ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 р.
Справа № 914/485/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго", м. Львів

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності - Фізичної
особи ОСОБА_1, м. Львів

про: стягнення заборгованості в сумі 27
945,40 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: Свідрик Г.Р. - представник
(довіреність №5040/2 від 17.12.2014 року)

від відповідача: не з'явився

Права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22
ГПК України роз'яснено. Заяв про відвід
судді не подавалось. Клопотання про
здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило. У
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Розглядається справа за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго",, м. Львів
до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів про
стягнення заборгованості в сумі 27 945,40
грн.

Ухвалою суду від 12.02.2014р. за даним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її до розгляду на 04.03.2014р.

Ухвалами суду від 04.03.2014р. та від 18.03.2014р.
розгляд справи відкладався, з підстав
викладених в ухвалах.

Представник позивача в судовому
засіданні 08.04.2014р. підтримав позовні
вимоги, просив їх задоволити повністю з
підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 08.04.2014р.
повторно явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, причин неявки та
невиконання вимог ухвал суду не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 19.03.2014р. (вручено
21.03.2014р.).

Отже, відповідач вважається
повідомленим про час та місце судового
розгляду справи.

Господарським судом виконані всі
можливі заходи щодо сповіщення
відповідача про час та місце судового
засідання.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом
подання відзиву на позовну заяву та
надання доказів в порядку статті 33
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи те, що норми статті 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а пункт 4
частини 3 статті 129 Конституції України
визначає одним з принципів судочинства
- свободу в наданні сторонами суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, суд вважає, що
господарським судом створені належні
умови для надання сторонами доказів в
обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не
використав наданого законом права на
участь у судовому засіданні, подання
відзиву на позов та доказів, а
матеріали справи в достатній мірі
характеризують взаємовідносини сторін
і неявка відповідача не перешкоджає
вирішенню спору, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України - за наявними у ній матеріалами.

Крім того, суд зазначає, що строк
вирішення спору завершується 13.04.2014р.
Оскільки, за час розгляду справи
сторонами не було подано клопотання
про продовження строку його вирішення,
в суду відсутні підстави для
подальшого відкладення розгляду
справи поза межами строку,
встановленого для вирішення спору у
відповідностідо ст. 69 ГПК України.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

18.01.2008р. між позивачем та відповідачем
укладено Договір № 62692 про постачання
електричної енергії, згідно з умовами
якого позивач зобов'язався постачати
відповідачу електричну енергію, а
відповідач оплачувати позивачу її
вартість та здійснювати інші платежі,
згідно з умовами цього договору та
додатками до Договору, які є
невід'ємними частинами.

02.11.2013р. представниками
енергоінспекції ПАТ "Львівобленерго" в
присутності представника відповідача
було виявлено факт самовільного
підключення електроустановок,
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника, споживання
електричної енергії без приладу
обліку, про що складено Акт про
порушення від 02.11.2013р. по об'єкту пр.
Чорновола, 57 у м. Львові зі схемою
підключення електроустановки
споживача, який підписаний
представником відповідача без
зауважень.

На підставі зазначеного акту у
відповідності до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією
комісією ЛМЕМ по розгляду актів про
порушення Правил користування
електричної енергії складено протокол
№315 від 15.11.2013р., згідно з яким вирішено
провести нарахування обсягу та
вартості необлікованої електроенергії
на загальну суму 27945,40 грн.

Відповідач своїм правом бути присутнім
на засіданні комісії не скористався.
Протокол та рахунок скеровано листом
№30-03198 від 26.11.2013р.

Станом на день подання позову до суду
заборгованість відповідачем перед
позивачем не сплачена.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до вимог ст.26 Закону України
"Про електроенергетику" та Правил
користування електричною енергією
(далі ПКЕЕ), затверджених Національною
комісією регулювання
електроенергетики України № 28 від
31.07.1996р. (в редакції постанови НКРЕ
України від 17.10.2005р. №910 із змінами та
доповненнями) постачання електричної
енергії здійснюється на підставі
договору про постачання електричної
енергії, який укладається між
споживачем та постачальником
електричної енергії.

Згідно із п. 5.1 ПКЕЕ, договір про
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України
"Про електроенергетику",
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність. Правопорушенням в
електроенергетиці є самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Згідно розділу 10 ПКЕЕ, споживач
зобов'язаний: забезпечувати належний
технічний стан та безпечну
експлуатацію своїх електроустановок;
не допускати безоблікового
користування електроенергією від
технологічних електричних мереж
споживача (внутрішньобудинкових
мереж); оперативно повідомляти щодо
виявлення безоблікового користування
електроенергією від технологічних
електричних мереж споживача.

Пунктом 1.2 ПКЕЕ визначено, що
недоврахована електрична енергія -це
обсяг електричної енергії,
використаний споживачем або переданий
транзитом, але не врахований
розрахунковими засобами обліку або
врахований неправильно.

Відповідно до вимог п.6.41 ПКЕЕ, у разі
виявлення уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень ПКЕЕ або умов
договору на місці виявлення порушення
у присутності представника споживача
оформляється двосторонній акт
порушень.

Як встановлено судом, вищевказаний Акт
про порушення ПКЕЕ підписаний
відповідачем без зауважень.

Відповідно до вимог п.6.42 ПКЕЕ, на
підставі акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків та
виписуються споживачу додаткові
розрахункові документи для сплати
відповідно до законодавства України.

Як встановлено судом, відповідач своїм
правом бути присутнім на засіданні
комісії не скористався.

Відповідач обставин справи не
заперечив, не спростував доводів
позовної заяви, не надав суду належних
та допустимих доказів про наявність
інших обставин ніж ті, що досліджені в
ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 235 ГК України, за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватись
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку.

Відтак, нарахована сума вартості
недоблікованої електроенергії
відповідно до Акту про порушення від
02.11.2013р., яка підлягає задоволенню
становить 27945,40 грн.

Зважаючи на те, що спір виник з вини
відповідача, судові витрати по
розгляду справи відповідно до ст. 49 ГПК
України необхідно покласти на
відповідача.

З огляду на викладене, керуючись
Законом України "Про
електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією
(ПКЕЕ), затверджених постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України №28 від
31.07.1996р. та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності-Фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства
„Львівобленерго" (79026, м. Львів, вул.
Козельницька, 3, ідентифікаційний код
00131587) 27945,40 грн. необлікованої
електричної енергії та 1827,00грн.
судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 14.04.2014р.

Суддя
Деркач Ю.Б.