ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.03.2014
Справа № 905/349/14

Суддя господарського суду Донецької
області Філімонова О.Ю., розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Абразів Груп" м.
Донецьк

до Приватного акціонерного товариства
"Зуївський енергомеханічний завод"

м. Зугрес, Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі
9772,40грн., 3% річних в розмірі 742,17грн.,
витрат на адвокатське супроводження в
розмірі 1955,00грн.

Представники сторін:

від позивача: Грібінюков І.П.- за
свідоцтвом НОМЕР_1 від 29.06.2011р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Абразів Груп" м.
Донецьк звернулось до господарського
суду Донецької області з позовними
вимогами до Приватного акціонерного
товариства "Зуївський
енергомеханічний завод" м. Зугрес,
Донецька область про стягнення
заборгованості у розмірі 9772,40грн., 3%
річних в розмірі 742,17грн., витрат на
адвокатське супроводження в розмірі
1955,00грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
умов укладеного між сторонами договору
№2И від 24.12.2008р., позивач зобов'язався
передати у власність відповідача
товар, а відповідач зобов'язався
прийняти та оплатити товар, однак
відповідач свої зобов'язання виконав
не в повному обсязі, в результаті чого
за ним утворилась заборгованість у
розмірі 9772,40 грн.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст. 2, 11, 509, 525, 526, 530, 612, 623,
625, 628, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 2, 44, 49, 54, 58, 64 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст.
2, 3, 20, 47, 190, 343 Господарського кодексу
України.

27.03.2014р. представник позивача через
канцелярію суду надав заяву про
збільшення розмірі позовних вимог, в
якій просить збільшити 3% річних з 742,17
грн. до 839,95 грн.

Суд, керуючись вимогами ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, прийняв заяву про збільшення
розміру позовних вимог до розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення стосовно
розміру збільшення позовних вимог та
просив суд позов задовольнити, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник позивача клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані позивачем
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд.

В С Т А Н О В И В:

24.12.2008р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Абразів Груп"
м. Донецьк (Постачальник) та
Приватним акціонерним товариством
"Зуївський енергомеханічний завод" м.
Зугрес, Донецька область (Покупець),
укладено договір №2И.

Відповідно до п. 1.1 Договору,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець оплатити
та прийняти товар.

Згідно з п. 5.1 Договору, ціна на товар,
поставляємий за даним договором ,
вказана в специфікаціях, доданих до
даного договору.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що
загальна сума договору складає
загальну суму всіх доданих до договору
специфікацій.

Відповідно до п. 5.3 Договору, оплата за
поставляємий товар здійснюється за
ціною, узгодженою постачальником та
покупцем в специфікації. При поставці
товару на умовах передоплати після
проведення передоплати ціна на товар
зміні не підлягає.

Згідно з п. 6.1 Договору, розрахунок за
поставлений товар здійснюється за
формою 100% передоплати, шляхом
перерахування безготівковим
розрахунком грошових коштів на рахунок
постачальника.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що
товар повинен бути поставлений
повністю покупцю на протязі 10 днів з
моменту перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника.

Відповідно до п. 12.4 Договору, строк дії
договору з моменту підписання його
сторонами до 31.12.2009р. Дострокове
розірвання договору або зміна строків
його дії допускається за домовленістю
сторін, оформленою додатковою угодою,
або інших випадках, передбачених
діючим законодавством України.

Додатковою угодою №1 від 21.12.2009р. до
договору №2И від 24.12.2008р., сторони
домовились продовжити строк дії
договору до 31.12.2010р.

Додатковою угодою №3 від 14.12.2010р. до
договору №2И від 24.12.2008р., сторони
домовились продовжити строк дії
договору до 31.12.2011р.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обгрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Договор №2И від 24.12.2008р., укладений між
сторонами за своєю правовою природою є
договором поставки та підпадає під
правове регулювання норм ст. 264-271
Господарського кодексу України та
істотними умовами договору поставки,
зокрема, є предмет, ціна, строк дії
договору, умови поставки, термін її
здійснення.

