ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" квітня 2014 р.Справа № 924/277/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Танасюк О.Є., розглянувши
матеріали

За позовом Прокурора Полонського
району в інтересах держави в особі
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств, м.
Вишневе Києво-Святошинського району
Київської області та Хмельницького
відділення Українського державного
фонду підтримки фермерських
господарств, що діє за дорученням, м.
Хмельницький

до Фермерського господарства "Дента"
с. Любомирка Полонського району
Хмельницької області

про стягнення 51282,19 грн., з яких: 50000,00
грн. - заборгованість; 100,00 - втрати від
інфляції; 295,89 грн. - 3% річних, 1282,19 грн. -
пеня

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від прокуратури: Ткачук Н.С. - прокурор
відділу прокуратури м. Хмельницького
згідно службового посвідчення № 001728
від 28.08.2012 р.

В засіданні суду оголошено вступну та
резолютивну частину рішення згідно ст.
85 ГПК України.

Суть спору: Прокурор Полонського
району в інтересах держави в особі
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств та
Хмельницького відділення Українського
державного фонду підтримки
фермерських господарств, що діє за
дорученням звернувся з позовом до
Фермерського господарства "Дента" про
стягнення 51282,19 грн., з яких: 50000,00 грн. -
заборгованість; 100,00 - втрати від
інфляції; 295,89 грн. - проценти за
користування кредитом, 1282,19 грн. - пеня.

В обґрунтування позову зазначає, що
проведеною прокуратурою Полонського
району перевіркою щодо своєчасності
повернення фінансової підтримки,
виданої ФГ "Дента" Українським
державним фондом підтримки
фермерських господарств (надалі
Укрдержфонд) на поворотній основі,
встановлено, що 24.12.2008 р. між
Укрдержфондом в особі Хмельницького
відділення, керівник якого діє по
дорученню та Фермерським
господарством "Дента" укладено договір
№ 44 про надання фінансової підтримки
фермерському господарстві.

Вказує, що відповідно до п.1 договору
Укрдержфонд згідно платіжного
доручення №55 від 26.12.2008 р. надав ФГ
"Дента" фінансову підтримку на
поворотній основі в сумі 100000,00грн.

Зазначає, що відповідно до п. 3.4.3.
договору ФГ "Дента" зобов'язане
повернути кошти фінансової підтримки
Укрдержфонду (Хмельницькому
відділенню) згідно із встановленим
графіком: до 01.10.2012 р. в сумі 50000,00 грн.; до
01.12.2013 в сумі 50000,00 грн.

Оскільки відповідачем не були
повернуті кошти в сумі 50000,00 грн., термін
сплати яких минув 01.12.2013 р., прокурор
звернувся в інтересах позивача про їх
стягнення в судовому порядку.

В судовому засіданні 31.03.2014 р. прокурор
та представник позивача подали спільну
заяву про зміну предмету позову в
частині стягнення 295,89 грн. процентів за
користування кредитом, у зв'язку із
помилковим зазначенням їх стягнення,
оскільки фактично стягненню підлягає 3%
річних в розмірі 295,98 грн. на підставі
ст. 625 Цивільного кодексу України.
Зазначене підтверджується розрахунком
ціни позову, наявним в матеріалах
справи. На підставі викладеного,
просять стягнути з відповідача 50000,00
грн. - заборгованості, 100,00 грн. - втрат
від інфляції, 295,89 грн. - 3% річних та 1282,19
грн. пені.

Ухвалою суду 31.03.2014 р. заява про зміну
предмету позову відповідно до ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, прийнята судом.

Прокурор в судовому засіданні на
задоволенні позовних вимог наполягав,
вказуючи, що вони підтверджені
наявними в матеріалах справи доказами.

Представники позивача та відповідача в
судове засідання не з'явилися, проте
явка сторін в судове засідання
визнавалася на розсуд сторін.

Судом враховується, що відповідно до
ст. 64 ГПК України ухвали надсилаються
сторонам за адресою місцезнаходження
(місця проживання) сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала вручена
їм належним чином. Аналогічна позиція
викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.11р. „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Так, судом вжито всіх передбачених ГПК
України заходів щодо належного
повідомлення сторін про дату, час та
місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, а також з
огляду на обмеженість строків
вирішення даного спору, суд доходить
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Український державний фонд підтримки
фермерських господарств, м. Київ як
юридична особа внесено до ЄДР, що
підтверджується Витягом із Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 13.01.2014 р.

Фермерське господарство „Дента", с.
Любомирка Полонського району
Хмельницької області як юридична особа
значиться в ЄДР, що підтверджується
Витягом з ЄДРПОУ № 18253495 від 27.02.2014 р.

