ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 року
Справа №904/1344/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.-
доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання:
Суслі Я.Б.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Волкогон Г.В.,
посвідчення №017508 від 05.06.13;

від позивача: Гурова І.Г., довіреність
№38 від 09.01.14;

представник відповідача в судове
засідання не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради в особі комунального
підприємства транспортування покупної
теплової енергії "Теплотранс" на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.03.2014 року у справі №904/1344/14

за позовом прокурора
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради в
особі комунального підприємства
транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,
м. Дніпрпоетровськ

про стягнення 11 887,13 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.03.2014
року у справі №904/1344/14 (суддя Петренко
І.В.) залишено без розгляду позовну
заяву прокурора Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради в особі
комунального підприємства
транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення 11 887,13
грн.

Ухвала мотивована тим, що прокурором
неправильно визначено орган держави,
уповноважений виконувати її функції у
спірних правовідносинах як позивача.
Суд зазначив, що комунальне
підприємство транспортування покупної
теплової енергії «Теплотранс»
Дніпропетровської міської ради не є
органом виконавчої влади або місцевого
самоврядування, і саме його інтереси
порушено.

Не погодившись з рішенням
господарського суду, до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду звернувся
прокурор Дніпропетровської області з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на те, що ухвала прийнята
без урахування положень п. 1.3 Статуту
підприємства КП «Теплотранс»,
власником цього підприємства є
Дніпропетровська міська рада; п. 1.1
вказаного Статуту, КП «Теплотранс» є
комунальним унітарним підприємством.
Порушено також ст. 78 ГК України. Вважає,
що прокурор звернувся до суду в
інтересах органу місцевого
самоврядування, який володіє
комунальним підприємством.

Просить ухвалу сулу першої інстанції
скасувати, направити справу на розгляд
до господарського суд
Дніпропетровської області.

В матеріалах справи відсутній відзив
відповідача на апеляційну скаргу,
згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України відсутність
відзиву на апеляційну скаргу не
перешкоджає перегляду рішення
місцевого господарського суду.

24.04.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні підтримали доводи
апеляційної скарги та просили
оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, відповідно до вимог
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України 20.02.2013
року №28.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.

На адресу відповідача направлялась
копія ухвали суду, що підтверджується
відбитком штемпеля канцелярії із
зазначенням дати та кількості
відправлених копій; поштове
відправлення поверталось із відміткою
відділення поштового зв'язку: «за
закінченням встановленого строку
зберігання». Суд вважає, що вжив усі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про розгляд господарської справи
в апеляційній інстанції та реалізації
ним права судового захисту своїх
інтересів.

Вислухавши пояснення прокурора та
представника позивача, розглянувши
матеріали справи, перевіривши доводи і
давши їм правову оцінку, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
вимоги апеляційної скарги прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради в особі комунального
підприємства транспортування покупної
теплової енергії "Теплотранс"
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 121 Конституції України
прокуратура України становить єдину
систему, на яку покладаються, зокрема
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Інтереси держави завжди відрізняються
від інтересів інших учасників
суспільних відноси. В основі перших
завжди є потреба у здійсненні
загальнодержавних (політичних
економічних, соціальних та інших) дій,
програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної
цілісності, державного порядку
України, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як
національного багатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатись
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій,
чи з інтересами господарських
товариств з часткою державної
власності у статутному фонді. Проте
держава може вбачати свої інтереси не
тільки і їх діяльності, але й в
діяльності приватних підприємств,
товариств.

З урахуванням того, що «інтереси
держави» є оціночним поняттям,
прокурор чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах (рішення
Конституційного суду України від 08.04.1999
року №3-рп/99).

Таким чином, визначним аспектом у
контексті обсягу права прокурора на
звернення до суду в інтересах держави
є: наявність порушення інтересів
держави; наявність відповідного
органу, уповноваженого здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах.

