КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р. Справа№ 925/1684/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рудченка С.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Степанці О.В.,

від позивача - Житнікова Т.А.,

представники відповідача та третьої
особи не з'явились,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області

на рішення господарського суду
Черкаської області від 26.12.2013 року

у справі №925/1684/13 (суддя Курченко Н.М.)

за позовом департаменту
житлово-комунального комплексу

Черкаської міської ради, м. Черкаси,

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Текс», м. Черкаси,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Державна фінансова інспекція
в Тернопільській області, м. Тернопіль,

про стягнення 59229,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року департамент
житлово-комунального комплексу
Черкаської міської ради (далі - позивач)
подав до господарського суду
Черкаської області позов до ТОВ «Текс»
(далі - відповідач) про стягнення на
користь бюджету 53844,80 грн. зайво
сплачених коштів та 5384,48 грн. штрафних
санкцій.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що між ним та
відповідачем були укладені договори
надання послуг №133 від 21.02.2011 року та №17
від 27.02.2012 року, згідно яких відповідач
зобов'язався здійснити будівництво
світлофорних об'єктів, будівництво
мереж зовнішнього освітлення вулиць та
провулків, виготовлення
проектно-кошторисної документації на
будівництво світлофорних об'єктів та
проектно-вишукувальні роботи.
Державною фінансовою інспекцією в
Тернопільській області (далі -
фінінспекція) проведено ревізію, за
результатами якої встановлені
порушення при виконанні вказаних
договорів, а саме: завищення вартості
робіт на 3474,14 грн. по акту виконаних
робіт за липень 2012 року №1 із
будівництва світлофорного об'єкта по
вул. Смілянській в районі зоопарку;
завищення вартості робіт на суму 25036,34
грн. по акту виконаних робіт за липень
2012 року №2 із підвішування проводів на
переходах через автомобільні дороги;
завищення вартості робіт на суму 25334,40
грн. внаслідок незастосування
понижуючих коефіцієнтів при
виготовленні проектно-кошторисної
документації.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 26.12.2013 року у
справі №925/1684/13 в позові відмовлено
повністю. При прийнятті оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд
дійшов до висновку про те, що суми,
нараховані фінінспекцією, не є
збитками у розумінні ст. 224 ГК України
та ст. 22 ЦК України, а також не є шкодою у
розумінні ст. 1166 ЦК України, оскільки
між сторонами мають місце договірні
відносини. Порушення, на які посилання
у акті ревізії, стосуються виконання
договірних зобов'язань з надання
послуг, які виконані за кошти місцевого
бюджету. Крім цього, суд першої
інстанції зазначив про неправильне
визначення фінінспекцією світлофорних
об'єктів як конструкції, а не як
обладнання; за наявності договору
оренди на техніку, яка отримана в
оренду без робітників, включення
відповідачем трудовитрат його
робітників є правомірним; введений в
розрахунок акту коефіцієнт 0,8% не
обґрунтований, оскільки застосований
не до кошторисної вартості, а фактичної
договірної, яка не перевищувала
кошторисну.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Державна фінансова інспекція в
Тернопільській області подала до
Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
23.12.2013 року у справі №925/1684/13 та прийняти
нове рішення, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог апеляційної
скарги третя особа посилається на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, а також на невідповідність
висновків, викладених в оскаржуваному
рішенні, обставинам справи.

У своєму відзиві, поданому суду 20.02.2014
року та долученому до матеріалів
справи, відповідач заперечує проти
задоволення вимог апеляційної скарги,
вважає спірне судове рішення законним
та обґрунтованим, просить суд залишити
його без змін.

Позивач не скористався своїм правом
згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав
суду відзив на апеляційну скаргу, що,
згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України, не
перешкоджає перегляду рішення
місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 року у
справі №925/1684/13 апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області на рішення
господарського суду Черкаської
області від 26.12.2013 року у справі №925/1684/13
прийнято до провадження та призначений
розгляд справи на 26.02.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського від 26.02.2014 року розгляд
справи №925/1684/13 було відкладено на
26.03.2014 року.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 року
склад колегії суддів у справі №925/1684/13
змінено на наступний: головуючий суддя
Зеленін В.О., судді Синиця О.Ф., Шевченко
Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.03.2014 року
справу №925/1684/13 прийнято до провадження
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Зеленін В.О., судді Синиця О.Ф.,
Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського від 26.03.2014 року розгляд
справи №925/1684/13 було відкладено на
16.04.2014 року.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 року
склад колегії суддів у справі №925/1684/13
змінено на наступний: головуючий суддя
Рудченко С.Г., судді Агрикова О.В.,
Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 року
справу №925/1684/13 прийнято до провадження
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Рудченко С.Г., судді Агрикова О.В.,
Чорногуз М.Г.

