КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2014 р. Справа№ 910/8612/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рудченка С.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання
Степанці О.В.,

представники сторін у судове засідання
не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу
акціонерного товариства «Альпсервіс»

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 року

у справі №910/8612/13 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом акціонерного товариства
«Альпсервіс», м. Харків,

до товариства з обмеженою
відповідальністю

«Мостобудівельна компанія МСУ», м.
Київ,

про стягнення 772017,04 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року АТ «Альпсервіс» (далі -
позивач, кредитор) подало до
господарського суду міста Києва позов
до ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ»
(далі - відповідач, боржник) про
стягнення 772017,04 грн. заборгованості, а
саме: 729621,60 грн. основного боргу, 35471,05
грн. пені та 6924,39 грн. 3% річних за
неналежне виконання взятих на себе
останнім зобов'язань згідно договору
субпідряду №08/10/2012 від 08.10.2012 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 20.06.2013 року у справі №910/8612/13
позовні вимоги задоволені повністю.
Присуджено до стягнення з ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» на
користь АТ «Альпсервіс» 729621,60 грн.
основного боргу, 35471,05 грн. пені, 6924,39
грн. 3% річних, 15440,34 грн. витрат по сплаті
судового збору, всього 787457,38 грн.

09.07.2013 року господарським судом міста
Києва був виданий відповідний наказ
№910/8612/13.

23.12.2013 року відповідач подав до
господарського суду заяву про
розстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
20.06.2013 року у справі №910/8612/13,
затвердивши наступний графік сплати:

березень 2014 року - 87457,38 грн.

квітень 2014 року - 100000,00 грн.

травень 2014 року - 300000,00 грн.

червень 2014 року - 300000,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви боржник
посилався на те, що на сьогоднішній
день відповідач перебуває у складному
фінансовому становищі, що значно
утруднює виконання рішення суду. Сума
до стягнення є досить великою, а сплата
всієї суми одразу може призвести до
зупинки діяльності боржника та його
платоспроможності взагалі. Також
вказував на те, що у відповідача існує
заборгованість перед іншими
контрагентами, що становить більше
2000000,00 грн. та зазначав, що відповідачем
укладено договори на суму більше
100000000,00 грн., по виконанню яких
відповідач отримає кошти навесні 2014
року, після чого відповідач зможе
розрахуватись з позивачем.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 року у справі №910/8612/13
заяву ТОВ «Мостобудівельна компанія
МСУ» про розстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
20.06.2013 року №910/8612/13 задоволено
частково. Розстрочено виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 20.06.2013 року у справі 910/8612/13 з
наступним графіком сплати ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» 787457,38
грн.: березень 2014 року - 187457,38 грн.,
квітнень - 2014 року - 300000,00 грн., травень -
300000,00 грн. При винесенні оскаржуваної
ухвали місцевий господарський суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для розстрочки виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 20.06.2013 року у справі 910/8612/13
згідно ст. 121 ГПК України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою АТ
«Альпсервіс» подало до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
14.01.2014 року у справі №910/8612/13 та прийняти
нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні заяви ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» про
розстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
20.06.2013 року по справі №910/8612/13. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
відсутність підстав розстрочки
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 20.06.2013 року у справі
910/8612/13. Так, позивач зазначає, що
відповідачем не вживалось жодних
заходів щодо погашення заборгованості
впродовж 2012 -2013 років, а також
відповідачем не наведено жодних
конкретних обставин, що ускладнюють
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 20.06.2013 року у справі
№910/8612/13.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 року у
справі №910/8612/13 апеляційну скаргу ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» на
рішення господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 року у справі №910/8612/13
прийнято до провадження та призначено
розгляд справи на 12.03.2014 року.

Згідно розпорядження Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014 року склад колегії суддів у
справі №910/8612/13 змінено на наступний:
головуючий суддя Рудченко С.Г., судді
Суховий В.Г., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року
справу №910/8612/13 прийнято до провадження
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Рудченко С.Г., судді Суховий В.Г.,
Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 року
розгляд справи №910/8612/13 відкладено на
26.03.2014 року.

Згідно розпорядження Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
25.03.2014 року склад колегії суддів у
справі №910/8612/13 змінено на наступний:
головуючий суддя Зеленін В.О., судді
Синиця О.Ф., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.03.2014 року
справу №910/8612/13 прийнято до провадження
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Зеленін В.О., судді Синиця О.Ф.,
Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.03.2014 року
розгляд справи №910/8612/13 відкладено на
09.04.2014 року.

Згідно розпорядження Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
09.04.2014 року склад колегії суддів у
справі №910/8612/13 змінено на наступний:
головуючий суддя Рудченко С.Г., судді
Агрикова О.В., Суховий В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.04.2014 року
справу №910/8612/13 прийнято до провадження
колегією суддів у складі: головуючий
суддя Рудченко С.Г., судді Агрикова О.В.,
Суховий В.Г.

В судове засідання 09.04.2014 року
представники сторін не з'явились,
сторони про причини неявки суд не
повідомили, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином. Приймаючи до уваги
обізнаність стоірн про дату, час та
місце розгляду справи, колегія суддів,
враховуючи положення ст. 102 ГПК України,
дійшла до висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представників сторін.

