ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 березня 2014 року Справа № 905/3270/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Добролюбової
Т.В.,суддів:Бакуліної С.В., Могил С.К.,
Плюшка І.А., Селіваненка
В.П.,розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче акціонерне
товариство "ВНДІкомпресормаш"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 05.11.2013у
справі№905/3270/13за позовомПублічного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче акціонерне
товариство
"ВНДІкомпресормаш"доДержавне
підприємство "Донецька
залізниця"простягнення 5214,16 грн.
збитків,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 04.07.2013 у справі
№905/3270/13, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 09.09.2013, в позові
відмовлено. Постановою Вищого
господарського суду України від 05.11.2013
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Науково-виробниче акціонерне
товариство "ВНДІкомпресормаш"
звернулося із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
05.11.2013 у справі №905/3270/13, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову,
справу направити на новий розгляд,
мотивуючи свої вимоги неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції положень статей 22, 1166
Цивільного кодексу України, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанови Вищого
господарського суду від 03.12.2013 у справі
№918/259/13-г та від 26.11.2013 у справі №62/101-09.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно на таких підставах: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.
Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 статті 11116 ГПК України)
матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.
При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як убачається зі змісту постанови
Вищого господарського суду України від
05.11.2013 у справі №905/3270/13, про перегляд
якої просить заявник, суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанції щодо відмови у
позові про стягнення збитків, а саме
витрат позивача у вигляді сплати
коштів за подання скарги про порушення
законодавства у сфері державних
закупівель до Антимонопольного
комітету України та на відрядження для
участі у розгляді скарги, виходячи з
того, що заявлені позивачем до
відшкодування витрати не є збитками у
розумінні статті 22 Цивільного кодексу
України, так як понесені саме з метою
реалізації свого права на оскарження
процедури державної закупівлі, а не у
зв'язку з протиправною поведінкою
відповідача по відношенню до позивача,
наявність якої останній не довів.

Водночас у постанові від 03.12.2013 у справі
№918/259/13-г, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції визнав
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції щодо задоволення позову про
стягнення з відповдіача-2 збитків,
завданих демонтажем обладнання, яке
вже неможливо використовувати за
призначенням. При цьому суд касаційної
інстанції виходив з встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи стосовно наявності повного
складу цивільного правопорушення у
діях відповідача-2, а саме: - протиправна
поведінка відповдіача-2 полягає у
пошкодженні (демонтажу) обладнання та
металоконструкцій майна, яке було
передане відповідачу-1 в оренду, без
дозволу позивача як власника
обладнання на проведення таких робіт; -
шкідливий результат протиправної
поведінки, тобто наявність шкоди, є
пошкодження майна та неможливість його
використання у майбутньому у зв'язку з
його пошкодженням;

- причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та завданою шкодою полягає
у тому, що саме внаслідок протиправної
поведінки відповдіача-2 щодо демонтажу
обладнання було завдано шкоду позивачу
у вигляді неможливості подальшого
використання обладнання за його
призначенням; - вина відповдіача-2
доводиться порушенням ним
установлених вимог щодо здійснення
господарської діяльності позивача.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин та враховуючи різну правову
природу заявленої до стягнення
матеріальної шкоди, залежно від чого
суд касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Крім того, постановою Вищого
господарського суду України від 26.11.2013
у справі №62/101-09, на яку посилається
заявник, рішення судів попередніх
інстанцій скасовано в частині відмови
у задоволенні позовних вимог про
стягнення збитків, а справу у
зазначеній частині, тобто в частині, що
стосується доводів заявника, передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Однак прийняття касаційною
інстанцією постанови про скасування
судових рішень судів нижчих інстанцій
з передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі, а тому на відповідну постанову
не може бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116,11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
акціонерне товариство
"ВНДІкомпресормаш" у допуску справи
№905/3270/13 до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддяТ.Добролюбова Судді:
С.Бакуліна С.Могил І.Плюшко
В.Селіваненко