В судовому засіданні 16.04.2014 року
представник позивача підтримала
вимоги апеляційної скарги та просила
їх задовольнити. Представники
відповідача та третьої особи в судове
засідання 16.04.2014 року не з'явились,
відповідач про причини неявки суд не
повідомив, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином. Від третьої особи 11.03.2014
року надійшло клопотання про розгляд
справи №925/1684/13 у відсутності її
представників. Приймаючи до уваги
обізнаність відповідача та третьої
особи про дату, час та місце розгляду
справи, а також клопотання третьої
особи, колегія суддів, враховуючи
положення ст. 102 ГПК України, дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представників
позивача.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, між департаментом
економічної політики та розвитку
виконавчого комітету Черкаської
міської ради (генеральний замовник),
департаментом житлово-комунального
комплексу виконавчого комітету
Черкаської міської ради (замовник) та
ТОВ «Текс» (постачальник) були укладені
договори надання послуг №133 від 21.02.2011
року та №17 від 27.02.2012 року (а.с. 12-15).

В п. 1.1. вказаних договорів сторони
погодили, що постачальник
зобов'язувався надати, а замовник
зобов'язувався прийняти й оплатити
постачальнику послуги з поточного
ремонту мереж зовнішнього освітлення
(далі - послуги), за переліком і цінами,
наведеними в додатку №1 до договорів, а
також в обсягах і терміни, передбачені
договорами.

Ціна договору №133 від 21.02.2011 року
становить 4047000,00 грн., ціна договору №17
від 27.02.2012 року становить 1211944,18 грн. (п.
3.1. договорів).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 2 ст. 837 ЦК України договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Колегія суддів, проаналізувавши
укладений між сторонами спору договір
та положення ст. 837 ЦК України, дійшла до
висновку про те, що договори №133 від
21.02.2011 року та №17 від 27.02.2012 року за
своєю правовою природою є договорами
підряду.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання вказаних договорів
відповідач здійснював у місті Черкаси
будівництво світлофорних об'єктів,
будівництво мереж зовнішнього
освітлення вулиць та провулків,
капітальний ремонт мереж зовнішнього
освітлення прибудинкових територій
житлових будинків, послуги з поточного
ремонту мереж зовнішнього освітлення,
виготовлення проектно-кошторисної
документації на будівництво
світлофорних об'єктів та
проектно-вишукувальні роботи за кошти
місцевого бюджету (КТКВК 150101).

Вказані обставини підтверджуються
позивачем, а також, зокрема, актом №1
приймання виконаних будівельних робіт
за липень 2012 року (а.с. 90-93) та актом №2
приймання виконаних будівельних робіт
за липень 2012 року (а.с. 109-110).

Факт оплати виконаних відповідачем
робіт в повному обсязі підтверджується
сторонами спору.

Відповідно до плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції України на II квартал
2013 року, головними державними
фінансовими інспекторами відділу
інспектування в АПК, сфері
використання природних ресурсів,
матеріального виробництва та
фінансових послуг Держфінінспекції в
Тернопільській області (третя особа) у
період з 10.06.2013 року по 19.07.2013 року
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
департаменту житлово-комунального
комплексу Черкаської міської ради
(надалі - департамент ЖКК, позивач) за
період з 01.01.2011 року по 31.05.2013 року, за
наслідками якої складений акт ревізії
від 19.07.2013 року №07-20/145 (а.с. 19-22).

З метою дослідження всіх питань, у
відповідності до програми ревізії та
робочого плану, проведено зустрічні
звірки у 10-ти підрядних організаціях на
предмет достовірності обсягу, виду та
якості проведених операцій та
розрахунків із департаментом ЖКК, у
тому числі у ТОВ «Текс» (відповідач).

За результатами зустрічної звірки
фінансовими інспекторами складена
довідка від 01.07.2013 року №06-17/17 (а.с. 23-25).

За результатами ревізії фінансовою
інспекцією зроблені наступні висновки:

1. Згідно акта виконаних робіт за липень
2012 року №1 із будівництва
світлофорного об'єкта по вул.
Смілянській в районі зоопарку (біля
будівлі №144), при розрахунку вартості
матеріальних цінностей завищено її
складову в частині
заготівельно-складських витрат, що в
кінцевому підсумку призвело до
завищення вартості робіт на суму 3474,14
грн. з ПДВ. Відповідно до п. 3.1.10.13 Правил
визначення вартості будівництва ДБН
Д.1.1-1-2000, затверджених наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 27.08.2000 року №174, із змінами
та доповненнями (далі - ДБН Д. 1.1-1-2000),
заготівельно-складські витрати,
призначені для покриття витрат
будівельних організацій на утримання
апарату заготівельних служб (контори і
відділи постачання, управління
виробничо-технологічної комплектації
будівельно-монтажних організацій) та
матеріальних базових складів, а також
витрат, зв'язаних з втратами, які важко
усуваються, і псуванням матеріалів при
їх транспортуванні та зберіганні на
складах розраховуються за відсотком,
рекомендованим Держбудом, до
кошторисної вартості матеріалів
франко-приоб'єктний склад і є лімітом
коштів на відшкодування цих витрат
підрядника.

