м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

Справа № 910/3161/14 15.04.14

За позовом ОСОБА_1 , м.
Івано-Франківськ

До Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта", м. Київ

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Приватне акціонерне
товариство "Фінансова компанія
"Укрнафтогаз", м. Київ

Про стягнення 42 362,61 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 пред. по
довір.

Від відповідача Мануілова Я.І.
пред. по довір.

Від третьої особи не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 42 362,61 грн. заборгованості по
виплаті дивідендів, інфляційних втрат
та трьох відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.03.2014р. порушено провадження
у справі № 910/3161/14, розгляд справи
призначено на 01.04.2014р. та залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Приватне акціонерне товариство
"Фінансова компанія "Укрнафтогаз".

01.04.2014р. від третьої особи через
канцелярію суду надійшов відзив на
позовну заяву, в якому третя особа
заперечила проти здоволення позовних
вимог, посилаючись на їх
необґрунтованість та безпідставність.

01.04.2014р. від відповідача через
канцелярію суду надійшли відзив на
позовну заяву, документи на виконання
вимог ухвали суду від 05.03.2014р. та
клопотання про витребування доказів.
Так, представник відповідача просив
суд витребувати у позивача виписку з
рахунку у цінних паперах ПАТ
«УКРНАФТА» станом на дату подання до
господарського суду позовної заяви від
17.02.2014 року про стягнення з ПАТ
«УКРНАФТА» заборгованості по виплаті
дивідендів, інфляційних втрат та 3%
річних.

Суд визнав клопотання відповідача щодо
витребування доказів необґрунтованим,
оформленим з порушенням вимог ст. 38 ГПК
України та таким, що не підлягає
задоволенню, оскільки, відповідач не
довів обставин, які перешкоджають його
наданню самим відповідачем.

В судовому засіданні 01.04.2014р. було
оголошено перерву до 15.04.2014р.,
відповідно до ст. 77 ГПК України.

Третя особа, яка належним чином була
повідомлена, в судове засідання не
з'явилася, представників в судове
засідання не направила.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87,
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучені
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, що
підтверджують отримання третьою
особою судової кореспонденції.

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.04.2014р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив, посилаючись на їх
безпідставність та необґрунтованість.

В судовому засіданні 15.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складався протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представників сторін, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Укрнафта» засновано на підставі
наказу Державного комітету України по
нафті і газу від 23.02.1994р. № 57 шляхом
перетворення Державного підприємства
«Виробниче об'єднання «Укрнафта» у
Відкрите акціонерне товариство
відповідно до Указу Президента України
«Про корпоратизацію підприємств» від
15.06.1993р. № 210/93.

Згідно з рішенням загальних зборів
акціонерів від 22.03.2011р. змінено тип та
назву товариства з Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта» на
Публічне акціонерне товариство
«Укрнафта».

Статутний капітал Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
становить 13557127,50 грн., який поділено на
54228510 простих іменних акцій номінальною
вартістю 25 копійок.

ОСОБА_1 (позивач), є акціонером ПАТ
«УКРНАФТА» (відповідача) з кількістю
акцій 1 100 ( одна тисяча сто ) штук, що
підтверджується випискою з реєстру
власників іменних цінних паперів про
стан особистого рахунку НОМЕР_5 від
15.06.2000р. та випискою про стан рахунку у
цінних паперах № 255187 від 12.05.2011р.

26.01.2010 р. відбулися загальні збори
акціонерів відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта», до порядку
денного яких було внесено питання
розподілу прибутку товариства за 2006-2008
роки, затвердження строку та порядку
виплати дивідендів.

Рішення, прийняті на вказаних
загальних зборах, оформлені протоколом
№18 від 26.01.2010р.

Серед інших були прийняті такі рішення.

7.1. Сто відсотків отриманого за
підсумками фінансово-господарської
діяльності у 2006 році чистого прибутку,
що складає гри., розподілити
наступним чином: ,80 гри.
спрямувати на виплату дивідендів, 475875,20
грн. спрямувати на розвиток товариства.

Розмір дивідендів, що припадає на 1
акцію становить 44,48 грн. Виплату
дивідендів за 2006 рік акціонерам
розпочати 01.08.2010р. та закінчити 01.08.2011р.