24.12.2008 р. між Українським державним
фондом підтримки фермерських
господарств (Укрдержфонд) та
Фермерським господарством „Дента"
(Фермерське господарство) було
укладено договір № 44 про надання
фінансової підтримки фермерському
господарству, згідно п. 1 якого
Укрдержфонд (в особі Хмельницького
відділення) зобов`язується надати
фінансову підтримку (допомогу) на
поворотній основі ФГ „Дента" в сумі
100000,00 грн., а Фермерське господарство
зобов'язується використати її за
цільовим призначенням і повернути
кошти у визначений договором строк.

Згідно п. 3.1 договору передбачено, що
Укрдержфонд в особі Хмельницького
відділення має право вимагати від
фермерського господарства: документи,
що підтверджують цільове використання
коштів фінансової підтримки (допомоги)
на поворотній основі; повернення
фінансової підтримки на поворотній
основі відповідно до умов договору; для
забезпечення договору про надання
фінансової підтримки (допомоги) на
поворотній основі укладення договору
застави запропонованого при подачі
документів. Об'єкт договору застави: не
житлове приміщення згідно договору
застави (п.п. 3.1.3 договору).

Укрдержфонд в особі Хмельницького
відділення зобов'язаний: надати у
безготівковому порядку платіжним
дорученням шляхом переказу зазначену в
договорі суму фінансової підтримки на
поворотній основі на рахунок
фермерського господарства, відкритий у
банківській установі; надавати
фермерському господарству необхідну
інформацію щодо виконання умов
договору про надання фінансової
підтримки (допомоги) на поворотній
основі. (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.4 договору передбачено, що
Фермерське господарство зобов'язане: у
місячний термін з моменту отримання
коштів надати Укрдержфонду
(Хмельницькому відділенню) документи,
що підтверджують цільове використання
коштів фінансової підтримки на
поворотній основі; повернути кошти
фінансової підтримки на поворотній
основі Укрдержфонду (Хмельницькому
відділенню) згідно з встановленим
графіком, а саме: до 01.10.2012 р. - в сумі
50000,00 грн.; до 01.12.2013 р. - в сумі 50000,00 грн.

Згідно з п. 5.1. договору у випадку
прострочення терміну виконання
зобов'язання по поверненню коштів
фінансової підтримки Укрдержфонду
(Хмельницькому відділенню) фермерське
господарство відповідно до чинного
законодавства України зобов'язане
сплатити суму заборгованості з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення
платежу.

Відповідно до п. 5.2. договору за
несвоєчасне повернення коштів
фінансової підтримки (допомоги)
фермерське господарство сплачує
Укрдержфонду (Хмельницькому
відділенню) пеню, яка обчислюється від
суми простроченого платежу, у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період прострочення.

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору позивачем
надано відповідачу кошти в сумі 100000,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 26.12.2008 р. № 55.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 04.04.2013 р. по
справі № 924/384/13 було стягнуто з
відповідача заборгованість за
договором про надання фінансової
підтримки фермерському господарству №
44 від 24.12.2008 р. в розмірі 50000,00 грн.,
термін яких закінчився 01.10.2012 р.

Станом на день подання позову,
відповідачем не виконані зобов'язання
щодо повернення коштів фінансової
підтримки, у зв'язку з чим у
Фермерського господарства „Дента"
наявна заборгованість перед позивачем
в сумі 50000,00 грн., термін сплати яких
настав 01.12.2013 р.

В зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань в добровільному порядку,
прокурор в інтересах позивача
звернувся з позовом до суду про
примусове стягнення заборгованості.

Також прокурором заявлено до стягнення
100,00 втрат від інфляції; 295,89 грн. - 3%
річних та 1282,19 грн. пені.

Аналізуючи надані докази, пояснення
учасників процесу, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
таке:

У відповідності до ст. 11 та ст. 509
Цивільного кодексу України однією з
підстав виникнення, цивільних прав та
обов'язків сторін є укладення між ними
договору. В силу зобов'язання боржник
зобов'язаний вчинити на користь
кредитора певну дію, в тому числі
сплатити борг, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку, тобто сплати боргу.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк. Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання і одностороння зміна умов
договору не допускається.

Відповідно до ст. 174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Пунктом 3 ст. 3 ст. 627 Цивільного кодексу
України закріплено принцип свободи
договору, який передбачає, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається з правовідносин, що
виникли між сторонами, їм притаманні
ознаки, що характеризують цивільні
відносини, які виникають з договорів
позики.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими ознаками,
а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Як убачається з матеріалів справи,
24.12.2008 р. між Українським державним
фондом підтримки фермерських
господарств (Укрдержфонд) та
Фермерським господарством „Дента"
(Фермерське господарство) було
укладено договір № 44 про надання
фінансової підтримки фермерському
господарству, згідно п. 1 якого
Укрдержфонд (в особі Хмельницького
відділення) зобов`язався надати
фінансову підтримку (допомогу) на
поворотній основі ФГ „Дента" в сумі
100000,00 грн., а Фермерське господарство
зобов'язалося використати її за
цільовим призначенням і повернути
кошти у визначений договором строк.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу
України визначено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як слідує із договору, в п. 3.4.3
передбачено обов'язок відповідача
повернути кошти фінансової підтримки
позивачу згідно із встановленим
графіком, а саме: до 01.10.2012 р. - в сумі
50000,00 грн.; до 01.12.2013 р. - в сумі 50000,00 грн.

