ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

26.03.2014 р.
Справа № 917/137/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако
М.М.

за участю представників:

позивача: Сегет Р.Я.

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2 : не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерлінк",

вул.Лисенко, 98, м. Полтава, 36017

до : 1. фермерського господарства
"Попович",

вул.Першотравнева, 41, с. Жовтень
Ширяївського району Одеської області,
66860

2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про стягнення 67 405,33 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерлінк"
звернулось до господарського суду
Полтавської області з позовом до
фермерського господарства "Попович" та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 67 405,33 грн. заборгованості з
ФГ "Попович", з яких 58 756,00 грн. -
основного боргу, 7 118,35 грн. - витрати
пов'язані з транспортуванням, 567,91 грн. -
пені, 663,07 грн. - інфляційних,
посилаючись на невиконання ФГ "Попович"
своїх зобов'язань за укладеним 21.10.2013
року між сторонами договором поставки
№ 21/10/1, а також стягнення солідарно з
ФОП ОСОБА_2 та ФГ "Попович" 300,00 грн.
відповідно до укладеного 21.10.2013р. між
ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Інтерлінк" договору
поруки.

До початку розгляду судом справи по
суті від позивача надійшло клопотання
від 11.03.2014р. вхід. №2915 про збільшення
розміру позовних вимог в частині
стягнення пені та інфляційних витрат,
яке представником позивача в судовому
засіданні підтримано в повному обсязі
і остаточно позивач просить стягнути 58
756,00 грн. основної заборгованості, 7 118,35
грн. - витрат, пов'язаних з
транспортуванням, 1 388,22 грн. - пені, 597,15
грн. - інфляційних втрат, а також
стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ФГ
"Попович" 300,00 грн., посилаючись на
несплату основної заборгованості
відповідачем 1 в установлені строки, а
збільшення позовних вимог пов'язано зі
збільшенням строку несплати основної
заборгованості (а.с.81-84).

У відповідності до ч.4 ст.22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового регулювання спору у
випадках передбачених статтею 5
Кодексу в цій частині, в зв'язку з чим
клопотання позивача не суперечить
чинному законодавству та підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з мотивів, викладених у
позовній заяві та, з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог, просить
суд стягнути з ФГ "Попович" 67 859,72 грн.
заборгованості, з яких 58 756,00 грн. -
основного боргу, 7 118,35 грн. - витрати
пов'язані з транспортуванням, 1 388,22 грн.
- пені, 597,15 грн. - інфляційні витрати, а
також стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2
та ФГ "Попович" 300,00 грн.

Відповідач 1, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.129) в судове засідання
не з'явився, надіславши суду відзив на
позовну заяву, в якому позов не визнає,
посилаючись на те, що відповідно до
досягнутих домовленостей, взамін
повернутого ТОВ "Інтерлінк" проса у
кількості 13,92 т. та гірчиці у кількості
8,5 т. на загальну суму 59 056,00 грн., ФГ
"Попович" поставило на адресу ТОВ
"Інтерлінк" насіння соняшника у
кількості 19960 кг (а.с.111-112).

Крім того, разом з відзивом на позовну
заяву від відповідача 1 надійшло
клопотання про зупинення провадження
по справі до дня прийняття Ширяївським
РВ ГУ МВС України в Одеській області
остаточного рішення по матеріалам
кримінального провадження з приводу
шахрайський дій ТОВ "Інтерлінк" (а.с. 122).

Представник позивача в судовому
засіданні проти зупинення провадження
по справі заперечує, оскільки вважає,
що проведення Ширяївським РВ ГУ МВС
України в Одеській області досудового
розслідування жодним чином не може
вплинути на рішення по даній справі.

Статтею 79 ГПК України встановлено
вичерпний перелік підстав зупинення
провадження у справі, зокрема
господарський суд зупиняє провадження
у справі у разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

Відповідно до ч.2 ст. 79 ГПК України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадках: призначення
господарським судом судової
експертизи; надсилання господарським
судом матеріалів прокурору або органу
досудового розслідування; заміни
однієї з сторін її правонаступником.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача 1, заслухавши думку
позивача, дослідивши матеріали справи,
не знаходить підстав для задоволення
клопотання про зупинення провадження
по справі, оскільки заявником не надано
жодних доказів пов'язаності
кримінального провадження зі справою,
що розглядається, а крім того
зупинення провадження з інших підстав,
що не передбачені ст. 79 ГПК України є
неправомірним.

Відповідач 2, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 106), в судове
засідання втретє не з'явився, вимог
суду, викладених в ухвалі про порушення
провадження у справі та в ухвалах про
відкладення розгляду справи не
виконав.

19.02.2014 р. через загальний відділ суду
від представника відповідача 2
надійшла заява про те, що відповідач 2
позовні вимоги визнає в повному обсязі
(а.с. 67).

У зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи достатньо, і
господарський суд належним чином
повідомив відповідачів 1 та 2 про дату,
час та місце проведення судового
засідання, а неявка відповідачів 1 та 2
не перешкоджає розгляду справи по суті,
то справа розглядається за наявними
матеріалами на підставі ст.75 ГПК
України за відсутності представників
відповідачів 1 та 2.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив, що 21.10.2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерлінк" (надалі -
Покупець) та фермерським
господарством "Попович" (надалі -
Постачальник) було укладено договір №
21/10/1 (надалі - Договір), відповідно до
умов якого Постачальник зобов'язується
поставити, а Покупець - прийняти та
оплатити в порядку та на умовах,
визначених договором, просо, врожаю 2013
року, вологістю не більше 13,2%,
засміченість - не більше 2%, не заражене
карантинними шкідниками та бур'янами,
без сторонніх запахів, без амброзії,
без ГМО, та гірчицю білу, врожаю 2013 року,
вологістю не більше 8,0%, засміченість -
2%, в тому числі пошкоджене насіння - не
більше 20%., не заражене карантинними
шкідниками та бур'янами, без сторонніх
запахів, без ГМО, колір повинен бути
однорідний жовтий, без чорних та темних
домішок (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1, п.2.2 Договору,
кількість товару (проса) - 15+-5% тон, ціна
товару (проса) - 1 800 грн. за 1 т., з ПДВ.

Відповідно до п.2.3, п.2.4 Договору,
кількість товару (гірчиця) - 10+-5% тон,
ціна товару (гірчиця) - 4 000 грн. за 1 т., з
ПДВ.

Згідно з п.4.3 Договору, Покупець приймає
товар по кількості та якості в момент
передачі товару на складі Покупця.

Пунктом 8.2 Договору сторони
передбачили, що якщо якість товару не
відповідає отриманому зразку, Покупець
залишає за собою право не прийняти
товар, при цьому всі витрати, пов'язані
з транспортуванням, оплачує
Постачальник.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГПК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Як зазначає позивач, ФГ "Попович" на
виконання умов договору № 21/10/1 від
21.10.2013 р. поставлено продукцію на адресу
ТОВ "Інтерлінк", а саме: просо в
кількості 13,92 т., та гірчицю в кількості
8,5 т., на загальну суму 59 056,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 3 від 23.10.2013 р., товарно-транспортною
накладною № 12ААА від 23.10.2013 р. (а.с.18,20).

Відповідно до рахунку-фактури №3 від
21.10.2013р.(а.с.21) дана продукція оплачена
позивачем ТОВ "Інтерлінк", шляхом
внесення 59 056,00 грн. на рахунок ФГ
"Попович", що підтверджується:

- платіжним дорученням №1047 від 22.10.2013
року на суму 40 000,00 грн.

- платіжним дорученням № 1067 від 24.10.2013
року на суму 19 056,00 грн. (а.с.16-17).

Відповідно до акту здачі-приймання
робіт (надання послуг) № 27 від 24 жовтня
2013 p. (а.с. 23), ТОВ "Інтерлінк" сплатило на
рахунок ФОП ОСОБА_3 вартість послуг з
перевезення товару (просо та гірчиця) в
сумі 7 118,35 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 1064 від 24 жовтня
2013 p. (а.с.16) відповідно до
рахунку-фактури № 27 від 24 жовтня 2013 р.
(а.с.24).

Як вбачається з матеріалів справи,
комісією ТОВ "Інтерлінк" у партії
гірчиці білої і проса, поставленої ФГ
"Попович", виявлено відхилення та
встановлено, що дана партія не
відповідає умовам договору та
переданого зразка у вигляді
фотографії, що підтверджується актом
про неналежну якість товару (а.с.26).

ТОВ "Інтерлінк" повернуло ФГ "Попович"
товар гірчиці білої і проса відповідно
до видаткової накладної (повернення) №
ВП-0000003 від 30.10.2013р. (а.с.22).

Згідно ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж.
Відповідно п.1 ч.2 ст. 678 ЦК України, у
разі порушення істотних вимог щодо
якості товару покупець має право
відмовитись від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми.

Відповідач 1 взяті на себе зобов'язання
за договором щодо якості товару не
виконав. Факт повернення позивачем
товару та невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором в
частині повернення оплати за
поставлений товар неналежної якості
також підтверджується актом звірки
взаємних розрахунків від 01.11.2013р.,
підписаним уповноваженими
представниками, відповідно до якого
заборгованість відповідача 1 складає 59
056,00 грн. (а.с.25).

