ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"17" квітня 2014 р.
Справа № 15/050-12

Господарський суд Київської області у
складі колегії суддів: Рябцевої О.О.
(головуючий), Бабкіної В.М., Черногуза
А.Ф., розглянувши заяву № 161 від 06.03.2014 р.
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» про заміну
сторони у виконавчому провадженні та
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання у
справі

за позовом відкритого
акціонерного товариства банку «БІГ
Енергія», м. Київ

до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1

про стягнення 1062325,89 грн.

секретар судового засідання
Верьовкін С.С.

за участю представників

від заявника: Святецький В.І. (дов. №
123-14/02/14 від 14.02.2014р.);

від стягувача: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла заява № 161 від 06.03.2014 р.
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» про заміну
сторони у виконавчому провадженні та
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання.

Заява в частині заміни сторони у
виконавчому провадженні мотивована
тим, що між ВАТ «БІГ Енергія» та ТОВ
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» було укладено договір
купівлі-продажу права вимоги № 3-233 від
27.12.2013 р., відповідно до якого до ТОВ
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» перейшло право вимоги по
кредитному договору № 23/01-09-2008 р. від
11.09.2008 р., який був підставою розгляду
даної справи, в зв'язку з чим останній
являється правонаступником стягувача.
В частині поновлення пропущеного
строку для пред'явлення наказу до
виконання заява мотивована тим, що
постановою ВДВС Кагарлицького РУЮ в
Київській області від 04.02.2013 р. було
відкрито виконавче провадження № 36364371
на підставі наказу господарського суду
Київської області від 03.01.2013 р. у справі
№ 15/050-12. Постановою ВДВС Кагарлицького
РУЮ в Київській області від 19.12.2013 р.
наказ господарського суду Київської
області від 03.01.2013 р. у справі № 15/050-12
було повернено стягувачу на підставі п.
7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження». Враховуючи те, що наказ
господарського суду Київської області
від 03.01.2013 р. у справі № 15/050-12 дійсний
для пред'явлення до виконання до 02.01.2014
р., заявник просить суд поновити
пропущений строк для пред'явлення
наказу господарського суду Київської
області від 03.01.2013 р. у справі № 15/050-12 до
виконання з моменту його повернення
стягувачу згідно постанови ВДВС
Кагарлицького РУЮ в Київській області
від 19.12.2013 р.

Розпорядженням голови господарського
суду Київської області № 61-АР від 21.03.2014
р. «Про проведення заміни у складі
колегії суддів з розгляду справи №
15/050-12» здійснено заміну у складі
колегії суддів з розгляду справи №
15/050-12, замінивши суддів Сокуренко Л.В.
та Антонову В.М. на суддів Бабкіну В.М та
Черногуза А.Ф.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.03.2014 р. справу № 15/050-12
прийнято до провадження у складі
колегії суддів: Рябцевої О.О.
(головуючий), Бабкіної В.М., Черногуза
А.Ф., розгляд заяви № 161 від 06.03.2014 р.
призначено на 03.04.2014 р.

11.04.2014 р. до господарського суду
Київської області надійшло клопотання
№ 260 від 10.04.2014 р. ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія», в якому
заявник надав пояснення щодо
розбіжностей грошових сум, які
зазначені у наказі господарського суду
Київської області від 03.01.2013 р. у справі
№ 15/050-12 та додатку № 2 до договору
купівлі-продажу права вимоги № 3-233 від
27.12.2013 р.

Представник заявника в судових
засіданнях 03.04.2014 р. та 17.04.2014 р. надав
суду пояснення по суті заявлених вимог.

Представник стягувача в судові
засідання 03.04.2014 р. та 17.04.2014 р. не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час і місце судових
засідань стягував був повідомлений
належним чином, оскільки
кореспонденція направлялась на адресу
стягувача, за якою він зареєстрований в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(Витяг № 040398 від 02.07.2012 р. з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців).

Представник боржника в судові
засідання 03.04.2014 р. та 17.04.2014 р. не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час і місце судових
засідань боржник був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №
42413249.

Розглянувши заяву № 161 від 06.03.2014 р.
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія», суд встановив:

Рішенням господарського суду
Київської області від 11.12.2012 р. у справі
№ 15/050-12 (головуючий суддя - Рябцева О.О.,
судді : Антонова В.М., Сокуренко Л.В.)
позов відкритого акціонерного
товариства банку «БІГ Енергія»
задоволено частково, стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
користь відкритого акціонерного
товариства банк «БІГ Енергія» 700000,00
грн. заборгованості за кредитом, 286999,98
грн. заборгованості зі сплати
нарахованих процентів, 4713,70 грн. пені за
несвоєчасне погашення кредиту, 19834,27
грн. судового збору. В іншій частині
позову відмовлено.