7.2 Сто відсотків отриманого за
підсумками фінансово-господарської
діяльності у 2007 році чистого прибутку,
що складає грн. розподілити
наступним чином: ,20 грн.
спрямувати на виплату дивідендів, 451401,80
грн. спрямувати на розвиток товариства.

Розмір дивідендів, що припадає на 1
акцію становить 22,82 грн. Виплату
дивідендів за 2007 рік акціонерам
розпочати 29.01.2010 р. та закінчити 01.08.2011р.

Зобов'язати правління Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»
перерахувати частину дивідендів,
належних Національній акціонерній
компанії «Нафтогаз України» за
підсумками фінансово-господарської
діяльності за 2007 рік, в сумі 81201073,44 грн.,
на рахунок Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» у строк до
05.02.2010р. з одночасною сплатою
авансового внеску з податку на
прибуток, нарахованого згідно із
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств» у розмірі 25% від
зазначеної суми (що складає 20300268,36 грн.).
Решта дивідендів за підсумками
фінансово-господарської діяльності
товариства за 2007 рік, що належить
Національній акціонерній компанії
«Нафтогаз України» виплачується у
визначеному порядку та строки на
рахунок Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України».

7.3 Сто відсотків отриманого за
підсумками фінансово-господарської
діяльності у 2008 році чистого прибутку,
що складає грн. розподілити
наступним чином: ,10 грн.
спрямувати на виплату дивідендів, 432199,90
грн. спрямувати на розвиток товариства.

Розмір дивідендів, що припадає на 1
акцію - 26,51 грн. Виплату дивідендів за 2008
рік акціонерам розпочати 29.01.2010р.,
закінчити виплату 01.08.2010р.

Зобов'язати правління Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»
перерахувати дивіденди, належні
Національній акціонерній компанії
«Нафтогаз України», в сумі 718798926,56 грн.
на рахунок Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» у строк до
05.02.2010 р. з одночасною сплатою
авансового внеску з податку на
прибуток, нарахованого згідно із
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств» у розмірі 25% від
зазначеної суми (що складає 179699731,64
грн.).

7.4. Дивіденди за 2006-2008 роки виплачуються
у національній валюті України.

Дивіденди виплачуються товариством
(центральна бухгалтерія) із залученням
реєстратора ВАТ «Фінансова компанія
«Укрнафтогаз».

Протягом зазначених періодів
дивіденди сплачуються на користь
акціонерів - юридичних осіб на
банківський рахунок, а користь
акціонерів - фізичних осіб - поштовим
переказом або на банківський рахунок.
Витрати на переказ/перерахування
дивідендів здійснюється за рахунок
акціонера.

Товариство сплачує дивіденди протягом
зазначених періодів за наявності
достовірної інформації, необхідної для
своєчасної виплати дивідендів.

25 лютого 2011 року загальними зборами
акціонерів ВАТ «УКРНАФТА» прийнято
рішення про виплату дивідендів за 2010
рік.

Згідно відомостей наданих
відповідачем виплата дивідендів за 2007
рік розпочинається з 29.01.2010р. та
закінчується 01.08.2011р. з розрахунку 22,82
гривні/акція, виплата дивідендів за 2010
рік розпочинається не раніше 01 березня
2011 року з розрахунку 14,64 гривні/акція.

Таким чином, за 2007 рік дивіденди
позивача складають - 25 102 грн. (1 100 Х 22,82
грн.) та за 2010 рік 16 104 грн. (1 100 х14,64 грн.).

21.01.2013р. позивач звернувся до
відповідача з проханням провести
виплату належних йому дивідендів за 2007
та 2010 роки, а також, уточнив свої
реквізити на які відповідач повинен
був провести виплату вищезазначених
дивідендів.

14.02.2013р. відповідач листом вих. № 33/02-31/41
прийняв до відома інформацію про
актуалізацію в поточному році
реквізитів для перерахування
дивідендів та надав роз'яснення що
невиплата дивідендів пов'язана з
недостовірною інформацією про
акціонерів, а також повідомив що
товариством вживаються заходи щодо
вирішення питання перерахування
позивачу належних дивідендів.