Відповідно до ч.3 ст. 264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу, або, якщо
вона не встановлена у договорі і не
може бути визначена виходячи з його
умов, - за ціною, що визначається
відповідно до статті 632 цього Кодексу, а
також вчинити за свій рахунок дії, які
відповідно до договору, актів
цивільного законодавства або вимог, що
звичайно ставляться, необхідні для
здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

На виконання умов договору №2И від
24.12.2008р., на підставі видаткових
накладних: №АГ2-000512 від 25.03.2011р. на суму
4517,80 грн.; №АГ2-000592 від 07.04.2011р.на суму
5971,20 грн.; №АГ2-000618 від 12.04.2011р. на суму
2701,54 грн.; №АГ2-000651 від 18.04.2011р. на суму
3247,20 грн.; №АГ2-000789 від 13.05.2011р. на суму
3514,08 грн.; №АГ2-000790 від 13.05.2011р. на суму
25,00 грн.; №АГ2-000901 від 27.05.2011р. на суму 979,20
грн.; №АГ2-000902 від 27.05.2011р. на суму 1026,48
грн.; №АГ2-000977 від 07.06.2011р. на суму 4203,12
грн., Приватне акціонерне товариство
"Зуївський енергомеханічний завод" м.
Зугрес, Донецька область отримало від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Абразів Груп" м.
Донецьк товар на загальну суму 26185,62
грн.

Зі сторони відповідача видаткові
накладні: №АГ2-000512 від 25.03.2011р.; №АГ2-000592
від 07.04.2011р.; №АГ2-000618 від 12.04.2011р.;
№АГ2-000651 від 18.04.2011р.; №АГ2-000789 від
13.05.20114р.; №АГ2-000790 від 13.05.2011р.; №АГ2-000901
від 27.05.2011р.; №АГ2-000902 від 27.05.2011р.;
№АГ2-000977 від 07.06.2011р., підписані ОСОБА_2
на підставі довіреностей: №404 від
06.04.2011р.; №428 від 11.04.2011р.; №490 від 12.05.2011р.;
№529 від 06.06.2011р.; №515 від 26.05.2011р.; №318 від
24.03.2011р. на отримання ТМЦ. (а.с. 32-37)

22.02.2011р. позивачем було виставлено
рахунок - фактуру №АГ2-000346 на суму 4517,80
грн. (а.с. 26)

06.04.2011р. позивачем було виставлено
рахунок - фактуру №АГ2-000633 на суму 5971,20
грн. (а.с. 27)

07.04.2011р. позивачем було виставлено
рахунок - фактуру №АГ2-000652 на суму 5948,74
грн. (а.с. 28)

11.05.2011р. позивачем було виставлено
рахунок - фактуру №АГ2-000840 на суму 4493,28
грн. (а.с. 29)

12.05.2011р. позивачем було виставлено
рахунок - фактуру №АГ2-000857 на суму 25,00
грн. (а.с. 30)

26.05.2011р. позивачем було виставлено
рахунок - фактуру №АГ2-000963 на суму 5229,60
грн. (а.с. 31)

Відповідачем було частково оплачено
заборгованість у розмірі 16413,22 грн., що
підтверджується банківськими
виписками. (а.с. 38-42)

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем складає
9772,40 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином

Відповідач доказів оплати у розмірі
9772,40 грн. до матеріалів справи не надав,
тому суд вважає позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Абразів Груп"
м. Донецьк доведеними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути с
відповідача 3% річних у розмірі 839,95 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
рострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3%
річних, наданий позивачем, суд
зазначає, що позивачем були допущені
арифметичні помилки при розрахунку 3%
річних: за період з 26.03.2011р. по 17.03.2014р.,
на суму заборгованості 4517,80 грн., 3%
річних у розмірі 404,00 грн.; за період з
14.05.2011р. по 25.05.2011р., на суму
заборгованості 3514,08 грн., 3% річних у
розмірі 3,47 грн.; за період з 14.05.2011р. по
17.03.2014р., на суму заборгованості 25,00 грн.,
3% річних у розмірі 2,13 грн.; за період з
28.05.2011р. по 17.03.2014р., на суму
заборгованості 1026,48 грн., 3% річних у
розмірі 86,48 грн.; за період з 08.06.2011р. по
17.03.2014р., на суму заборгованості 4203,12
грн., 3% річних у розмірі 350,30 грн., всього
у розмірі 846,38 грн.