03.01.2013 р. на виконання рішення
господарського суду Київської області
від 11.12.2012р. у справі № 15/050-12 було видано
наказ.

27.12.2013 р. між відкритим акціонерним
товариством банк «БІГ Енергія»
(первісний кредитор) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» (новий
кредитор) було укладено договір № 3-233
купівлі-продажу права вимоги (договір).

Розділом 1 договору визначено наступні
терміни: боржник, позичальник - фізичні
та юридичні особи, визначені у додатку
№ 2; контракт - угоди на підставі яких
відкрите акціонерне товариство банк
«БІГ Енергія» отримало право вимоги,
визначені у додатку № 2; дата
відступлення права вимоги - дата
підписання сторонами акта
прийому-передачі права вимоги (Додаток
№ 3).

Відповідно до п. 2.1. договору цей
договір є правочином заміни кредитора
у зобов'язанні.

Згідно з п. 2.2. договору предметом
договору є право вимоги, що випливає з
контракту, укладеного між первісним
кредитором та боржником, а також
договорами забезпечення (у разі їх
наявності).

Пунктом 2.3. договору передбачено, що за
умовами договору первісний кредитор
відступає за плату, а новий кредитор
набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові відповідно до
контракту, укладеного між первісним
кредитором та боржником, а також
відповідно до договору забезпечення.

Відповідно до п. 2.6. договору з моменту
повного виконання новим кредитором
обов'язків, передбачених пунктом 4.1.
договору та укладання між первісним
кредитором та новим кредитором акта
прийому-передачі права вимоги -
первісний кредитор буде вважатися
таким, що відступив новому кредитору
належне кредитору право вимоги до
боржника. Відповідно, з дати
відступлення, у кредитора припиниться,
а у нового кредитора виникне право
вимоги до боржника.

Відповідно до п. 4.1. договору за право
вимоги, що відступається за договором,
новий кредитор сплачує первісному
кредитору вартість договору наступним
чином: новий кредитор оплатив
гарантійний внесок у сумі 157655,34 грн., що
підтверджується протоколом № 3-233, та
доплачує вартість договору у розмірі
1749974,22.

Згідно з п. 2.7. договору до нового
кредитора переходить право вимоги в
обсязі і на умовах, що існувало на дату
відступлення, зокрема, але не
обмежуючись, до нового кредитора
переходять усі права вимоги, що
пов'язані з правом вимоги (зокрема, але
не обмежуючись, право вимоги
відшкодування витрат, пов'язаних з
пред'явленням вимоги за основним
зобов'язанням і зверненням стягнення;
витрат на утримання і збереження
предмета обтяження; витрат на
страхування; збитків, завданих
порушенням основного зобов'язання чи
умов договору забезпечення),
передбачені контрактом, договором
забезпечення та чинним законодавством.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що на
підтвердження наявності права вимоги у
нового кредитора після підписання
договору сторони укладають акт
прийому-передачі права вимоги (додаток
№ 3).

З наявного в матеріалах справи Додатку
№ 2 до договору купівлі-продажу права
вимоги № 3-233 від 27.12.2013 р. «Перелік
боржників та контрактів, відносно яких
виникло право вимоги кредитора, та
права вимоги за якими відступаються до
нового кредитора» вбачається, що до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» перейшло право
вимоги до ФОП ОСОБА_3 за кредитним
договором № 23/01-09-2008 з періодом дії
договору з 09.09.2008 р. по 09.09.2011 р. у сумі
986999,98 грн.

На виконання умов п. 4.1. договору
товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» відповідно до
платіжних доручень № 1 від 19.12.2013 р. та №
6 від 26.12.2013 р. перерахувало відкритому
акціонерному товариству банк «БІГ
Енергія» гарантійний внесок у сумі
157655,34 грн. та 1749974,22 грн. доплати
вартості договору.

06.02.2014 р. відкритим акціонерним
товариством банк «БІГ Енергія» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» було підписано
акт прийому-передачі права вимоги
згідно до договору купівлі-продажу
права вимоги № 3-233 від 27.12.2013 р.,
відповідно до якого з 06.02.2014 р. право
вимоги за всіма договорами,
зазначеними п. 2.2. договору та Додатку №
2 до договору, у повному обсязі перейшло
від кредитора до нового кредитора
згідно з умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 ЦК України
передбачено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення.

Таким чином, господарський суд дійшов
висновку, що відповідно до ст. 514 ЦК
України та п. 2.7. договору товариству з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» було
передано право вимоги первісного
кредитора до боржника (ФОП ОСОБА_3) за
кредитним договором № 23/01-09-2008 від
11.09.2008 р. в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
яке визнано рішенням господарського
суду Київської області від 11.12.2012 р. у
справі № 15/050-12 та складається з
заборгованості за кредитом у сумі 700000,00
грн., заборгованості зі сплати
нарахованих процентів у сумі 286999,98 грн.,
пені у сумі 4713,70 грн. та судового збору у
сумі 19834,27 грн., всього 1011547,95 грн.