Крім того, в даному листі Заступник
Голови правління - виконавчий директор
Пустоваров В.М. зазначив, що
відповідачем належним чином
виконуються зобов'язання по виплаті
дивідендів та будуть виконані перед
позивачем зокрема, підстав для
занепокоєння з цього приводу немає.

10.05.2013р. позивач повторно звернулася до
третьої особи шляхом направлення листа
з проханням виплатити дивіденди,
оскільки, виплату дивідендів здійснює
бухгалтерія відповідача із залученням
реєстратора - третьої особи.

Третя особа направила позивачу
відповідь вих. № 1405/7 від 14.05.2013р. та
повідомила, що виплата дивідендів від
імені та за рахунок відповідача буде
здійснюватись після надання емітентом
ВАТ «УКРНАФТА» затверджених
дивідендних відомостей для виплати
коштів на рахунок ПАТ «ФІНАНСОВА
КОМПАНІЯ «УКРНАФТОГАЗ».

Таким чином, відповідач обов'язок щодо
виплати дивідендів позивачу не виконав
та грошові кошти не порахував.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок» акція -
іменний цінний папір, який посвідчує
майнові права його власника
(акціонера), що стосуються акціонерного
товариства, включаючи право на
отримання частини прибутку
акціонерного товариства у вигляді
дивідендів та право на отримання
частини майна акціонерного товариства
у разі його ліквідації, право на
управління акціонерним товариством, а
також немайнові права, передбачені
Цивільним кодексом України та законом,
що регулює питання створення,
діяльності та припинення акціонерних
товариств.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу
України корпоративні права - це права
особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Відповідно до ст. 116 Цивільного кодексу
України, ст. 10 Закону України «Про
господарські товариства» учасники
товариства мають право: брати участь в
управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах, за винятком випадків,
передбачених законом; брати участь у
розподілі прибутку товариства та
одержувати його частку (дивіденди).
Право на отримання частки прибутку
(дивідендів) пропорційно частці
кожного з учасників мають особи, які є
учасниками товариства на початок
строку виплати дивідендів; вийти в
установленому порядку з товариства;
одержувати інформацію про діяльність
товариства. На вимогу учасника,
товариство зобов'язане надавати йому
для ознайомлення річні баланси, звіти
товариства про його діяльність,
протоколи зборів; здійснити відчуження
часток у статутному капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом.

За приписами п.п.5.3, 5.3.3 Статуту
відповідача акціонери мають право
брати участь у розподілі прибутку
товариства та отримувати його частку
(дивіденди). Право на отримання частини
прибутку (дивідендів) мають особи, які є
акціонерами товариства на початок
строку виплати дивідендів.

Пунктом 9.5.6.5 Статуту відповідача
передбачено, що до компетенції
загальних зборів акціонерів віднесено
затвердження річних результатів
діяльності товариства, включаючи його
дочірні підприємства, структурні
одиниці, затвердження звітів та
висновків ревізійної комісії, порядку
розподілу прибутку, строку та порядку
виплати частки прибутку (дивідендів),
визначення порядку покриття збитків.

Станом на день розгляду справи
позивачу дивіденди відповідачем не
виплачені.

Позивач просив суд стягнути з
відповідача грошові кошти у розмірі - 41
206 грн. (дивіденди за 2007 та 2010 роки).

Відповідач заперечував проти доводів
відповідача, посилаючись на те що
позивачем не було реалізовано право на
отримання дивідендів у визначені
загальними зборами акціонерів
відповідача зборами строки, які на
думку відповідача є припікальними.

Також, відповідач зауважив, що ним
відповідно до вимог Податкового
кодексу України було сплачено до
бюджету податок з доходу фізичних осіб
на нараховані позивачу дивіденди (1 255,10
грн. за 2007 рік та 805,20 грн. за 2010 рік).

Відповідно до Податкового кодексу
України дохід у вигляді дивідендів
оподатковується за ставкою
оподаткування 5 відсотків. Даний
податок нараховується податковим
агентом, який сплачує його до бюджету.

