донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

16.04.2014 справа №905/8421/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М.
Марченко О.А., Радіонова О.О.,

за участю представників сторін:
від
позивача:ОСОБА_4 довіреність від
відповідача:не з'явивсярозглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Санаторно-курортний
реабілітаційний центр «Слов'янський
курорт» Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», м. Слов'янськ
Донецька областьна рішення
господарського судуДонецької області
від11.03.2014р. по справі№ 905/8421/13 (суддя:
Риженко Т.М.),за позовомФізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, с. Куянівка Сумська
область до Дочірнього підприємства
«Санаторно-курортний реабілітаційний
центр «Слов'янський курорт» Закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», м. Слов'янськ
Донецька область простягнення
заборгованості у розмірі 150' 433,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_5
(далі - «Позивач») звернулась до
господарського суду Донецької області
з позовом про стягнення з Дочірнього
підприємства «Санаторно-курортний
реабілітаційний центр «Слов'янський
курорт» Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» (далі -
«Відповідач») заборгованості у розмірі
150' 433,00 грн..

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.03.2014 року у
справі № 905/8421/13 позовні вимоги були
задоволені у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення скасувати
повністю та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що
при ухваленні рішення судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясуванні та досліджені
докази, та обстави справи, які мають
значення для справи, а наслідком є
невірно зроблені висновки.

Сторони були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
слухання справи.

Позивач надіслав відзив, усно
звернувся до суду з проханням рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, поважність не явки не
повідомив.

Враховуючи ті обставини, що в
апеляційній скарзі заявник
посилається лише на ті документи, які
вже досліджувались судом, приймаючи до
уваги те, що явка представників сторін
у судове засідання не була визнана
обов'язковою, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
без участі представника відповідача.

Відповідно до статей 44, 811
Господарського процесуального кодексу
України здійснено фіксацію судового
процесу технічними засобами та
складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає рішення
господарського суду винесеним з
дотриманням норм матеріального права
та процесуального права; а апеляційну
скаргу - такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи
01.10.2012 р. року між Сторонами був
укладений договір поставки товару за №
б/н (далі - «Договір»).

Предмет Договору передбачає, що
Позивач зобов'язується поставити
Відповідачу певний товар, а останній -
прийняти цей товар та своєчасно
здійснювати його оплату на умовах
даного Договору.

Згідно п.1.3 Договору асортименти,
кількість та ціна товару
передбачається у накладній, яка є
невід'ємною частиною даного договору.

У розділі 3 Договору Сторони дійшли
згоди щодо ціни та порядку розрахунків:

- Відповідач оплачує поставлений
Постачальником товар за ціною вказаною
в накладних (п.3.1 Договору);

- розрахунки за кожну поставлену партію
товару здійснюється шляхом
перерахування коштів на рахунок
Продавця, в термін до 30 календарних діб
(п.3.2 Договору);

У пункті 6.1 Договору встановлено строк
договору: набирає чинності з моменту
підписання його сторонами і діє до
31.12.2012 року.

Відповідачем було надано
листи-замовлення на поставку товару
від 14.12.2012р., 26.11.2012р., 31.10.2012р., 25.10.2012р.,
03.10.2012р. (а.с.35-39).

На виконання умов Договору, Позивачем
було здійснено Відповідачу поставку
товару на загальну суму 150.433,00грн., що
підтверджується видатковими
накладними №01 від 08.10.2012р., №8 від
05.11.2012р., №11 від 09.11.2012р., №12 від 12.11.2012р.,
№17 від 03.12.2012р., №24 від 21.12.2012р. Вказані
накладні підписано та засвідчено
печатками з боку обох сторін без
зауважень.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи та Відповідачем не спростовано,
зобов'язання щодо оплати за отриманий
товар відповідач не здійснив, що
призвело до утворення заборгованості
на суму 150' 433,00 грн..

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести певними
засобами доказування ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), зобов'язанням - є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписи статті 11 ЦК України
передбачають, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Статтею 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Донецький апеляційний господарський
суд погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що між
сторонами був укладений договір, який
за своєю правовою природою є договором
поставки, тому спірні відносини,
регулюються главою 30 розділом 1
Господарського кодексу («ГК») України
(ч.6 ст. 265 ГК України) та главою 54
розділом 1 Цивільного кодексу («ЦК»)
України.

Приписи статті 265 ГК України
встановлюють, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Приписи п.6 ст. 265 ГК України
встановлюють, що реалізація суб'єктами
господарювання товарів не
господарюючим суб'єктам здійснюється
за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1,2 ст.712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні(покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частини 1, 2 ст. 692 ЦК України
встановлено, що Покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525,
526 ЦК України, суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
накладні являються первісними
звітними документами, на підставі яких
проводиться звіт господарської
діяльності, а додані до матеріалів
справи накладні в повній мірі
відображають їх приналежність та
приймання участі у здійсненні
господарської операції саме сторін у
справі, як і найменування товару
замовленого згідно листів-замовлень.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 614 ЦК
України відсутність своєї вини
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Що стосується доводів Відповідача про
неналежне повідомлення його про місце
і час розгляду справи після передачі
справи від судді Нестеренко Ю.С. до
судді Риженко Т.М., то цей довід
спростовується протоколом судового
засідання від 10.02.2014р. де зазначено про
участь у розгляді справи у присутності
представників обох сторін та наступну
дату та час судового засідання. Окрім
того, відповідна ухвала від 10.02.2014р.
була надіслана сторонам поштою, про що
свідчить штамп канцелярії суду на
зворотньому боці ухвали. Відтак,
сторони про день та час наступного
судового засідання були повідомлені
належним чином.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що під час
розгляду справи місцевим
господарським суд допущені порушення
норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК
України як підстави для скасування
рішення, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає за
необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати за подання апеляційної скарги
відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Санаторно-курортний
реабілітаційний центр «Слов'янський
курорт» Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 11.03.2014 року у справі №
905/8421/13 - залишити без мін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко Судді:
О.А. Марченко О.О.Радіонова

Надруковано примірників: 1 - позивачу; 1 -
відповідачу; 1 - у справу; 1 - ГСДО; 1 -
ДАГС