Апеляційним господарським судом
досліджено положення Статуту КП
«Теплотранс». У відповідності до п. 1.3
Статуту власником його є
Дніпропетровська міська рада.
Відповідно до п. 1.1 вказаного Статуту КП
«Теплотранс» є комунальним унітарним
підприємством.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 78 ГПК
України комунальне унітарне
підприємство утворюється компетентним
органом місцевого самоврядування в
розпорядчому порядку на базі
відокремленої частини комунальної
власності і входить до сфери його
управління. Статутний капітал
комунального унітарного підприємства
утворюється органом, до сфери
управління якого воно належить. Розмір
статутного капіталу комунального
унітарного підприємства визначається
відповідною місцевою радою.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону
України «Про теплопостачання»
Державна підтримка у сфері
теплопостачання надається відповідно
до обсягів коштів, передбачених
законом про Державний бюджет України
та місцевими бюджетами на відповідний
рік, а також коштів на проведення
науково-дослідних робіт з
удосконалення систем теплопостачання
та енергозбереження.

Згідно ч 5 ст. 24 ГК України органи
місцевого самоврядування несуть
відповідальність за наслідки
діяльності суб'єктів господарювання,
що належать до комунального сектора
економіки, на підставах, у межах і
порядку, визначених законом.

Таким чином, стосовно порушення
інтересів держави, позовні вимоги
прокурора мотивовані з посиланням на
норми діючого законодавства. Що
стосується визначення органу,
уповноваженого державою на здійснення
відповідних функцій, то у даному
випадку інтереси держави і державного
бюджету збігаються повністю з
інтересами позивачів і у їх особі.

Пунктом 1 постанови пленуму ВГС України
№7 від 23.03.2012 року «Про деякі питання
участі прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам»
визначено, що під поняттям «орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах», зазначеним у частині
другій статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України,
потрібно розуміти орган державної
влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Згідно із ст. 143 Конституції України
територіальні громади села, селища,
міста безпосередньо або через утворені
ними органи місцевого самоврядування
управляють майном, що є в комунальній
власності; затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку і контролюють їх виконання;
затверджують бюджети відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Територіальні громади сіл, селищ і міст
можуть об'єднувати на договірних
засадах об'єкти комунальної власності,
а також кошти бюджетів для виконання
спільних проектів або для спільного
фінансування (утримання) комунальних
підприємств, організацій і установ,
створювати для цього відповідні органи
і служби. Держава бере участь у
формуванні доходів бюджетів місцевого
самоврядування, фінансово підтримує
місцеве самоврядування (ст. 142
Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. А тому прокурор і звернувся
до господарського суду
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі ради як засновника та в
особі комунального унітарного
підприємства, яке хоч і не наділене
функціями державного органу, проте
фактично задіяне у функціонуванні
важливих державних програм.

Згідно з ч. 2 ст. 21 ГПК України
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

За таких обставин, у справах за участю
прокурора, який здійснює
представництво інтересів інших осіб,
слід брати до уваги не тільки формальну
визначеність органу, в інтересах якого
пред'явлений позов, як державного чи
наділеного (уповноваженого) виконувати
функції держави, але і його
функціональну спроможність брати
участь у державних програмах.

Крім того, інтереси держави полягають
також у звільненні позивача від сплати
судового збору у разі подання
прокурором позовної заяви.

Таким чином, суд першої інстанції,
приймаючи освоювану ухвалу, не надав
оцінки тому, що порушено інтереси
органу місцевого самоврядування, яке є
засновником КП «Теплотранс», який
виконує важливу функцію у державних
програмах, для чого він наділений
відповідними повноваженнями,
компетенціє (права та обов'язками), хоча
за своєю правовою природою він не є
державним органом, але є органом, на
який державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних з із
захистом інтересів держави (ст. 2 ГПК
України).

Ухвала суду першої інстанції
постановлено з порушення норм
матеріального права, неповного
з'ясування обставин справи,
неправильної оцінки доказів, що є
підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради в особі комунального
підприємства транспортування покупної
теплової енергії "Теплотранс" на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.03.2014 року у справі №904/1344/14
задовольнити.

Ухвала господарського суду
Дніпропетровської області від 20.03.2014
року у справі №904/1344/14 скасувати. Справу
направити на розгляд до господарського
суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст складений 25.04.2014 року.

Головуючий суддя
Л.М. Білецька

Суддя
Т.А. Верхогляд

Суддя
І.В. Тищик