Частиною 5 ст. 106 ГПК України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при
прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла
до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
оскаржувана ухвала місцевого
господарського суду підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 121 ГПК України
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Вказаними нормами визначено
процесуальну можливість вирішення
питань, пов'язаних з проблемами, що
виникають під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обставин, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Відповідно до п. 7.1.2. та п. 7.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» від 17.10.2012
року №9, застосовуючи заходи,
передбачені статтею 121 ГПК,
господарські суди повинні мати на
увазі, зокрема, розстрочка означає
виконання рішення частками,
встановленими господарським судом, з
певним інтервалом у часі. Строки
виконання кожної частки також повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Як визначено у вказаній постанові
Пленуму, підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, як встановлено ст. 34 ГПК
України. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Чинні норми ГПК України не визначають
відповідного переліку обставин, які
свідчать про неможливість виконання
рішення чи ускладнюють його виконання,
у зв'язку з чим господарський суд на
підставі ст. 43 ГПК України повинен
оцінювати надані стороною в порядку
ст.ст. 33, 34 ГПК України належні і
допустимі докази, що підтверджують
відповідні обставини.

Таким чином, заявник має довести
викладені у заяві обставини щодо
неможливості чи утруднення виконання
рішення саме належними і допустимими
доказами, надавши такі докази суду.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення, ухвали, постанови, зміна
способу та порядку їх виконання
допускаються у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які
підтверджують обставини, викладені в
заяві щодо неможливості чи утруднення
виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про розстрочку
або відстрочку виконання рішення,
повинна довести наявність обставин, що
ускладнюють або роблять неможливим
виконання рішення господарського суду
у даній справі, тобто тягар доказування
покладається саме на особу, яка подала
заяву про розстрочку виконання
рішення. Доказування повинно
здійснюватися за загальними правилами
відповідно до статей 32, 33 ГПК України.

Зі змісту наведеного можна дійти
висновку про те, що законодавець у
будь-якому випадку пов'язує
розстрочення виконання судового
рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

На підтвердження обставин, викладених
у заяві, відповідачем подано довідку
ПАТ «Український інноваційний банк»
№5069/0/2013 від 17.12.2013 року про те, що
залишок коштів на поточному рахунку
ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ»
складає 1627,38 грн. Також подано договір
підряду від 18.04.2013 року та договір
субпідряду від 14.08.2013 року.

На переконання колегії суддів,
наведені відповідачем підстави для
розстрочення виконання судового
рішення, зокрема, тяжке фінансове
становище, не є тими виключними
обставинами, які давали б підстави для
розстрочення виконання судового
рішення, оскільки важке фінансове
становище відповідача утворилось
внаслідок його власної господарської
діяльності, а не в силу якихось
об'єктивних, незалежних від
відповідача обставин.

Колегія суддів також враховує, що спір
у даній справі виник у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
(боржником) своїх договірних
зобов'язань. Доказів, які б свідчили про
поважність причин непогашення
заборгованості, яка виникла на
підставі договору субпідряду №08/10/2012
від 08.10.2012 року, матеріали справи не
містять і боржником суду не надано.

При цьому, матеріали справи також не
містять доказів про те, що боржником
вчинялись якісь дії з 20.06.2013 року (дата
прийняття рішення господарським судом
міста Києва у справі №910/8612/13) по
теперішній час щодо сплати боргу
позивачеві.

Також колегія суддів звертає увагу на
те, що заявником не надано
документально підтвердженого
обґрунтування доцільності надання
відстрочки виконання рішення саме за
заявленим ним графіком сплати боргу.

Колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла до висновку про те, що обставини,
на які посилається відповідач, лише
вказують на несприятливість виконання
рішення суду для нього у даний час та
можливість настання для нього
негативних наслідків у зв'язку з цим, а
не на обставини, що унеможливлюють або
утруднюють виконання рішення суду у
даній справі.

Крім того, судова колегія вважає, що
невиконання протягом тривалого часу
рішення суду порушує матеріальні
інтереси позивача, що може призвести до
негативних наслідків для нього.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів,
керуючись ст.ст. 103, 104 ГПК України,
скасовує ухвалу господарського суду
міста Києва від 14.01.2014 року у справі
№910/8612/13 та приймає нове рішення суду
про відмову в задоволенні заяви
товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
компанія МСУ» про розстрочку виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 20.06.2013 року у справі №910/8612/13.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суд
апеляційної інстанції розподіляє
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу акціонерного
товариства «Альпсервіс» на ухвалу
господарського суду міста Києва від
14.01.2014 року у справі №910/8612/13
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
міста Києва від 14.01.2014 року у справі
№910/8612/13 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в
задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мостобудівельна компанія МСУ» про
розстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
20.06.2013 року у справі №910/8612/13 відмовити.

4. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мостобудівельна компанія МСУ» (м.
Київ, вул. Жмеринська, 22, ) на користь акціонерного
товариства «Альпсервіс» (м. Харків, вул.
Наріманова, 1-А, ) 609,00 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

5. Видачу наказу доручити
господарському суду міста Києва.

6. Справу №910/8612/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.Г. Рудченко

Судді
О.В. Агрикова

В.Г. Суховий