ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.Справа № 922/725/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго", м.Харків до
Дергачівської міської ради, м.Дергачи
про стягнення 49706,83 гривень за участю
представників:

позивача - Бєлої І.М. (довіреність
№01-62юр/8060 від 07 жовтня 2013 року)

відповідача - Пономарьової І.В.
(довіреність б/н від 17 січня 2014 року)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго"
(позивач) звернулася до господарського
суду з позовною заявою про стягнення з
Дергачівської міської ради
(відповідача) 49706,83 гривень
заборгованості, у тому числі, 46832,78
гривень вартості електричної енергії,
903,64 гривень заборгованості по КРЕ, 1340,26
гривень суми нарахованої пені, 309,31
гривень суми 3% річних та 320,84 гривень
суми інфляційних втрат. Заявлену
вимогу обґрунтував неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№53328 про постачання електричної
енергії, укладеного між сторонами 09
березня 2006 року. Крім того, позивач
просив суд покласти судові витрати на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03 березня 2014
року було прийнято вищевказану позовну
заяву до розгляду. Провадження у справі
було порушено та призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 27 березня 2014 року.

26 березня 2014 року представник позивача
надав через канцелярію суду клопотання
(вх.№10168), в якому просив суд припинити
провадження у справі, у зв'язку із
повною сплатою відповідачем суми
заборгованості, на підставі п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України. Крім того, у наданому
клопотанні, просив суд покласти
судовий збір на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач, в свою чергу, 10 квітня 2014
року надав через канцелярію суду лист
(вх.№12331), в якому зазначив про повне
погашення заборгованості, а тому
просив суд відмовити у задоволенні
позову повністю. Судом було досліджено
наданий лист та долучено до матеріалів
справи.

Представник позивача у відкритому
судовому засіданні 10 квітня 2014 року
підтримав підтримав надане клопотання
про припинення провадження у справі та
просив суд задовольнити його у повному
обсязі.

Представник відповідача у відкритому
судовому засіданні 10 квітня 2014 року
проти відповідного клопотання
заперечував частково, просив суд
відмовити у позові.

Суд, розглянувши надане позивачем
клопотання про припинення провадження
у справі, дійшов висновку про його
часткове задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем під час розгляду справи
було сплачено 2874,05 гривень
заборгованості, у тому числі, 903,64
гривень заборгованості по КРЕ, 1340,26
гривень суми нарахованої пені, 309,31
гривень суми 3% річних та 320,84 гривень
суми інфляційних втрат, що
підтверджується платіжним дорученням
№917 від 07 березня 2014 року та платіжним
дорученням №918 від 07 березня 2014 року. До
того ж, відповідний факт сплати та
зарахування заборгованості
підтверджує і сам позивач, а тому суд
вважає, що предмет спору в цій частині
позову відсутній.

Враховуючи викладене, суд, роз'яснивши
представникам сторін наслідки
припинення провадження у справі, а
саме, про недопустимість повторного
звернення до господарського суду із
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет із тих же підстав, припиняє
провадження у даній справі щодо
стягнення з відповідача 2874,05 гривень,
на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми ст.65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти них,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, встановив
наступне.

09 березня 2006 року між акціонерною
компанією "Харківобленерго"
(постачальником) та Дергачівською
міською радою (відповідачем) було
укладено договір про постачання
електричної енергії №53328 про
постачання електричної енергії (далі -
договір).

На підставі п.9.11. договір пролонгований
на 2013 рік.

У відповідності до умов договору,
постачальник зобов'язався продати
електричну енергію споживачеві для
забезпечення потреб електроустановок
споживача з приєднаною потужністю,
зазначеною у додатку №3.1 "Перелік місць
встановлення розрахункових приладів
обліку та тарифів, що застосовуються
при проведенні розрахунків за спожиту
електричну енергію" до цього договору,
а споживач зобов'язався оплачувати
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснювати інші платежі згідно з
умовами договору та Додатками до нього,
що є його невід'ємними частинами.

У відповідності до п.2.3.3. договору,
споживач зобов'язаний своєчасно
оплачувати постачальнику вартість
спожитої електричної енергії та інші
нарахування. Згідно із п.5 додатку № 2,
остаточний розрахунок споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі рахунка, який
виставляється постачальником
електричної енергії на основі даних
про фактичне споживання електричної
енергії. У відповідності до п.5 Додатку
№2 до договору споживач повинен
отримати рахунок на оплату електричної
енергії. Цей рахунок має бути оплачений
протягом 5 операційних днів з дня його
отримання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання за договором
виконав у повному обсязі, на підставі
зазначеного договору, за період з
вересня 2013 року по січень 2014 року,
здійснював відпуск електроенергії.
Але, відповідач не виконав належним
чином договірні зобов'язання в частині
своєчасної оплати за отриману
електричну енергію, внаслідок чого,
утворилась заборгованість перед
позивачем у розмірі 46832,78 гривень, яка,
станом на 24 лютого 2014 року була
повністю погашена відповідачем, тобто,
до подання позову до суду.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд дійшов висновку про часткову
відмову у задоволенні позову, виходячи
з наступного.

Згідно із ч.1 ст.179 Господарського
кодексу України, майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

В розумінні статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до п.4.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26 грудня 2011 року, припинення
провадження у справі на підставі ст.80
ГПК України можливе в разі, коли
предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

З урахуванням викладеного, встановивши
той факт, що відповідач порушив умови
спірного договору в частині строків
оплати послуг, але повністю сплатив
заборгованість у розмірі 46832,78 гривень
до порушення провадження у справі, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи платіжними дорученнями, суд
дійшов висновку про відмову в позові в
цій частині.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, встановивши сторону, з вини
якої справу було доведено до суду, суд
керується ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідно до яких судовий збір
покладається на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.599, 612
Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 193
Господарського кодексу України, та
керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

В частині позову щодо стягнення 2874,05
гривень провадження у справі №922/725/14
припинити, на підставі п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України.

В частині позову щодо стягнення 46832,78
гривень вартості електричної енергії
відмовити.

Стягнути з Дергачівської міської ради
(62300, м.Дергачі, вул.Петровського, 79Б, , п/р №201 в УДК в
Харківській області, МФО 851011) на
користь Акціонерної компанії
"Харківобленерго" (61037, м.Харків,
вул.Плеханівська, 149, ,
п/р 0912 в АТ "Банк Золоті ворота",
МФО 351931) 105,64 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 квітня 2014
року.

Суддя К.В. Аріт

Справа №922/725/14