ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 911/844/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Елема», Республіка
Білорусь, м. Мінськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»,
Київська область, Києво-Святошинський
район, м. Боярка

про стягнення 120000,00 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Борт П.С. (довіреність б/н
від 31 березня 2014 року);

від відповідача: Тарабанько Д.М.
(довіреність б/н від 14 квітня 2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство
«Елема» (далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»
(далі - відповідач) про стягнення 120000,00
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору
купівлі-продажу від 4 жовтня 2012 року, а
саме, відповідач не сплатив грошові
кошти за отриману частку у статутному
фонді товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»,
в результаті чого за ним утворилась
заборгованість в розмірі 120000,00 грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 17 березня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 1 квітня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 1 квітня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 15 квітня 2014 року.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, позовні
вимоги у розмірі 120000,00 грн. визнав.

15 квітня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - продавець)
та відповідачем (за договором -
покупець) 4 жовтня 2012 року укладено
договір купівлі-продажу частки у
статутному фонді товариства з
обмеженою відповідальністю
«Білоруські товари».

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
продавець зобов'язується передати у
власність покупця (відступити) належну
йому частку у статутному фонді
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»,
що становить 40% статутного фонду,
загальною вартістю 120000,00 грн. з усіма
правами та обов'язками, що належать
учаснику товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»
відповідно до установчого договору
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»,
статуту та законодавства України, а
покупець зобов'язується прийняти та
сплатити частку у статутному фонді
товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»
у порядку та на умовах, передбачених
цим договором. Право власності на
частку, що визначена в п. 1.1 договору
переходить до покупця лише після
повного розрахунку, визначеному
сторонами в пункті 3.2 договору.

Згідно пункту 1.2.5 договору загальний
розмір статутного фонду становить
300000,00 грн.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що
розмір частки, яка продається,
становить 40% від загального розміру
статутного фонду Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Білоруські товари» загальною
вартістю 120000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.5 договору у разі
затримки бюджетного фінансування
розрахунок за товар здійснюється на
протязі 3 (трьох) банківських днів з
дати отримання покупцем бюджетного
призначення на фінансування закупівлі
на свій реєстраційний рахунок.

Згідно пункту 3.2 договору оплата
вартості частки, що є предметом цього
договору, здійснюється рівними
частинами протягом 6 місяців з дня
підписання даного договору за
наступним графіком: до 4 листопада 2012
року - 20000,00 грн.; до 4 грудня 2012 року -
20000,00 грн.; до 4 січня 2013 року - 20000,00 грн.;
до 4 лютого 2013 року - 20000,00 грн.; до 4
березня 2013 року - 20000,00 грн.; до 4 квітня
2013 року - 20000,00 грн.

Пунктом 3.3 договору встановлено,що
покупець сплачує продавцю вартість
частки, що є предметом цього договору
шляхом перерахування грошових коштів
на зазначений в цьому договорі
банківський рахунок продавця.

Відповідно до пункту 4.1 договору,
договір набуває чинності з моменту
підписання його сторонами та
нотаріального посвідчення і діє до
моменту повного виконання сторонами
своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідач у встановлені договором
строки не розрахувався з позивачем за
продану останнім частку у статутному
фонді Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»,
в результаті чого за ним утворилась
заборгованість у розмірі 120000,00 грн.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідач не виконав умови
договору та не сплатив відступлену
позивачем частку статутного фонду
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари».
Зазначений факт відповідачем не
спростовано та не заперечується.
Розмір заборгованості відповідає
фактичним обставинам справи. Вимога
позивача про стягнення з відповідача
120000,00 грн. заборгованості підлягає
задоволенню.

Під час судового розгляду
представником відповідача заявлено
клопотання про розстрочення виконання
рішення суду на 6 місяців.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 жовтня 2012 року за №9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. Проте, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Наведені відповідачем підстави для
розстрочки виконання рішення суду,
зокрема, неможливість проведення
розрахунків, у зв'язку з тим, що позивач
не є резидентом України, не є тією
виключною обставиною, що є підставою
для розстрочки виконання судового
рішення.

Оскільки, наведені відповідачем
обставини, покладені відповідачем в
основу обґрунтування поданої заяви не
є винятковими обставинами у розумінні
ст. 121 ГПК України, суд дійшов висновку
щодо відмови в задоволенні клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоруські товари»
про розстрочку виконання рішення
господарського суду Київської області.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Білоруські товари» (08154, Київська
область, м. Боярка, вул. Білогородська,
21, код 31672741) на користь Відкритого
акціонерного товариства «Елема»
(Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул.
Тростянецька, 5, код 100074549) - 120000 (сто
двадцять тисяч) грн. 00 коп.
заборгованості та 2400 (дві тисячі
чотириста) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 18 квітня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.