Але, оскільки суд не може виходити за
межі заявлених позовних вимог, тому 3%
річних підлягають стягненню у розмірі
839,95 грн.

Крім того, позивач просить стягнути с
відповідача витрати по сплаті за
послуги адвоката у розмірі 1955,00 грн.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною 3 статті 48
Господарського процесуального кодексу
України витрати, що підлягають сплаті
за послуги адвоката визначаються в
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Таким чином, витрати за участь адвоката
в розгляді справи підлягають сплаті
лише в тому разі, якщо вони сплачені
адвокату стороною, якій такі послуги
надавались, і їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами.
Відшкодуванню підлягають лише
фактичні витрати, тобто витрати,
здійснені на дату прийняття судового
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.11.2013р. між адвокатом Грібінюковим
Ігорем Петровичем, діючим на підставі
свідоцтва Донецької обласної
кваліфікаційно - дисциплінарної
комісії адвокатури №3984 від 29.06.2011р.
(Адвокат) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Абразів Груп" м.
Донецьк, в особі директора Сарбєй С.О.,
діючого на підставі статуту
підприємства (Замовник), укладено
договір про надання адвокатських
послуг №1/12.

Відповідно до п.1.1 Договору, Адвокат
бере на себе зобов'язання надавати
правову допомогу в обсязі та на умовах,
передбачених цим договором, застосовує
всі способи до покладення сум судових
витрат, що підлягають оплаті за послуги
адвоката, на винну сторони, а замовник
зобов'язаний оплатити замовлення у
порядку та строки обумовлені
сторонами.

Згідно з п. 2.1 Договору, цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє один рік.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що за
правову допомогу, передбачену в абзаці
а), п.п. 1.2., п. 1 Замовник сплачує адвокату
винагороду (гонорар) в розмірі 1955,00 грн.
Крім гонорару замовник сплачує
фактичні видатки, пов'язані з виконання
адвокатом договору, які складають 345,00
грн.

Здійснення витрат Товариства з
обмеженою відповідальністю "Абразів
Груп" м. Донецьк
підтверджується платіжним дорученням
№780 від 26.12.2013р. на суму 1955,00 грн. (а.с. 9)

Виходячи з правової позиції Вищого
господарського суду України,
сформульованої в п.6.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013р., вирішуючи питання про такий
розподіл, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
судових витрат, не пов'язаних зі
сплатою судового збору, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
порівняно з ціною позову. У зв'язку з
цим суд з урахуванням конкретних
обставин, зокрема ціни позову, може
обмежити даний розмір з огляду на
розумну необхідність судових витрат
для даної справи. Так, у визначенні
розумно необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема:
встановлені нормативно-правовими
актами норми видатків на службові
відрядження (якщо їх установлено);
вартість економних транспортних
послуг; час, який міг би витратити на
підготовку матеріалів кваліфікований
фахівець; вартість оплати відповідних
послуг адвокатів, яка склалася в країні
або в регіоні; наявні відомості органів
статистики або інших органів про ціни
на ринку юридичних послуг; тривалість
розгляду і складність справи тощо.
Докази, які підтверджують розумність
витрат на оплату послуг адвоката,
повинна подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

З огляду на викладене, суд задовольняє
у повному обсязі витрати за послуги
адвоката у розмірі 1955,00 грн.

Згідно вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Зуївський
енергомеханічний завод"

(83085, м. Донецьк, вул. Баумана, б. 12, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Абразів Груп" (83059, м.
Донецьк, вул. Складська, б. 5, ) суму основного боргу 9772 (дев'ять
тисяч сімсот сімдесят дві ) грн. 40 коп., 3%
річних у розмірі 839 (вісімсот тридцять
дев'ять) грн. 95 коп., судовий збір у
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп., витрати по
сплаті за послуги адвоката розмірі 1955
(одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят п'ять)
грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.Ю. Філімонова

Дата складання та підписання повного
тексту рішення 07.04.2014 року.

Надруковано 4 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

2-відповідачу