Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2014 р. Справа № 9/5007/48/11.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за скаргою: Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго
"Житомирської міської ради (м. Житомир)
на дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України (м. Київ)

у справі за позовом : Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (м. Київ)

до: Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради (м. Житомир)

про стягнення 29075465,45 грн.

за участю представників сторін:

від боржника (заявника): Борушевська
А.А. - довіреність № 25/16 від 08.01.2014;

від стягувача: не з'явився;

від ДВС України: Фещенко Д.М. - начальник
управління ДВС ГУЮ - довіреність №
4.4-03/4.4/1778 від 26.12.2013.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 23.06.2011р.,
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду у справі №9/5007/48/11
від 12.09.2011, позов ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" задоволено повністю:
зменшено розмір пені до 1 000 000,00грн.,
стягнуто з Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 24082897,36 грн. основного
боргу, 1000000,00 грн. пені, 2240834,16грн.
інфляційних, 888121,85 грн. 3% річних,
25500,00грн. витрат по сплаті державного
мита, 236,00грн. витрат по сплаті за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання рішення господарського
суду від 23.06.2011 видано наказ від 17.11.2011.

27.02.2014 на адресу суду, від КП"
Житомиртеплокомуненерго" Житомирської
міської ради надійшла скарга № 950/16 від
27.02.2014 на дії відділу примусового
виконання рішень управління ВДВС
України, в якій боржник просить визнати
неправомірними дії відділу
примусового виконання рішень ДВС
України, які полягають у об'єднанні
виконавчих проваджень у зведене
виконавче провадження та винесенні
постанови про арешт коштів боржника
від 03.02.2014 ВП № 32276114. Також в зазначеній
скарзі скаржник просить визнати
протиправною та скасувати вищевказану
постанову ВДВС про арешт коштів
боржника.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 03.03.2014 скаргу
було прийнято до провадження та
призначено дату її розгляду.

31.03.2014 р. скаржник подав уточнення до
скарги, згідно яких просить:

1) визнати недійсною постанову про
арешт коштів боржника від 03.02.2014 ВП №
32276114 в частині накладення арешту на
кошти КП "Житомиртеплоенерго"
Житомирської міської ради, що
знаходяться на р/р 5883 відкритого
ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 311744 та з р/р
2079 ВАТ "Ощадбанк", МФО 311647;

2) зняти арешт з коштів КП
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради, що
знаходяться на р/р 5883 відкритого
ПАТ "Приватбанк" МФО 311744 та з р/р 2079
ВАТ "Ощадбанк", МФО 311647.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, КП
"Житомиртеплокомуненерго" вказує, що: -
для виплати заробітної плати
працівникам підприємства,
підприємство з рахунку, який відкрито у
ВАТ «Ощадбанк», зараховує кошти на
рахунок, який відкрито в ПАТ КБ
«Приватбанк», з якого виплачується
заробітна плата; - оскільки на всі
рахунки скаржника, у тому числі і на два
вищевказані рахунки, накладено арешт,
підприємство не має можливості
здійснити виплату заробітної плати.
Наголошує, що у відповідності до ст. 43
Конституції України, ст. 115 КзпП та ст. 24
Закону України «Про оплату праці»,
заробітна плата має виплачуватись
працівникам регулярно в робочі дні в
строки, встановлені у колективному
договорі, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів.

В судовому засіданні представник
скаржника вимоги скарги, з урахуванням
уточнень від 31.03.2014, підтримала з
підстав, викладених у скарзі від 27.02.2014
р. та вказаних уточненнях. Пояснила, що
оскільки для виплати заробітної плати
недостатньо коштів, які надходять на
рахунок, відкритий у ПАТ КП
"Приватбанк", то для поповнення
обігових коштів на цьому рахунку
підприємство перераховує їх з рахунку
2079, який відкрито у ВАТ
«Ощадбанк».

Представник ДВС України щодо обставин,
які викладені в скарзі та в письмових
уточненнях до неї в частині визнання
недійсною постанови заперечив. Дії
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
вважає такими, що ґрунтуються на
приписах чинного законодавства.
Зазначив, що питання про зняття арешту
з коштів, які знаходяться на рахунках
скаржника мають вирішуватись у
відповідності до ст. 60 Закону України
"Про виконавче провадження".