Відповідачем 1 не надано жодного доказу
на спростування факту повернення
товару та не надано доказів повернення
грошових коштів за поставлений товар
неналежної якості, а тому вимоги
позивача про стягнення заборгованості
в сумі 58 756,00 грн., а також 7 118,35 грн.
витрат на транспортування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

21.10.2013 року між ТОВ "Інтерлінк" (далі -
Кредитор) та ФОП ОСОБА_2 (далі -
Поручитель) було укладено договір
поруки, відповідно до умов якого
Поручитель поручається перед
Кредитором за виконання обов'язку ФГ
"Попович" (далі - Боржник) щодо виконання
своїх зобов'язань за Договором №21/10/1
від 21.10.2013p., що укладений між Кредитором
і Боржником.

Відповідно до п.1.2 Договору поруки, у
випадку порушення Боржником
зобов'язань за основним Договором,
Поручитель відповідає пред Кредитором
у межах суми 300,00 грн.

Пунктом 3.1 Договору поруки, сторони
передбачили, що Поручитель
зобов'язаний у разі порушення
Боржником обов'язку за основним
договором, самостійно виконати
зазначений обов'язок Боржника перед
Кредитором на підставі письмової
вимоги Кредитора в строк 10 днів шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Кредитора.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язань боржником. Порукою може
забезпечуватись зобов'язання частково
або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України,
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

У зв'язку з порушенням першим
відповідачем зобов'язань щодо
повернення грошових коштів за
поставлений товар неналежної якості,
позивач заявив про стягнення з
відповідача 2 в солідарному порядку 300,00
грн. згідно Договору поруки від 21.10.2013
року.

Судом враховується, що договір поруки
за змістом приписів статей 553, 554 ЦК
України укладається кредитором за
зобов'язанням, яке забезпечується
порукою, і поручителем. Що ж до
боржника, то він стороною договору
поруки не виступає, а є учасником
(стороною) в зобов'язанні,
забезпеченому порукою.
Законодавством України не передбачено
і не випливає зі змісту правовідносин
поруки обов'язку кредитора або
поручителя за договором поруки
отримувати згоду боржника на
укладення такого договору. Відповідна
правова позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 14.08.2012 року
по справі № 3-35гс12, яка є обов'язковою
для застосування судом згідно приписів
ст. 111-28 КПК України та Закону України
"Про судоустрій і статус суддів".

Відповідачем 2 не надано жодного доказу
виконання зобовязань за Договором
поруки, а тому вимога позивача про
стягнення солідарно з відповідачів 1 та
2 суми боргу за Договором поруки в
розмірі 300,00 грн. є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Крім вимоги про стягнення основного
боргу, позивачем також заявлено вимоги
про стягнення 1 388,22 грн. - пені за період
з 31 жовтня 2013 р. по 12 березня 2014 р. та 597,15
грн. - інфляційних витрат (розрахунок в
матеріалах справи).

За ст. 610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦКУ боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 8.1. Договору сторони
передбачили, що за несвоєчасну
поставку або недопоставку товару
Постачальник оплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості непоставленого або
недопоставленого товару, за кожен день
затримки поставки товару.

Після перевірки правильності
нарахування позивачем відповідачу 1
пені та інфляційних втрат, суд
приходить до висновку, що на користь
позивача підлягає стягненню 441,71 грн.
-пені, 463,22 грн. - інфляційні
втрати(розрахунок в матеріалах справи),
виходячи с того, що вимога про
повернення коштів позивачем була
заявлена 20.11.2013 року, а тому пеня за
недопоставку(не поставку ) продукції
може бути лише до цієї дати, а
інфляційні втрети можуть бути
розраховані лише з цієї дати..

У відповідності до ст.49 ГПК України,
судові витрати в частині сплати
судового збору, понесені позивачем,
покладаються на відповідачів
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставини справи в їх
сукупності, дослідивши і оцінивши
подані докази, керуючись ст. ст. 43, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з фермерського господарства
"Попович" (вул.Першотравнева, 41, с.
Жовтень, Одеська область, 66860,
ідентифікаційний код 24542875, інші
відомості - не відомі) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерлінк"
(вул.Лисенко, 98, м. Полтава, 36017,
ідентифікаційний код 25158877, інші
відомості - не відомі): 58 756,00 грн.
заборгованості, 7 118,35 грн. витрати на
транспортування, 441,71 грн. - пені, 463,22
грн. - інфляційні втрати.

3. Стягнути солідарно з фермерського
господарства "Попович"
(вул.Першотравнева, 41, с. Жовтень,
Одеська область, 66860, ідентифікаційний
код 24542875, інші відомості - не відомі) та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
інші відомості - не відомі) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерлінк"
(вул.Лисенко, 98, м. Полтава, 36017,
ідентифікаційний код 25158877, інші
відомості - не відомі): 300,00 грн.
заборгованості за договором поруки.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5. Рішення може бути оскаржено до
Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Полтавської області
на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 31.03.2014 р.

СУДДЯ
Кульбако М.М.