м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2445/14 31.03.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Глобал Консалтинг
Партнерс»ДоТовариства з обмеженою
відповідальністю «Марк енд
Сейлс»Простягнення 37 500,00 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Колесник М.М. - дов. № 2-22/01
від 21.01.2014 року;
від відповідача: не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Глобал Консалтинг
Партнерс» звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Марк енд Сейлс» про
стягнення 37 500,00 грн.
Ухвалою від 17.02.2014 року було порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду на 14.03.2014 року.
Представник позивача до канцелярії
суду подав клопотання про долучення
доказів до матеріалів справи та
довідку про відсутність аналогічного
спору, а в судовому засіданні 14.03.2014
року надав документи на виконання
вимог ухвали про порушення провадження
у справі.
Представник відповідача в судове
засідання 14.03.2014 року не з'явився, про
причини неявки суду не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.
У зв'язку з неявкою представника
відповідача в судове засідання, суд
відклав розгляд справи до 31.03.2014 р.
Представник позивача у судовому
засіданні 31.03.2014 р. надав пояснення по
суті спору, відповідно до яких
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання 31.03.2014 р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час судового засідання був
повідомлений належним чином.
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 31.03.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
Господарський суд міста Києва, -
23 липня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Глобал
Консалтинг Партнерс» (надалі по тексту
- замовник, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Марк енд
Сейлс» (надалі по тексту - відповідач,
виконавець) було укладено договір про
надання консультаційних послуг № 230713,
відповідно до п. 1.1. якого замовник
доручає та зобов'язується оплатити, а
виконавець зобов'язується на умовах та
у строки, встановлені цим договором,
надати послуги згідно додатків, які є
невід'ємною частиною цього договору.
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором про надання послуг.
Згідно п.1 ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Відповідно до п.1.2. договору послуги за
цим договором надаються поетапно, у
відповідності до додатків, що
підписуються сторонами.
Сторонами було підписано додаток № 1 до
договору № КП-230713 від 23.07.203 р. умовами
якого було погоджено види, етапи та
строки виконання робіт.
Відповідно до зазначеного додатку
початок надання послуг 29.07.2013 р.,
завершення виконання робіт - 31.01.2014 р.
Умовами п. 1.3 договору зазначено, що
послуга вважається наданою коли
замовник підписав акт прийому-передачі
Пунктом 1.5 договору встановлено, що про
кожний з етапів, якщо інше не погоджено
між сторонами додатково, виконання
сторонами умов цього договору
складається акт прийому-передачі
послуг, який є невід'ємною частиною
Умовами п. 4.1 договору встановлено, що
за послуги надані за цим договором,
замовник сплачує виконавцю винагороду
у розмірі, вказаному в додатку.
Згідно з додатку до договору, загальна
фіксована вартість послуг - 150 000,00 грн.
Оплата послуг здійснюється в наспаному
1) 12 500,00 - протягом 10 (десяти) робочих
днів з дня підписання договору та
додатку № 1;
2) 12 500,00 - до 25 серпня 2013 р.;
3) 12 500,00 - до 05 вересня 2013 р.;
4) 12 500,00 - до 25 вересня 2013 р.;
5) 12 500,00 - до 05 жовтня 2013 р.;
6) 12 500,00 - до 25 жовтня 2013 р.;
7) 12 500,00 - до 05 листопада 2013 р.;
8) 12 500,00 - до 25 листопада 2013 р.;
9) 12 500,00 - до 05 грудня 2013 р.;
10) 12 500,00 - до 25 грудня 2013 р.;
11) 12 500,00 - до 05 січня 2014 р.;
12) 12 500,00 - до 25 січня 2014 р.;
Позивач зазначає, що на виконання умов
Додатку № 1 укладеного до договору про
надання консультаційних послуг №
КП-230713 від 23.07.2012 р. позивачем сплачено
на рахунок відповідача авансовий
платіж у розмірі 37 500,00 грн.
(підтверджується платіжними
дорученнями від 28.08.2013 р., 05.08.2013 р., 11.09.2013
р., копії яких містяться в матеріалах
справи), проте відповідач згідно
погоджених етапів надання послуг,
послуги передбачені договором не
Умовами п. 3.2.1 договору встановлено, що
виконавець вправі розірвати цей
договір шляхом відмови від надання
послуг замовнику, у випадку
невиконання останнім умов п. 4.1
договору, при цьому договір вважається
розірваним з моменту отримання
замовником від виконавця повідомлення
про розірвання договору. Дане
повідомлення направляється цінним
Відповідачем на адресу позивача було
повідомлення про розірвання договору в
односторонньому порядку на підставі п.
3.2 договору, у зв'язку з простроченням
здійснення оплат позивачем за надані
послуги та про припинення надання
Умовами п. 2.2.3 договору встановлено, що
замовник має право розірвати цей
договір шляхом відмови від замовлених
послуг, при цьому обов'язково письмово
повідомити виконавця не менше ніж за 2
тижні до надання виконавцем таких
послуг, про таку відмову.
Позивач претензіями від 16.12.2013 р. та
17.12.2013 р. повідомив відповідача про
розірвання договору. Оскільки правовою
підставою для перерахування позивачем
відповідачу грошових коштів в розмірі
37 500,00 грн. був укладений між позивачем,
як замовником, та відповідачем, як
виконавцем, договір № 230713 від 23.07.2013
року, однак, у зв'язку з розірванням
вказаного правочину в односторонньому
порядку з боку позивача, відповідна
правова підстава є такою, що відпала, а
тому, за переконанням Товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобал
консалтинг партнерс» зобов'язане
повернути грошові кошти у розмірі 37
500,00 грн., які сплачені за договором про
надання консультаційних послуг № 230713
від 23.07.2012 р., як безпідставно набуте ним
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
Відповідно до частини 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини. Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Відповідно до частини 1 статті 626
Цивільного кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.
Статтею 628 Цивільного кодексу України
визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Частиною 3 ст. 651 Цивільного кодексу
України встановлено, що, у разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.
Умовами п. 2.2.3 договору встановлено, що
замовник має право розірвати цей
договір шляхом відмови від замовлених
послуг, при цьому обов'язково письмово
повідомити виконавця не менше ніж за 2
тижні до надання виконавцем таких
послуг, про таку відмову.
Позивач претензіями від 16.12.2013 р. та
17.12.2013 р. повідомив відповідача про
розірвання договору. Зазначені
претензії на адресу відповідача були
направлені 26.12.2013 р.
Відповідно до статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобов'язання
визначені у главі 50 Цивільного кодексу
України, ст. 202 Господарського кодексу
Відповідно до ст. 202 Господарського
кодекс України господарське
зобов'язання припиняється: виконанням,
проведеним належним чином;
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги або страхового зобов'язання; у
разі поєднання управленої та
зобов'язаної сторін в одній особі; за
згодою сторін; через неможливість
виконання та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом або іншими
законами. Господарське зобов'язання
припиняється також у разі його
розірвання або визнання недійсним за
рішенням суду. До відносин щодо
припинення господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У зв'язку з надісланням зазначеного
листа, зобов'язання за договором про
надання консультаційних послуг №
КП-230713 від 23.07.2013 р. є припиненими з
моменту отримання повідомлення про
розірвання договору, враховуючи строки
поштового обігу з 29.12.2013 р.

