ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р.Справа № 922/782/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ексікон", м.
Севастополь до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Блісс-Трейд", м. Харків про
стягнення коштів у сумі 441 616,26 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Дараган О.Ю., довіреність від
06 липня 2013 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна
фіксація судового процесу не
здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ексікон", м.
Севастополь, звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить суд стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд", м.
Харків, заборгованість у сумі 441 616,26
грн. Також до стягнення з відповідача
заявлені судові витрати.

Свої вимоги мотивує неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором № 399/13 від 04 жовтня 2013 року (з
урахуванням додаткової угоди від 04
жовтня 2013 року до договору), за умовами
якого відповідач є боржником по
Дистриб'юторському договору № 36/1 від 19
січня 2011 року, щодо оплати ним
прийнятого на себе грошового
зобов'язання перед позивачем у розмірі
441 616,26 грн. В якості правових підстав
позову вказує на приписи ст.ст. 520-525 ЦК
України, ст.ст. 193, 194 ГК України.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06 березня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/782/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 24 березня 2014 року.

В призначене судове засідання 24
березня 2014 року представник позивача
з'явився та надав до суду нормативне
обґрунтування позовної заяви по справі
(вх. № 9843), яке долучено судом до
матеріалів справи. Позивач підтримав
позовні вимоги та просив суд
задовольнити позов.

Відповідач свого повноважного
представника в судове засідання не
направив, відзив на позов та документи
на виконання ухвали суду про порушення
провадження у справі не надав. Разом з
цим, 20 березня 2014 року до суду
повернулася копія судової ухвали про
порушення провадження у справі № 922/782/14
з поштовою відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24 березня 2014
року розгляд справи відкладено на 07
квітня 2014 року.

В призначене судове засідання 07 квітня
2014 року з'явився представник позивача
та надав до суду клопотання (вх. № 11714)
про долучення до матеріалів справи
пояснень з доданими документами, яке
долучено судом до матеріалів справи.
Позивач підтримує позовні вимоги та
просить суд позов задовольнити.

Відповідач в засідання суду не
з'явився.

Судом перевірено адресу відповідача:
згідно з наданого витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, станом на 18
березня 2014 року, місцезнаходження
відповідача - 61052, м. Харків, вул. Мала
Панасівська, буд. 1, саме на цю адресу
судом надсилались процесуальні
документи, а позивачем - позовна заява.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних та фізичних
осіб-підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі,
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито
всі заходи для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві та відповідачеві для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами у
відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

19 січня 2011 року між позивачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ексікон" (продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Карпос"
(дистриб'ютор) було укладено
дистриб'юторський договір № 36/1
відповідно до пункту 1.1 якого продавець
призначає дистриб'ютора своїм
дистриб'ютором продукції на території,
а дистриб'ютор погоджується діяти в
якості офіційного дистриб'ютора
території на умовах, визначених даним
договором.

Згідно пункту 2.2 договору, продавець на
умовах, передбачених даним договором,
поставляє продукцію дистриб'ютору в
асортименті, кількості і за цінами,
вказаними у накладних, які свідчать про
прийом-передачу продукції і є його
невід'ємною частиною, а дистриб'ютор
здійснює продаж продукції та оплату
отриманої продукції на умовах,
визначених у даному договорі.

У відповідності до умов договору,
позивачем було поставлено ТОВ "Карпос"
товар на загальну суму 6 411 812,01 грн., факт
отримання якого підтверджується
наявними у матеріалах справи
видатковими накладними (№ 273 від 30
січня 2013 року на суму 39 905,40 грн., № 592 від
19 лютого 2013 року на суму 3 081,60 грн., № 591
від 19 лютого 2013 року на суму 35 562,00 грн.,
№ 590 від 19 лютого 2013 року на суму 15 697,80
грн., № 589 від 19 лютого 2013 року на суму 14
020,80 грн., № 1543 від 28 березня 2013 року на
суму 17 169,60 грн., № 1544 від 28 березня 2013
року на суму 36 553,20 грн., № 1545 від 28
березня 2013 року на суму 11 976,00 грн., № 1982
від 23 квітня 2013 року на суму 4 843,20 грн., №
1983 від 28 березня 2013 року на суму 8 799,60
грн., № 1984 від 28 березня 2013 року на суму
127 666,80 грн., № 2246 від 29 квітня 2013 року на
суму 56 930,40 грн., № 2418 від 29 квітня 2013
року на суму 5 786,40 грн., № 2419 від 29 квітня
2013 року на суму 90 739,80 грн., № 2819 від 11
червня 2013 року на суму 88 306,44 грн., № 2820
від 11 червня 2013 року на суму 4 717,80 грн.).
Надані накладні підписані обома
сторонами та скріплені печатками.