Для будівельних, санітарно-технічних і
електротехнічних матеріалів, виробів
та конструкцій він встановлений в
межах 2 відсотків. В даному випадку
світлофорні об'єкти є конструкціями.

Розрахунок проведений і зафіксований у
довідці зустрічної звірки наступним
чином: (135627,52 грн. х 0,02 - 5607,67 грн.) х 1,2, де:

- 135627,52 грн. - вартість будівельних
виробів, матеріалів і конструкцій
згідно підсумкової відомості ресурсів,
графа 9;

- 0,02 - відсоток, рекомендований
Держбудом;

- 5607,67 грн. - сума
заготівельно-складських витрат згідно
підсумкової

відомості ресурсів, графа 13;

-1 ,2 - податок на додану вартість.

2. Вартість машино-години техніки, що
орендувалася (автогідропідіймачів),
приймалася за ціною орендодавця
погодженою підприємством. У такому
разі при обчисленні
загальновиробничих і адміністративних
витрат, а також прибутку загалом по
будові, трудовитрати робітників,
зайнятих на керуванні та
обслуговуванні цієї будівельної
техніки, не враховуються.

Відповідно до п. 3.2.7.3 ДБН Д.1.1-1-2000
вартість машино-години визначається на
підставі ресурсних показників, які
наведено в ресурсних кошторисних
нормах експлуатації будівельних машин
і механізмів, та відповідних поточних
цін на них.

До визначеної таким чином вартості
машино-години додаються:

- амортизаційні відрахування;

- витрати на заміну частин, що швидко
спрацьовуються;

- вартість матеріальних ресурсів на
ремонт і технічне обслуговування та
перебазування машин;

- податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин.

Так як автогідропідіймачі були
орендовані, всі вищевказані затрати
ТОВ «Текс» не проводилися, а тому до
трудовитрат робітників, що
обслуговують орендовану техніку, вони
включені безпідставно (графа 10 акта
виконаних робіт №2, замість 127 люд/год.
повинно бути 37 люд/год.).

Так як трудовитрати впливають на
величину загальновиробничих і
адміністративних витрат, а також
прибутку, проведено перерахунок акта
виконаних робіт у сторону зменшення на
суму 25036,34 грн., який підписаний
заступником директора з комерційних
питань Бурячинським B.C. без заперечень.

3. Згідно актів виконаних робіт від
31.08.2011 року №1, від 04.11.2011 року №2, від
29.12.2011 №3 замовником прийнято робіт із
виготовлення проектно-кошторисної
документації на будівництво
світлофорних об'єктів (92 шт.) на
загальну суму 910000,00 грн.

Причому, при розрахунку вартості не
застосовані понижуючі коефіцієнти, що
призвело до завищення вартості
вищевказаних робіт на суму 25334,40 грн. з
ПДВ.

Відповідно до п. 7 глави 9 ціни таблиці
38-43 Збірника цін на проектні роботи для
будівництва, розділ 38, врахована
розробка 5-ти і більше планів
координації. В даному випадку
розроблено меншу кількість планів
координації, внаслідок чого до
вартості виконаних робіт
використовується коефіцієнт 0,98.

Окрім того, до вищевказаної таблиці
наведена відносна вартість розробки
проектно-кошторисної документації
проектних робіт, де розділ
«Організація будівництва» складає 0,8%
від ціни.

В даному випадку, при проведенні робіт
із виготовлення проектно-кошторисної
документації на будівництво
світлофорних об'єктів, розділ проекту
«Роботи з організації будівництва» не
виконувалися, відповідно, вартість
скоригована 0,8 відсотками.

Розрахунок проведений і зафіксований у
довідці звірки наступним чином:

(758,3 х 0,98 х 0,8% - 743,134=(737,188 - 758,3) х 1,2, де:

- 758,3 грн. - кошторисна вартість
проектних робіт;

- 0,98 - понижуючий коефіцієнт до вартості
проектних робіт передбачений п. 7 глави
9 Збірника цін на проектні роботи для
будівництва;

- 0,8% - відносна вартість розробки
проектно-кошторисної документації

проектних робіт по розділу
«Організація будівництва»;

- 1,2 - податок на додану вартість.