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу
України зобов'язання сторін
припиняються у разі розірвання
договору. Сторони не мають права
вимагати повернення того, що було
виконане ними за зобов'язанням до
моменту зміни або розірвання договору,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Підстави вимагати повернення
виконаного однією зі сторін
зобов'язання визначені, зокрема, у
статті 1212 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1212 Цивільного
кодексу України положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: повернення виконаного за
недійсним правочином; витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до доказів, що містяться у
матеріалах справи, на виконання умов
договору, укладеного між позивачем та
відповідачем, позивач сплатив на
рахунок відповідача грошові кошти в
розмірі 37 500,00 гривень. В свою чергу,
послуги передбачені умовами договору,
відповідач не надав, грошові кошти не
повернув.

Оскільки відповідачем не були
повернені грошові кошти у розмірі 37
500,00 грн., то за таких обставин
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення суми безпідставно отриманих
грошових коштів нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню повністю в сумі
37 500,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Марк енд Сейлс»
(місцезнаходження: 01135, Україна, м. Київ,
вул. Павлівська, буд. 29, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобал консалтинг
партнерс» (місцезнаходження: 03150, м.
Київ, вул. Горького, буд. 97, ) 37 500 (тридцять сім тисяч п'ятсот)
грн. 00 коп. безпідставно набутих
грошових коштів та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

07.04.2014 року

Суддя
Спичак О.М.