Відповідно до вказаних вимог
Податкового кодексу України
відповідачем було утримано з
нарахованого позивачу доходу у сумі 25
102 грн., 16 104 грн. та сплачено до бюджету
в повному обсязі податок з доходів
фізичних осіб за ставкою 5% у розмірі 1
255,10 грн. та 805,20 грн., що підтверджується
витягом з уточнюючого Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за 3 квартал 2011 року від 02.03.2012р. та
витягом з уточнюючого Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за 4 квартал 2011 року від 09.02.2012р.

Враховуючи викладене, суд погоджується
з доводами відповідача що, в даному
випадку, сума дивідендів, яка має бути
перерахована позивачу складає - 23 846,90
грн. (за 2007рік) та 15 298,80 грн. (за 2010 рік).

Щодо решти доводів відповідача, слід
зазначити таке.

Посилання відповідача на судову
практику в частині пропущення
позивачем строку на звернення до
відповідача з заявою про виплату
дивідендів, а саме, в строк, визначений
загальними зборами акціонерів для
виплати дивідендів, як на
обґрунтування відмови у позові є
безпідставними.

Та, відповідач посилався на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.2010р. по
справі № 32/331-17/318, в якій апеляційна
інстанція скасувала рішення суд першої
інстанції та відмовила у позові,
посилаючись на не звернення акціонером
у визначні загальними зборами строки
для виплати дивідендів.

Проте, з вказаної постанови вбачається,
що судова колегія відмовила у позові,
посилаючись на те, що акціонер взагалі
не звертався до емітента з заявою щодо
виплати дивідендів, і не довів, що його
права були порушені.

В нашому випадку, позивач двічі
звертався до відповідача та третьої
особи з відповідними заявами щодо
виплати належних йому дивідендів та
отримував відповіді, в яких як
відповідач, так і третя особа не
відмовляли щодо виплати, з підстав
пропущення строку на звернення, а
навпаки, гарантували найскорішу
виплату даних дивідендів.

Також, суд не приймає до уваги доводи
відповідача щодо зменшення суми
дивідендів на витрати на переказ чи
перерахування дивідендів, які мають
здійснюватися за рахунок акціонера,
оскільки, дане зменшення відбувається
у випадку добровільної виплати
дивідендів.

Позивач, на суму нарахував та просив
суд стягнути три відсотка річних у
розмірі - 930,57 грн. (період нарахування з
01.06.2013р. по 31.01.2014р.) та інфляційні втрати
у розмірі - 206,04 грн. (період нарахування
з 01.06.2013р. по 31.01.2014р.).

Відповідач заперечував проти
нарахування вказаних сум та стягнення
їх з нього, посилаючись на відсутність
прострочення саме грошового
зобов'язання з його боку а неможливість
застосування ст. 625 ЦК для відносин, що
виникають при простроченні виплати
дивідендів.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Отже, грошовим зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана сплатити гроші на
користь другої сторони.

Таким чином, між сторонами виникли
відносини щодо сплатити дивідендів, в
яких відповідач виступив боржником, а
позивач - кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд здійснив свій розрахунок трьох
відсотків річних та інфляційних втрат,
оскільки, нараховані позивачем є
завищеними, тому що нараховані на суму
дивідендів без вирахування податку,
який сплатив відповідач.

За розрахунком суду, розмір трьох
відсотків річних складає - 788,28 грн., а
інфляційних втрат - 194,27 гр.

Враховуючи наявність прострочення з
боку відповідача щодо виплати
дивідендів, вимоги позивача про
нарахування 3% річних та інфляційних
втрат визнаються судом обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню за
розрахунком суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставі
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, але
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язанні з розглядом справи,
зокрема, сплати судового збору, то
зазначені витрати відшкодовуються за
рахунок відповідача пропорційно
задоволеним вимогам(ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «УКРНАФТА» (04053, м. Київ,
Несторівський провулок, 3-5, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4), - з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, грошові кошти у
розмірі - 39 145 (тридцять дев'ять тисяч
сто сорок п'ять) грн. 70 коп., інфляційні
втрати у розмірі - 194 (сто дев'яносто
чотири) грн. 27 коп., три відсотка річних
у розмірі - 788 (сімсот вісімдесят вісім)
грн. 28 коп. та 1 730 (одна тисяча сімсот
тридцять) грн. 64 коп. - витрати по сплаті
судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
І.Д.
Курдельчук

Повне рішення складено 22 квітня 2014
року.