Стягувач свого представника в судове
засідання не направив. Факсимільним
зв'язком до суду надійшли заперечення,
згідно яких він просить в задоволенні
скарги відмовити. Дії державного
виконавця з виконання наказу
господарського суду Житомирської
області вважає правомірними та такими,
що відповідають вимогам діючого
законодавства. Також звертає увагу, що
кошти, які надходять ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" за поставлений
природний газ, перераховуються НАК
"Нафтогаз України", які остання
перераховує на подальше погашення
боргу за природний газ перед
іноземними постачальниками та до
Державного бюджету України.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, господарський суд дійшов
висновку про часткове задоволення
скарги, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 2
Закону України "Про виконавче
провадження" примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів, в тому
числі наказів господарських судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 наведеного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи (а.с. 9, 11(зворот), 12,
13(зворот), 14, т.3) вбачається, що:

- 19.04.2012 державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження на виконання наказу
№17/5007/133/11 - ВП №32276114;

- 03.05.2012 державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження на виконання наказу
№17/5007/48/11 - ВП №32446345;

- 12.09.2012 державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження на виконання наказу
№18/5007/24/12 - ВП №34351744.

Постановою державного виконавця від
03.02.2014 виконавче провадження № 32446345 з
примусового виконання наказу №9/5007/48/11
приєднано до виконавчого провадження
№41851495, яке веде Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, м. Київ (а.с. 105, т.3).

Постановою державного виконавця від
03.02.2014 (а.с. 176, т.3) об'єднано виконавчі
провадження №32446345, 32276114, 34351744 у зведене
виконавче провадження №41851495, яке веде
Відділ примусового виконання рішення
Державної виконавчої служби України.

Згідно п. 6 ч. 3 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

За приписами ст. 32 Закону заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 65 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках або інших
фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

З урахуванням вищеказаних норм Закону,
державним виконавцем було вжито
відповідних заходів до примусового
виконання рішення.

Так, на запит ДВС, який надсилався до
Державної податкової служби України,
отримано перелік рахунків КП
"Житомиртеплокомуненерго" (а.с. 112, т. 3).

Постановою від 03.02.2014 (а.с. 77,178, т.3)
державним виконавцем накладено арешт
на кошти, що містяться на всіх
відкритих рахунках боржника - КП
"Житомиртеплокомуненерго", в межах суми
57852472,69грн.

Зважаючи на мотивацію скарги, слід
зазначити, що частиною 5 ст. 65 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначено, що не п і д л я г а ю т ь с т я
г н е н н ю в порядку, встановленому
цим Законом: - кошти, що перебувають на
спеціальному рахунку експлуатуючої
організації (оператора) відповідно до
Закону України "Про впорядкування
питань, пов'язаних із забезпеченням
ядерної безпеки"; - суми авансових
платежів та попередньої оплати за
контрактами підприємств суднобудівної
промисловості (клас 30.11 група 30.1 розділ
30, клас 33.15 група 33.1 розділ 33 КВЕД ДК
009:2010), отримані від замовників
морських, річкових суден, інших
плавучих засобів та суднової техніки,
суднових двигунів, суднових приладів і
оснащення або від замовників ремонту,
модернізації морських, річкових суден,
інших плавучих засобів та суднової
техніки, суднових двигунів, суднових
приладів і оснащення, а також кошти у
вигляді кредитів, які зазначені
підприємства спрямовують на
фінансування будівництва або ремонту
морських, річкових суден, а також на
виготовлення або ремонт суднової
техніки, суднових двигунів, суднових
приладів і оснащення, що перебувають на
окремих рахунках зазначених
підприємств.

Натомість, стосовно заборони
накладення арешту на кошти, призначені
для виплати заробітної плати, жодних
приписів вказана стаття Закону "Про
виконавче провадження" та названий
Закон вцілому не містять.

Водночас суд враховує, що до матеріалів
справи не надано доказів того, що
боржником, в порядку ч. 3, 4 ст. 65 Закону
України "Про виконавче провадження", до
накладення арешту на кошти на рахунках,
подавалася до ДВС інформація про
наявні у нього рахунки та щодо їх
призначення. Відсутні також докази
звернення боржника з такою інформацією
до ДВС і до дня звернення зі скаргою
до суду. Лише в процесі розгляду скарги,
шляхом витребування ряду доказів та
системного їх аналізу судом було
встановлено призначення наведених
скаржником рахунків (коштів на них).

За таких обставин, дії державного
виконавця з накладення арешту на кошти
боржника є правомірними, не суперечать
Закону та вчинені в межах повноважень і
з дотриманням визначеної Законом
процедури.