На виконання умов договору позивачем
надано відповідачу кошти в сумі 100000,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 26.12.2008 р. № 55.

Оскільки кошти в сумі 50000,00 грн. у
встановлений термін, а саме до 01.12.2013р.
відповідачем не були повернуті, суд
вважає правомірною вимогу прокурора в
інтересах позивача щодо їх стягнення в
судовому порядку.

Факт наявності у відповідача
заборгованості перед позивачем в
частині повернення фінансової
підтримки (допомоги) в сумі 500000 грн.
підтверджується наявним в матеріалах
справи доказами, а саме договором про
надання фінансової підтримки
фермерському господарству № 44 від
24.12.2008 р. та платіжними дорученнями № 55
від 26.12.2008 р.

Відповідачем доказів погашення
заборгованості не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив зобов'язання, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства прокурором правомірно
заявлено до стягнення 3% річних в
розмірі 295,89 грн. (за період з 01.12.2013 р. по
10.02.2014 р.) та 100,00 втрат від інфляції (за
грудень 2013 р.).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 вказаного Закону передбачено
що розмір пені, передбачений ст. 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Сторони в п. 5.2. договору передбачили, що
за несвоєчасне повернення коштів
фінансової підтримки (допомоги)
фермерське господарство сплачує
Укрдержфонду (Хмельницькому
відділенню) пеню, яка обчислюється від
суми простроченого платежу, у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період прострочення.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства та умови договору,
прокурором правомірно заявлено до
стягнення пеню в розмірі 1282,19 грн. (за
період з 01.12.2013 р. по 10.02.2014 р.).

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
прокурора в інтересах позивача про
стягнення з відповідача 51282,19 грн., з
яких: 50000,00 грн. - заборгованість; 100,00 -
втрати від інфляції; 295,89 грн. 3% річних,
1282,19 грн. - пеня є обґрунтованими,
підтвердженими доказами, наявними в
матеріалах справи, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати стягуються з
відповідача в доход бюджету у зв'язку
із задоволенням позову прокурора в
інтересах позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85,115,116
Господарського процесуального кодексу
України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Прокурора Полонського району в
інтересах держави в особі Українського
державного фонду підтримки
фермерських господарств, м. Вишневе
Києво-Святошинського району Київської
області та Хмельницького відділення
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств, що
діє за дорученням, м. Хмельницький до
Фермерського господарства "Дента" с.
Любомирка Полонського району
Хмельницької області про стягнення
51282,19 грн. задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства
„Дента" (с. Любомирка Полонського
району Хмельницької області, ) на користь Українського
державного фонду підтримки
фермерських господарств (м. Вишневе,
Києво-Святошинський район, Київська
область вул. Київська, 8, ) та Хмельницького відділення
Українського державного Фонду
підтримки фермерських господарств (м.
Хмельницький, вул. Свободи,70, к. 218, ) - 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч
гривень 00 копійок) заборгованості,
295,89 грн. (двісті дев'яносто п'ять
гривень 89 коп.) 3 % річних, 100,00 (сто
гривень 00 коп.) втрат від інфляції, 1282,19
грн. (одна тисяча двісті вісімдесят дві
гривні 19 коп.) пені.

Видати наказ.

Стягнути з Фермерського господарства
„Дента", (с. Любомирка, Хмельницької
області, Полонського району, ) в доход Державного бюджету
України (по коду класифікації доходів
бюджету 22030001, р/р 3002, отримувач
коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код
ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк
отримувача ГУДКСУ у Хмельницькій
області, МФО 815013, судовий збір в
розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.).

Видати наказ.

Повне рішення складено 15.04.2014 р.

Суддя
О.Є. Танасюк

Віддрук. 6 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу - Українському державному
фонду підтримки фермерських
господарств - 08132, вул. Київська, 8, м.
Вишневе Києво-Святошинського району
Київської області (простим);

3 - позивачу - Хмельницькому відділенню
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств -
вул. Свободи, 70, к. 218, м. Хмельницький;
(простим);

4 - відповідачу - 30500, с. Любомирка
Полонського району Хмельницької
області (простим);

5 - прокуратурі Полонського району - 30500,
м. Полонне, вул. Л.. Українки, 154 (простим);

6 - прокуратурі м. Хмельницького - м.
Хмельницький, вул. Проскурівська, 63.