Згідно пункту 5.2 договору, ціна
продукції встановлюється у
національній валюті України з
урахуванням податку на додану вартість
та зазначається у накладній на кожну
поставку. Розрахунки за даним
договором здійснюються у
безготівковій формі в гривнях,
відстрочка платежу згідно додатку № 2,
який є невід'ємною складовою частиною
даного договору. Загальна сума
договору - загальна сума, вказана в
накладних на продукцію, що
постачається по договору.

Відповідно до додатку № 2 до договору,
ТОВ "Карпос" повинно було розрахуватись
з позивачем за товар з відстрочкою
платежу 30 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Карпос", в порушення умов пункту 4.2
договору, свої зобов'язання належним
чином не виконав, оплату за поставлений
товар провів частково у сумі 5 923 514,28
грн. та повернув позивачу товар на суму
3 050,80 грн., у зв'язку з чим
заборгованість ТОВ "Карпос" перед
позивачем склала 485 246,93 грн.

29 грудня 2012 року між ТОВ Карпос
(первинний дистриб'ютор), ТОВ
"Лікон-Трейд" (новий дистриб'ютор) та ТОВ
"Ексікон" (продавець, позивач) укладено
договір про заміну сторони в
дистриб'юторському договорі № 36/1 від 19
січня 2011 року, у відповідності до умов
якого, сторони домовились про заміну
сторони дистриб'ютора в
дистриб'юторському договорі № 36/1 від 19
січня 2011 року.

Згідно пункту 1.1 договору, всі права та
обов'язки сторони дистриб'ютора в
дистриб'юторському договорі після
набрання чинності цього договору про
заміну сторони - переходять від
первинного дистриб'ютора до нового
дистриб'ютора.

Відповідно до пункту 1.2 договору,
первісний дистриб'ютор, підписуючи цей
договір, підтверджує, що йому була
передана вся необхідна інформація
(документація), пов'язана із
дистриб'юторським договором.

Пунктом 1.4 договору продовжено строк
дії дистриб'юторського договору до 31
грудня 2013 року.

Відповідно до пункту 1.5 договору, всі
інші умови дистриб'юторського договору
(щодо умов поставки, оплат,
відповідальності за порушення та інші)
- залишаються чинними для сторін, і
сторони підтверджують за ними свої
зобов'язання.

У пункті 1.7 договору, сторони погодили,
що на момент підписання цього договору,
первинний дистриб'ютор та продавець
підтверджують, що заборгованість
первинного дистриб'ютора за
поставлений товар у рамках
дистриб'юторського договору складає 485
246,92 грн. Новий дистриб'ютор
підвереджує, що з моменту набрання
чинності цього договору до нього
переходить обов'язок щодо сплати
продавцю вищенаведеної
заборгованості.

Вищезазначений договір підписаний
первинним дистриб'ютором, новим
дистриб'ютором та продавцем
(позивачем), а також скріплений
печатками.

На виконання умов дистриб'юторського
договору № 36/1 від 19 січня 2011 року та
договору від 29 грудня 2012 року про
заміну сторони в дистриб'юторському
договорі № 36/1 від 19 січня 2011 року,
позивачем поставлено ТОВ "Лікон-Трейд"
(новий дистриб'ютор) товар на суму 561 756,84
грн., що підтверджується видатковими
накладними № 273 від 30 січня 2013 року на
суму 39 905,40 грн., № 592 від 19 лютого 2013 року
на суму 3 081,60 грн., № 591 від 19 лютого 2013
року на суму 35 562,00 грн., № 590 від 19 лютого
2013 року на суму 15 697,80 грн., № 589 від 19
лютого 2013 року на суму 14 020,80 грн., № 1 545
від 28 березня 2013 на суму 11 976,00 грн., № 1 544
від 28 березня 2013 на суму 36 553,20 грн., № 1 543
від 28 березня 2013 на суму 17 169,60 грн., № 1 984
від 23 квітня 2013 року на суму 127 666,80 грн.,
№ 1 983 від 23 квітня 2013 року на суму 8 799,60
грн., № 1 982 від 23 квітня 2013 року на суму 4
843,20 грн., № 2 246 від 29 квітня 2013 року на
суму 56 930,40 грн., № 2 419 від 21 травня 2013
року на суму 90 739,80 грн., № 2 418 від 21
травня 2013 року на суму 5 786,40 грн., № 2820
від 11 червня 2013 року на суму 4 717,80 грн., №
2819 від 11 червня 2013 року на суму 88 306,44
грн. Надані накладні підписані
позивачем та ТОВ "Лікон-Трейд" та
скріплені печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Лікон-Трейд", в порушення умов пункту 5.2
дистриб'юторського договору № 36/1 від 19
січня 2011 року, зобов'язання щодо повної
та своєчасної оплати товару належним
чином не виконав, здійснив лише
часткове погашення заборгованості в
сумі 89 591,68 грн. та повернув товар на
суму 30 548,90 грн. грн.

04 жовтня 2013 року між позивачем, ТОВ
"Ексікон" (кредитор, позивач), ТОВ
"Лікон-Трейд" (первісний боржник) та ТОВ
"Блісс-Трейд" (новий боржник, відповідач
у справі) було укладено договір про
переведення боргу № 399/13, відповідно до
умов якого, первісний боржник
переводить, а новий боржник приймає
грошовий борг у розмірі 441 616, 26 грн., що
виник на підставі дистриб'юторського
договору № 36/1 від 19 січня 2011 року,
укладеного між первісним боржником та
кредитором.

Згідно пункту 6 даного договору,
підписанням даного договору новий
боржник підтверджує, що отримав всю
необхідну інформацію від первісного
боржника для виконання свої
зобов'язань по договору. Водночас,
сторонами було підписано додаткову
угоду до договору про переведення
боргу № 399/13 від 04 жовтня 2013 року, що
підтверджує факт передачі новому
боржнику усіх необхідних документів.

04 грудня 2013 року позивачем було
направлено відповідачу вимогу про
сплату суми заборгованості у розмірі 441
616,26 грн. Відповідач вищезазначену
вимогу отримав 12 грудня 2013 року, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, проте заборгованість
перед позивачем в сумі 441 616,26 грн. не
сплатив, що й стало підставою для
звернення останнього до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; договір є відплатним, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (стаття
627 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару; договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Згідно ст. 694 ЦК України, договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

Таким чином, дослідивши умови
дистриб'юторського договору № 36/1 від 19
січня 2011 року, на підставі якого
виникло первісне грошове зобов'язання,
суд вважає, що дистриб'юторський
договір № 36/1 від 19 січня 2011 року за
своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу та до якого повинні
застосовуватись положення Цивільного
кодексу України, що регулюють загальні
умови виконання зобов'язання, а також
положення параграфу 1, 3 глави 54
Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 526 та 525
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(стаття 610 ЦК України).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм, а також
враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем не спростував,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення боргу за договором про
переведення боргу № 399/13 від 04 жовтня 2013
року у сумі 441 616,26 грн. нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача в сумі 8 832, 32 грн.

Виходячи з викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд", 61052, м.
Харків, вул. Мала Панасівська, 1 (в тому
числі з п/р 0891 в ПАТ "АКТАБАНК", МФО
307394, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ексікон", 99003, м.
Севастополь, вул. Києвська/Л. Толстого,
б. 11/35 (п/р 1479 у Севастопольському
відділенні № 2 АТ "Сбербанк Росії", МФО
320627, ) 441 616,26 грн.
основоної заборгованості та 8 832,32 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 10.04.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справи № 922/782/14