В силу ст. 25 ГПК України, у разі смерті
або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу. Усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив. Про заміну або
про відмову заміни сторони чи третьої
особи її правонаступником
господарський суд виносить ухвалу.

В абзаці 3 підпункту 1.4 пункту 1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» вказано, що статтею 25
ГПК передбачено процесуальне
правонаступництво у зв'язку не лише зі
смертю (оголошенням померлою) фізичної
особи та реорганізацією суб'єкта
господарювання, а й в інших
передбачених законом випадках, у тому
числі заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520
Цивільного кодексу України). У разі
заміни кредитора в зобов'язанні не в
повному обсязі (у подільному
зобов'язанні; в разі передачі новому
кредитору права на стягнення неустойки
окремо від передачі прав вимоги за
основним зобов'язанням тощо) новий
кредитор є правонаступником
первісного кредитора лише в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
відповідних прав якщо інше не
встановлено договором або за законом
(стаття 514 Цивільного кодексу України);
при цьому якщо правонаступником
заявляються відповідні вимоги, то
вважається, що позов подано кількома
позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне
правонаступництво в розумінні статті 25
ГПК допускається на будь-якій стадії
судового процесу, включаючи стадію
виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи те, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» є процесуальним
правонаступником відкритого
акціонерного товариства банку «БІГ
Енергія», в зв'язку з заміною
відповідно до договору купівлі-продажу
права вимоги № 3-233 від 27.12.2013 р.
кредитора у зобов'язанні, що виникло на
підставі кредитного договору № 23/01-09-2008
від 11.09.2008 р., то господарський суд
дійшов висновку, що заява товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» в
частині заміни сторони у виконавчому
провадженні підлягає задоволенню.

Щодо вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання, то суд дійшов
висновку, що вона не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 119 ГПК України у разі
пропуску строку для пред'явлення
наказу до виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.
Заява про відновлення пропущеного
строку подається до господарського
суду, який прийняв судове рішення.
Заява розглядається у засіданні
господарського суду, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач
і боржник. Неявка боржника і стягувача
у судове засідання не є перешкодою для
розгляду заяви. За результатами
розгляду заяви виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві і боржнику.

З матеріалів справи вбачається, що
04.02.2013 р. старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
36364371 з примусового виконання наказу
господарського суду Київської області
№ 15/050-12 від 03.01.2013 р. про стягнення з ФОП
ОСОБА_3 на користь ВАТ Банку «Біг
Енергія» 700000,00 грн. заборгованості за
кредитом, 286999,98 грн. заборгованості зі
сплати нарахованих процентів, 4713,70 грн.
пені за несвоєчасне погашення кредиту
та 19834,27 грн. судового збору.

19.12.2013 р. заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції було винесено постанову про
повернення стягувачеві виконавчого
документа - наказу господарського суду
Київської області № 15/050-12 від 03.01.2013 р.
на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження»
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються,
зокрема пред'явленням виконавчого
документа до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про
виконавче провадження» після
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони (ч.
3 ст. 23 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Як вже зазначалось, наказ
господарського суду Київської області
№ 15/050-12 від 03.01.2013 р. було пред'явлено до
виконання 01.02.2013 р., а постановою
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції від 19.12.2013 р. було вирішено
вказаний наказ повернути стягувачу на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Тобто, в даному випадку відповідно до п.
1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче
провадження» мало місце переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання, в зв'язку з чим
в силу приписів ч. 3 ст. 23 Закону України
«Про виконавче провадження» строк
пред'явлення до виконання наказу
господарського суду Київської області
№ 15/050-12 від 03.01.2013 р. встановлюється з
дня його повернення.

Враховуючи те, що на момент винесення
даної ухвали строк пред'явлення наказу
господарського суду Київської області
№ 15/050-12 від 03.01.2013 р. до виконання після
переривання не закінчився та не
пропущений стягувачем, то
господарський суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
заяви товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» в частині
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
25, 86, 119 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» в частині заміни
сторони у виконавчому провадженні
задовольнити.

2. Замінити стягувача у справі № 15/050-12
відкрите акціонерне товариство банк
«БІГ Енергія» (01032, м. Київ, вул.
Комінтерну, 15, код 20023463) на його
процесуального правонаступника -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» (01133, м. Київ,
Печерський р-н, вул. Кутузова, 13, код
38750239).

3. В задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» в
частині поновлення пропущеного строку
для пред'явлення наказу до виконання
відмовити.

Головуючий
Рябцева О.О.

Суддя
Бабкіна В.М.

Суддя
Черногуз А.Ф.