Вищевказані порушення призвели до
завищення вартості робіт, проведених
ТОВ «Текс» на загальну суму 53844,80 грн.,
які за висновками фінінспекції
являються зайво сплаченими коштами,
тому вони підлягають стягненню з
відповідача, наслідком чого стало
звернення до господарського суду із
позовом у даній справі.

Колегія суддів в повному обсязі
погоджується з доводами суду першої
інстанції про те, що висновки
фінансової інспекції щодо завищення
вартості підрядних робіт ґрунтуються
на неправильному застосуванні та
тлумаченні норм ДБН Д.1.1-1-2000 до
фактичних обставин справи.

При цьому, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначив про неправильне
визначення фінінспекцією світлофорних
об'єктів як конструкції, а не як
обладнання; за наявності договору
оренди на техніку, яка отримана в
оренду без робітників, включення
відповідачем трудовитрат його
робітників є правомірним; введений в
розрахунок акту коефіцієнт 0,8% не
обґрунтований, оскільки застосований
не до кошторисної вартості, а фактичної
договірної, яка не перевищувала
кошторисну.

Одночасно, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.ст. 837, 853 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі. Замовник,
який прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки).

Виходячи з принципу свободи договору,
передбаченого статтями 3, 627 ЦК України,
лише сторони мають право визначити
умови договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін: зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Сторонами підписані акти приймання
виконаних робіт за договорами без
зауважень. Позивач не заявляв про
допущені у роботі відступи від умов
договору або інші недоліки, матеріали
справи таких доказів не містять.

На переконання колегії суддів, акт
ревізії від 19.07.2013 року №07-20/145 не є
беззаперечним доказом, а є результатом
тлумачення третьою особою змісту
правовідносин, що існували між
сторонами, та нормативно-правових
актів, які застосовуються до даних
правовідносин.

Щодо стягнення з відповідача збитків
колегія суддів зазначає, що за
загальним принципом цивільного права
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування
(частина перша ст. 22, ст. 611, частина 1 ст.
623 ЦК України). Для застосування такої
міри відповідальності, як
відшкодування збитків, необхідна
наявність повного складу цивільного
правопорушення, як-то: протиправна
поведінка, дія чи бездіяльність особи;
шкідливий результат такої поведінки
(збитки); причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та збитками;
вина правопорушника.

Відсутність будь-якого із зазначених
елементів цивільного правопорушення
виключає настання цивільно-правової
відповідальності відповідача у
вигляді покладення на нього обов'язку з
відшкодування збитків.

Відповідно до п. 4 частини 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Тобто, обов'язок щодо доведення
наявності складу цивільного
правопорушення, наявність всіх
елементів якого є обов'язковою
передумовою деліктної
відповідальності, покладається на
позивача.

Однак, колегія суддів вважає, що
позивачем вказаних обставин згідно
ст.ст. 33, 34 ГПК України доведено не було.

При цьому, колегія суддів також
погоджується з місцевим господарським
судом про те, що суми, нараховані
фінінспекцією, не є збитками у
розумінні ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК
України.

Разом із цим, матеріали справи не
містять доказів згідно ст.ст. 33, 34 ГПК
України порушення або невиконання
відповідачем своїх зобов'язань перед
позивачем, що визначені договорами №133
від 21.02.2011 року та №17 від 27.02.2012 року.

Також, позивач просив суд стягнути з
відповідача передбачений п. 7.3 №17 від
27.02.2012 року штраф в сумі 5384,48 грн. за
неякісне надання послуг у розмірі 10%
від вартості неякісно наданих послуг.
Розмір штрафу позивач визначив від
суми, яка нарахована фінінспекцією.

Враховуючи відсутність доказів
порушення або невиконання
відповідачем своїх зобов'язань перед
позивачем, що визначені договорами №133
від 21.02.2011 року та №17 від 27.02.2012 року,
колегія суддів вважає вимоги позивача
про стягнення штрафу в сумі 5384,48 грн.
необґрунтованими та правомірно
відхиленими судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
оскаржуване рішення суду прийнято у
відповідності з вимогами чинного
матеріального та процесуального права,
підстав його скасовувати або змінювати
не вбачається. Решта доводів скаржника
зводяться до намагань надати їм
перевагу над встановленими судом
першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, що не впливає
на результат розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів встановила,
що обставини, на які посилається
скаржник, не можуть бути підставою для
зміни або скасування рішення
господарського суду Черкаської
області від 26.12.2013 року у справі
№925/1684/13.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області на рішення господарського суду
Черкаської області від 26.12.2013 року у
справі №925/1684/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 26.12.2013 року у
справі №925/1684/13 залишити без змін.

3. Справу №925/1684/13 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
С.Г. Рудченко

Судді
О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз