до справи;

4 - гос. суду;

5 - ДАГС