м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/3605/14 16.04.14
За позовомПриватного акціонерного
"Просто-Страхування"доПублічного
акціонерного товариства
"Лакма"простягнення 4 413,06 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: Крашеніннікова М.І. -
представник за дов.;
від відповідача: Рябокляч Д.П. -
У судовому засіданні 16.04.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Просто-Страхування" до Публічного
акціонерного товариства "Лакма"про
відшкодування страхової шкоди у
розмірі 4 413,06 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 порушено провадження у
справі №910/3605/14, розгляд справи
призначено на 24.03.2014.

Ухвалою від 24.03.2014 розгляд справи
відкладено на 16.04.2014.

У відзиві на позов відповідач
заперечив проти позову з тих підстав,
що автомобіль, який зник з місця ДТП
належав відповідачу, однак 20.01.2009
(задовго до ДТП) був знятий з державної
реєстрації та проданий згідно біржової
угоди від 15.04.2009 іншій особі, тому
підстав для задоволення позову немає.

16.04.2014 представник позивача заявив
клопотання про залучення до участі у
справі третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3, для встановлення дійсного
власника автомобіля Skoda Felisia,
транзитний номер НОМЕР_2 на момент
вчинення ДТП, в задоволенні якого суд
відмовив, з наступних підстав.

Враховуючи норму ст.27 Господарського
процесуального кодексу України, якою
передбачено, що треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, можуть вступити у справу на
стороні позивача або відповідача до
прийняття рішення господарським судом,
якщо рішення з господарського спору
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї з сторін. Їх може бути
залучено до участі у справі також за
клопотанням сторін, прокурора. Якщо
господарський суд при прийнятті
позовної заяви, вчиненні дій по
підготовці справи до розгляду або під
час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у
заявах третіх осіб про вступ у справу
на стороні позивача або відповідача
зазначається, на яких підставах третіх
осіб належить залучити або допустити
до участі у справі.

Питання про допущення або залучення
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, до
участі у справі вирішується ухвалою
суду про прийняття позовної заяви до
розгляду (із зазначенням про це в
ухвалі про порушення провадження у
справі) або під час розгляду справи, але
до прийняття господарським судом
рішення, з урахуванням того, чи є у цієї
особи юридичний інтерес у даній справі.
Саме лише зазначення в позовній заяві
та/або у вступній частині судового
рішення певного підприємства чи
організації як третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, без вирішення судом питання щодо
її допущення або залучення до участі у
справі не надає їй відповідного
процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у
третьої особи, то у вирішенні
відповідного питання суд має
з'ясовувати, чи буде у зв'язку з
прийняттям судового рішення з даної
справи таку особу наділено новими
правами чи покладено на неї нові
обов'язки, або змінено її наявні права
та/або обов'язки, або позбавлено певних
прав та/або обов'язків у майбутньому (п.
1.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011.).

З урахуванням вищенаведеного та
враховуючи, що рішення у даній справі
не буде наділено ОСОБА_3 новими правами
чи покладено на неї нові обов'язки, або
змінено її наявні права та/або
обов'язки, або позбавлено певних прав
та/або обов'язків у майбутньому,
враховуючи матеріали справи та
пояснення представника відповідача,
суд визнав клопотання позивача
необґрунтованим та безпідставним.

В судовому засіданні 16.04.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
відповідача, господарський суд міста
Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Як вбачається з довідки Управління ДАІ
Міністерства внутрішніх справ України
від 01.11.2011 в м. Києву по вул.
Берковецькій, 6-В, була скоєна ДТП, а
саме відбулось зіткнення автомобіля
Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4 з автомобілем, що зник
з місяця ДТП.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номер
НОМЕР_1.

Відповідно до звіту №640/6097 експертного
дослідження про оцінку транспортного
засобу, складеного 08.13.2011 (далі - звіт
№640/6097), відновлювального ремонту
складає 6 319,99 грн.

Відповідно до рахунку №СчТ0003893 від
01.12.2011 вартість відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля
становить 5 065,56 грн.

Пошкоджений автомобіль був
застрахований на підставі договору
страхування №АТК205339 від 15.12.2010,
укладеного між АТ "Просто-Страхування"
та ОСОБА_4.

За вищезазначеним договором
страхування №АТК205339 від 15.12.2010 та на
підставі страхового акту від 16.12.2011
позивачем було виплачено страхове
відшкодування за автомобіль Mitsubishi Lancer,
державний номер НОМЕР_1 у сумі 4 413,06 грн.
(5 065,56 грн. - 652,50 грн. франшиза)
отримувачем якого є ТОВ "Автоград". Факт
виплати зазначених коштів
підтверджується платіжним дорученням
№21933 від 20.12.20111 на суму 4 413,06 грн.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Позивач зазначає, що автомобіль, який
зник з місця ДТП був Skoda Felisia, транзитний
номер НОМЕР_2.

Як вбачається з листа ГУ в м. Києві МВС
України Святошинського районного
управління №51/16023 від 23.12.2011 вказаний
автомобіль належав ЗАТ "Лакма", але
20.01.2009 був знятий з обліку для
реєстрації та на облік на території
України зареєстрованим не був,
встановити водія вказаного автомобіля
не виявилось можливим.

Тобто, із зазначеного вбачається, що
станом на дату ДТП, автомобіль Skoda Felisia,
транзитний номер НОМЕР_2 (який на думку
позивача зник з місяця ДТП, хоча
належними доказами вказаний факт не
доведений) не належав відповідачу.

Крім того, суд в ухвалі від 11.03.2014 та від
24.03.2014 зобов'язав позивача надати суду
докази того, що автомобіль Skoda Felisia,
номер НОМЕР_2 на дату ДТП перебував у
власності ПАТ "Лакма", однак, позивач
даний факт належними доказами не довів,
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України.

У відзиві на позов відповідач зазначив,
що він дійсно був власником автомобіля
Skoda Felisia, номер НОМЕР_2, номер кузова
НОМЕР_3, але 20.01.2009, тобто ще задовго до
ДТП (01.11.2011) було знято з державної
реєстрації та 15.04.2009 був проданий
ОСОБА_3, на підтвердження чого
відповідач надав біржову угоду.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, позивачем в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, не доведено, що відповідач був
власником Skoda Felisia, номер НОМЕР_2 станом
на дату ДТП та як наслідок особою, яка
відповідальна за завдання збитків
внаслідок ДТП, що сталась 01.11.2011, тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

У зв'язку із відмовою у позові, згідно
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України судовий збір
покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання

повного тексту рішення: 21.04.2014

Суддя

М.Є. Літвінова