З огляду на викладене, скарга боржника
щодо визнання недійсною постанови від
03.02.2014 ВП № 32276114 про арешт коштів
боржника в частині накладення арешту
на кошти КП "Житомиртеплоенерго", що
знаходяться на р/р 5883, відкритого
ПАТ КБ "Приватбанк" та з р/р 2079
відкритого у ВАТ "Ощадбанк", є
безпідставною, такою, що не ґрунтується
на нормах чинного законодавства, а тому
задоволенню не підлягає.

Разом з тим слід зазначити, що
відповідно до ст. 43 Конституції України
кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується...

Кожен має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну
плату, не нижчу від визначеної
законом...

Конституція України (ч. 3 ст. 8)
закріплює, що її норми є нормами прямої
дії. Звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя» від
01.11.1996 № 9 закріплено: "2. Оскільки
Конституція України, як зазначено в її
ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її
норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ мають
оцінювати зміст будь-якого закону чи
іншого нормативно-правового акта з
точки зору його відповідності
Конституції і в усіх необхідних
випадках застосовувати Конституцію як
акт прямої дії. Судові рішення мають
ґрунтуватись на Конституції, а також на
чинному законодавстві, яке не
суперечить їй".

Частиною 1 ст. 115 Кодексу законів про
працю України визначено, що заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Частини 5 та 6 статті 24 Закону України
"Про оплату праці" передбачають, що за
особистою письмовою згодою працівника
виплата заробітної плати може
здійснюватися через установи банків,
поштовими переказами на вказаний ними
рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою
цих послуг за рахунок роботодавця.
Своєчасність та обсяги виплати
заробітної плати працівникам не можуть
бути поставлені в залежність від
здійснення інших платежів та їх
черговості.

Згідно Податкового кодексу України
роботодавець як податковий агент щодо
податку на доходи фізичних осіб
зобов'язаний нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі.
Крім того, роботодавець зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідно до
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" № 2464-VI
від 08.07.2010.

Як вбачається зі змісту скарги,
скаржник посилається на те, що на
арештованих рахунках № 5883
(відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк») та №
2079 (відкритий у ВАТ «Ощадбанк»)
акумулюються кошти, з яких проводиться
виплата заробітної плати працівникам
підприємства.

В підтвердження вищевикладених
обставин позивачем надано:

- Договір №546-4/12 з обслуговування,
відпуску платіжних карток, зарахування
на рахунки у безготівковому порядку
заробітної плати та інших виплат
співробітникам підприємства від 28.12.2012
та Договір №545-4/12 про надання послуг з
грошового посередництва (прийому
платежів від фізичних осіб) від 28.12.2012,
які укладені між КП
"Житомиртеплокомуненерго" та ПАТ КБ
"Приватбанк" (а.с. 6-9, т.4);

- Договір №27/2-37 про розрахунково-касове
обслуговування від 16.11.2009, укладений
між КП "Житомиртеплокомуненерго" та ВАТ
"Державний ощадний банк України" (а.с. 10,
т.4);

- довідку ПАТ КБ "Приватбанк"
№Э/ZR.0.0.0.0/2-199 від 03.04.2014 (а.с. 60, т.4);

- банківські виписки (а.с. 11-15, т.4);

- звіти про дебетові та кредитові
операції по рахунку № 5883,
відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк» (36-45, т.
3);

-оборотно-сальдові відомості по
рахунку 311 "поточний в Ощадбанк" (а.с. 65-67,
т.4);

-оборотно-сальдові відомості по
рахунку 311 "поточний в ПАТ "Приватбанк"
(а.с. 33-35, 68-79, т.4);

- пояснювальну записку щодо розміру
щомісячної заробітної плати
працівників КП
"Житомиртеплокомуненерго" (а.с. 64, т.4).

Судом здійснено аналіз вищевказаних
документів та встановлено, що
працівникам КП
"Житомиртеплокомуненерго" заробітна
плата виплачується через ПАТ КБ
"Приватбанк" згідно договору №546-4/12 ПАТ
КБ "Приватбанк", укладеного між КП
"Житомиртеплокомуненерго" та ПАТ КБ
"Приватбанк", у відповідності до якого
банк надає послуги КП
"Житомиртеплокомуненерго" з
розрахунково-касового обслуговування,
у частині відкриття карткових рахунків
з видачею платіжних карток міжнародних
платіжних систем на користь фізичних
осіб - працівників Клієнта, їх
обслуговування, а так само в частині
зарахування заробітної плати та інших
виплат, передбачених чинним
законодавством України і не пов'язаних
із здійсненням підприємницької та
інвестиційної діяльності
співробітниками клієнта.

Згідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк"
№Э/ZR.0.0.0.0/2-199 від 03.04.2014 (а.с. 64, т.4),
виплати на рахунок 2884 для
зарахування заробітної плати
працівникам підприємства проводяться
з розрахункового рахунку № 5883.

Судом встановлено, що рахунок №
5883 також відкритий У ПАТ КБ
"Приватбанк" згідно Договору №545-4/12 про
надання послуг з грошового
посередництва (прийому платежів від
фізичних осіб) від 28.12.2012, які укладені
між КП "Житомиртеплокомуненерго" та
ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с. 171-174 т.3).

З оборотно-сальдових відмостей по
рахунку 311 "поточний в ПАТ "Приватбанк"
за період 2013 р. - перший квартал 2014 р.
(а.с. 33-35, 68-79, т.4) вбачається, що виплата
заробітної плати та кошти на виплату
заробітної плати надходять саме на
рахунок № 5883.

Таким чином, накладення арешту на
рахунок позивача - р/р 5883,
відкритий ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 311744,
який призначений для виплати
заробітної плати, дійсно унеможливлює
своєчасну виплату заробітної плати
працівникам, які працюють на
підприємстві, що призводить до
порушення їх конституційних прав.

Розглядаючи скаргу боржника суд також
враховує, що згідно ч.3 ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження", з
майна боржника може бути знято арешт
за постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, я к щ о в и я в л е
н о п о р у ш е н н я п о р я д к у н а к л
а д е н н я а р е ш т у, встановленого цим
Законом. Копія постанови начальника
відділу державної виконавчої служби
про зняття арешту з майна боржника не
пізніше наступного дня після її
винесення надсилається сторонам та
відповідному органу (установі) для
зняття арешту.

Разом з тим, частиною 5 ст. 60 вказаного
Закону передбачено, що у всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на
вимоги скаржника, суд вважає, що з
коштів позивача, які знаходяться на
його р/р 5883, відкритому ПАТ КБ
«Приватбанк» МФО 311744, що призначений
для виплати заробітної плати, слід
зняти арешт.

Щодо зняття арешту з коштів, які
знаходяться на рахунку 2079 ВАТ
«Ощадбанк», то судом встановлено, що
він відкритий згідно договору №27/2-37
про розрахунково-касове
обслуговування від 16.11.2009 (а.с. 10 т.4),
укладеного між ВАТ "Державний ощадний
банк України" та КП
"Житомиртеплокомуненерго", його
предметом є приймання від фізичних
осіб на користь клієнта установами
банку в м. Житомирі платежів, що внесені
готівкою за спожиту теплову енергію та
гаряче водопостачання.

Зважаючи на твердження скаржника про
те, що з рахунку 2079, який відкрито
у ВАТ «Ощадбанк", здійснюється
поповнення обігових коштів на рахунку,
відкритому у ПАТ КП "Приватбанк", суд
проаналізував оборотно-сальдові
відомості і банківські виписки по
рахунку 2079 та встановив, що з
нього частково було зараховано кошти
на р/р 5883, відкритий ПАТ КБ
«Приватбанк» за призначенням платежу:
"Поповнення обігових коштів". Водночас,
згідно виписки по рахунку, кошти з
останнього направлено на ряд інших
господарських потреб боржника, що
спростовує твердження скаржника про
необхідність зняття арешту з коштів на
цьому рахунку.

При цьому суд також враховує, що
стосовно рахунку 2079 боржником не
надано довідку банку про те, що рахунок
призначений саме для виплати
заробітної плати.

Оскільки позивачем не доведено, що р/р
№2079, відкритий у ВАТ "Ощадбанк",
призначений для виплати заробітної
плати працівникам КП
"Житомиртеплокомуненерго", тому
підстави для зняття арешту з коштів на
вищевказаному рахунку відсутні.

Отже, скарга підлягає задоволенню лише
в частині зняття арешту з коштів на
рахунку Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради № 5883,
відкритого ПАТ КБ «Приватбанк» МФО, в
іншій частині скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго
"Житомирської міської ради на дії
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
задовольнити частково.

2. Зняти арешт з коштів на рахунку
Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради (10014,
Житомирська обл., м. Житомир, вул.
Київська, 48, ід. код 35343771) № 5883,
відкритого ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 311744.

3. В іншій частині скаргу залишити без
задоволення.

Суддя Вельмакіна Т.М.

Друк:

1 - у справу; 2- заявнику (наручно);
3- стягувачу (рек. з пов.)