донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

14.04.2014 справа №905/7231/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Марченко
О.А., Радіонова О.О.при секретарі
судового засідання Кулявець Ю.В.за
участю представників сторін: від
позивача: Максименко С.В. - за
довіреністю;від відповідача:не
з'явився;розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", м. Краматорськ
Донецької областіна рішення
господарського суду Донецької області
від24.02.2014р. (повний текст підписано
03.03.2014р.) у справі№905/7231/13 (суддя
Огороднік Д.М.)за позовомКонцерна
"Союз-Енерго", м.Новомосковськ
Дніпропетровської областідо
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", м.Краматорськ
Донецької областіпростягнення
заборгованості у розмірі 136560,00 грн.,
пені у сумі 8956,84 грн.. 3% річних у розмірі
1908,10 грн.

В С Т А Н О В И В:

Концерн "Союз-Енерго", м. Новомосковськ
Дніпропетровської області (Позивач)
звернувся до Господарського суду
Донецької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", м. Краматорськ
Донецької області (Відповідач) про
стягнення заборгованості у розмірі
136560грн., пені у сумі 8956,84грн. та 3% річних
у розмірі 1908,10грн.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 24.02.2014р. (суддя
Огороднік Д.М.) позовні вимоги
задоволені у повному обсязі: стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь" (м.Краматорськ,
Донецька область, 84306, ) з
будь якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час
виконавчого провадження) на користь
Концерну "Союз-Енерго" (вул.Спаська, 8,
м.Новомосковськ, Дніпропетровська
область, 51200, ) суму
основного боргу у розмірі 136560 (сто
тридцять шість тисяч п'ятсот шістдесят)
грн. 00коп., пеню у розмірі 8956 (вісім
тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 84
коп., 3% річних у сумі 1908 (одна тисяча
дев'ятсот вісім) грн. 10коп., судовий збір
у розмірі 2948 (дві тисяча дев'ятсот сорок
вісім) грн. 50 коп.

Рішення місцевого суду вмотивовано
доведеністю матеріалами справи
наявності заборгованості Відповідача
з оплати отриманого ним товару на
загальну суму 136560,00 грн. за договором
поставки №15/552802 від 28.02.2013р. та
правомірністю нарахування на неї пені
та 3% річних.

Публічне акціонерне товариство
"Енергомашспецсталь", м. Краматорськ
Донецької області, не погодившись з
прийнятим судовим рішенням,
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
Господарського суду Донецької області
від 24.02.2014р. у справі №905/7231/13 та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт зазначає
неповне з'ясування істотних обставин
справи щодо обсягу виконання договору
обома сторонами, зокрема - ненадання
Позивачем всіх документів на товар,
передбачених п.6.1договору, та не
оформлення ним в порядку п. 5.3 договору
акту приймання-передачі товару, що
зумовлює висновок про ненастання факту
поставки товару.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
17.03.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., Марченко
О.А., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 20.03.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду скарги на
14.04.2014р. о 13.40 год.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
14.04.2014р. у зв'язку із виходом судді
Радіонової О.О. з відпустки сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий (суддя-доповідач) Попков
Д.О., Марченко О.А., Радіонова О.О.

Фіксація судового засідання
апеляційної інстанції здійснювалась
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу у порядку розгляду
апеляційної скарги, встановленому
ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове
засідання 14.04.2014р. попри належність
повідомлення про час і місце його
проведення, без пояснення причин не
з'явився, що за висновком колегії
суддів не перешкоджає розгляду скарги
по суті.

Представник Позивача у судовому
засіданні 14.04.2014р. підтримав наданий
через канцелярію суду відзив №152 від
28.03.2014р. на апеляційну скаргу
(а.с.а.с.79-80), яким проти її задоволення
заперечив, вказуючи на: викривленні
Скаржником фактичних даних, не
заперечення факту здійснення поставки
у повному обсягу та відсутність
будь-яких претензій щодо товару,
встановлені та досліджені місцевим
судом всіх істотних обставин справи з
надання їм належної правової оцінки.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Як було встановлено місцевим судом та
вбачається із матеріалів справи,
28.02.2013р. між Позивачем (Постачальник) та
Відповідачем (Покупець) укладено
договір поставки №15/552802 (а.с.а.с.9-12),
відповідно до п.п.1.1, 13.2 якого, в порядку
та на умовах, визначених договором,
Постачальник передає у власність
Покупця, а покупець приймає та оплачує
товар (продукцію), загальна кількість,
одиниця виміру, ціна за одиницю виміру
та загальна вартість, виробник,
визначені сторонами у специфікаціях,
які є невід'ємними частинами даного
договору, зі строком дії до 31.12.2013р.

Відповідно до п.п.2.1 та 5.1 договору, ціна
продукції, строки та умови поставки
товару зазначаються в специфікаціях.

Пунктом 6.1 договору зазначено, що
Постачальник зобов'язаний надати
Покупцю одночасно з продукцією
наступні документи:

- рахунок;

- сертифікат якості (паспорт, технічний
паспорт, сертифікат відповідності);

- накладну (у накладній обов'язкове
посилання на отримувача продукції);

- податкову накладну;

- товарно-транспорту накладну;

- акт приймання-передачі.

Дата переходу права власності на товар,
а також документація її підтверджуюча,
зазначається в специфікаціях (п.6.3).

Розділом 9 договору унормовані умови
щодо сплати товару, за якими, зокрема:

- сплата проводиться Покупцем
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Постачальника в
національній валюті України (п.9.1.);

- Покупець проводить сплату за
поставлену продукцію впродовж строку,
зазначеного в специфікації, від дня
отримання оригіналів рахунків на
сплату та паспорту, якщо інше не
передбачено специфікацією (п.9.3.);

- датою сплати товару (продукції)
вважається дата списання грошових
коштів з поточного рахунку Покупця
(п.9.4.);

Як вбачається з п. 10.3 договору (в
редакції протоколу розбіжностей від
26.03.2013р. - а.с.13), якщо продукція не
відповідає за якістю, стандартам,
технічним умовам, іншої документації,
зразкам або умовам договору, а також,
якщо поставлена некомплектна
продукція, Постачальник зобов'язаний
доукомплектувати та/або замінити
продукцію на якісну у 10-ти денний строк,
а іншому випадку Постачальник сплачує
Покупцю штраф у розмірі 20% вартості
продукції неналежної якості або
некомплектної.

Пунктом 10.6 договору на Покупця
покладена відповідальність у вигляді
сплати пені у розмірі 0,04% суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення. але не більш подвійної
облікової ставки НБУ, діючої на момент
прострочення.

В межах означеного договору сторонами
була підписана специфікація №1 від
28.02.2013р. (а.с.14) на загальну суму 136560 грн.,
із визначенням асортименту, кількості
і найменування товару, а також умов
щодо терміну поставки - 30 днів з моменту
підписання специфікації (в редакції
протоколу розбіжностей від 26.03.2013р.) і
строку оплати - 100% впродовж 15 днів по
факту поставки. Датою переходу права
власності є дата підписання видаткової
накладної уповноваженим представником
Покупця, а документом, підтверджуючим
такий перехід, вважається видаткова
накладна.

Як було встановлено місцевим судом та
підтверджується наявною в матеріалах
справи видатковою накладною №РН-00296
від 26.03.2013р. (а.с.15), підписаною
уповноваженим представником
Відповідача (а.с.16) без жодних
застережень, останнім було отримано
від Позивача визначений специфікацією
№1 від 28.02.2013р. товар у повному обсягу на
загальну суму 136560грн. разом із ПДВ. Крім
того, між сторонами також була
підписана товарно-транспортна
накладна від 26.03.2013р. (а.с.17), а Позивача
також виписаний рахунок-фактура на
суму поставки (а.с.18) та податкова
накладна (а.с.19).

20.08.2013р. Позивач звернувся (а.с.20) до
Відповідача із претензією №554 (а.с.а.с.21,
22) якою вимагав погасити наявну
заборгованість, надіславши при цьому,
серед іншого, рахунок, видаткову і
податкову накладі. Через незадоволення
цієї претензії Продавець звернувся з
позовом до Господарського суду
Донецької області, додатково
нарахувавши №5 річних і пеню.

Як вже зазначалося вище, Господарський
суд Донецької області задовольнив
позовні вимоги у повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим судом норм матеріального і
процесуального законодавства в
контексті встановлених обставин,
апеляційний суд дійшов висновку про
необґрунтованість вимог апеляційної
скарги з огляду на таке:

Відповідно до ст.ст.173, 174
Господарського кодексу України та
ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України
укладений між сторонами договір
поставки №15/552802 від 28.02.2013р. є належною
підставою для виникнення у сторін
кореспондуючих прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу
укладеного договору, кореспондуючі
права та обов'язки його сторін, оцінка
правомірності заявлених вимог має
здійснюватися судом з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
поставки, які (приписи), в свою чергу,
згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу
України передбачають можливість
застосування загальних положень про
купівлю-продажу.

Як встановлено ст.655, ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України Покупець зобов'язаний
сплатити товар за ціною, встановленою в
договорі купівлі-продажу. Означений
обов'язок ч.1 ст.712 цього Кодексу
безпосередньо закріплений і для
договору поставки.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між Позивачем та
Відповідачем договір поставки є
належною підставою для виникнення у
останнього грошових зобов'язань,
визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, Відповідач не мав жодних
підстав для ухилення від виконання
обов'язку із здійснення повного
розрахунку за поставлений товар
відповідно до умов специфікації у
розмірі 100% вартості поставки впродовж
15 днів по факту поставки. В свою чергу,
за змістом положень п.9.3. та
специфікації №1 від 28.02.2013р. належним
доказом факту поставки є саме
підписана між сторонами видаткова
накладна - таким чином, виконання
грошових зобов'язань в розглядуваному
випадку не перебуває у залежності від
передачі Відповідачеві документів,
визначених п.6.1. договору (зокрема -
згадуваного Скаржником акту
приймання-передач). Заперечення
Скаржником факту поставки товару через
твердження про не передання таких
документів суперечить наведеним вище
положенням договору відносно
встановлення факту поставки щодо
товару за специфікацією №1 та
відхиляється апеляційним судом. Більш
того, Апелянтом не надано доказів
фактичної відсутності таких
документів (чи їх частини) - адже
наявність будь-яких зауважень з цього
приводу під час прийняття товару не
підтверджена, так само, як і висування
вимог щодо надання цих документів в
порядку п.6.2. договору.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. В розглядуваному
випадку зобов'язання з поставки
визначеного товару Позивачем виконане
у повному обсягу, тоді як Відповідачем
попри претензійні вимоги е були
виконані грошові зобов'язання в сумі
136560 грн. з оплати отриманого товару -
будь-яких доказів протилежно або
припинення відповідних грошових
зобов'язань перед Позивачем у будь-який
інший передбачений законом спосіб,
Відповідачем всупереч ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України до матеріалів справи не надано.
Таке невиконання грошових зобов'язань
кваліфікується судом як їх порушення у
розумінні ст. 610 Цивільного кодексу
України, а сам Покупець вважається
таким, що прострочив виконання
грошового зобов'язання у розумінні ч.1
ст.612 цього Кодексу з 11.04.2013р.

В свою чергу, за змістом ст.ст.549, 611, 625
Цивільного кодексу України та
ст.ст.216-218 Господарського кодексу
України, які були належним чином
застосовані місцевим судом до
розглядуваного спору, наслідком
порушення Відповідачем грошового
зобов'язання є необхідність сплати
Позивачеві як кредиторові
заборгованості з нарахованими,
зокрема, на неї 3% річних, а також - пені,
умови щодо застосування яких
встановлено у п. 10.6. договору.

Колегія суддів, перевіривши
арифметичних розрахунок позовних
вимог за допомогою відповідної
програми інформаційно-пошукової
системи „Законодавство", погоджується
з висновками господарського суду про
задоволення вимог в частині стягнення
3% річних у сумі 1908,10 грн., та пені - 8956,84
грн.

Наразі, будь-яких інших підстав,
передбачених ст.104 Господарського
процесуального кодексу України, для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення апеляційним судом не
встановлено.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", м. Краматорськ
Донецької області задоволенню не
підлягає, що згідно із ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України має наслідком віднесення на
рахунок останнього витрат по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", м.Краматорськ
Донецької області на рішення
Господарського суду Донецької області
від 24.02.2014р. у справі №905/7231/13 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Донецької області від 24.02.2014р. у справі
№905/7231/13 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

О.О. Радіонова

Вик. Куц Н.С.

Надруковано 5 прим.:1. Позивачу; 2.
Відповідачу; 3. У справу;4. ДАГС; 5. ГСДО