ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Справа № 905/7044/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Прокопанич Г.К.

суддів
Алєєвої І.В.

Євсікова О.О.

за участю представників:

Позивача: не з'явився;

Відповідача: Скиби С.Г., дов. № б/н від
10.10.2013 року; Лисак Т.Г., дов. №
ББУ/ОДО8/ББ/14 від 02.01.2014 року;

розглянувши касаційну скаргу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області на постанову Донецького
апеляційного господарського суду
України від 17.02.2014 року

у справі № 905/7044/13 господарського суду
Донецької області

за позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Донецькій області

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Шахта "Білозерська"

про зміну договору оренди

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Шахта "Білозерська",
просило змінити договір оренди № 5/2008
від 13.11.2008 року шляхом викладення
пунктів 3.1, 3.8 договору в редакції
договору № 4 про внесення змін до
договору оренди № 5/2008 від 13.11.2008 року та
доповнення його текстом, викладеним у
позовній заяві (т. 1, а.с. 2-10).

Позовні вимоги мотивовано
необхідністю внесення змін до договору
оренди № 5/2008 від 13.11.2008 року в частині
визначення орендної плати.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 04.11.2013 року (суддя
Чернова О.В.), залишеним без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду України від 17.02.2014
року (головуючий Попков Д.О., судді
Марченко О.А., Радіонова О.О.) (т. 1, а.с.
242-244) у задоволенні позову відмовлено
(т. 1, а.с. 171-173).

Оскаржені судові акти мотивовано
невідповідністю проекту змін вимогам
законодавства.

Не погодившись з прийнятими судовими
рішеннями, Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Донецькій області звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, просило оскаржені
судові акти скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити (т. 2,
а.с. 3-11).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 07.04.2014 року касаційну
скаргу Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 14.04.2014 року (т.
2, а.с. 1-2).

Розпорядженням секретаря першої
судової палати № 02-05/140 від 10.04.2014 року
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Прокопанич Г.К.
(доповідач), судді Алєєва І.В., Євсіков
О.О.

У судове засідання 14.04.2014 року
представник позивача - Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області не
з'явився, причин неявки суду не
повідомив.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова
колегія визнала за можливе розглянути
справу у відсутність представника
позивача - Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Донецькій області.

У відзиві на касаційну скаргу
товариство з обмеженою
відповідальністю "Шахта "Білозерська"
вважає оскаржені судові акти такими, що
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, вислухавши представників
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю "Шахта "Білозерська",
обговоривши доводи касаційної скарги,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 13.11.2008 року між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Донецькій
області та товариством з обмеженою
відповідальністю "Шахта "Білозерська"
було укладено договір оренди цілісного
майнового комплексу відокремленого
підрозділу "Шахта "Білозерська"
Державного підприємства
"Добропіллявугілля" № 5/2008, відповідно
до умов якого орендодавець передає
строком на 49 років до листопада 2057 року,
а орендар приймає в строкове платне
користування майно, що належить до
державної власності - цілісний
майновий комплекс відокремленого
підрозділу "Шахта "Білозерська"
Державного підприємства
"Добропіллявугілля", розташоване за
адресою: 85013, Донецька область,
Добропільський район, м. Білозерське,
вул. Строїтельна, 17, склад і вартість
якого визначено у відповідності до
передавального балансу, акту оцінки
підприємства, складених станом на
31.08.2008 року і становить 309 674 638,59 грн. (т.
1, а.с. 15-23).

Розділом 3 договору встановлені
домовленості сторін відносно орендної
плати, а саме: орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку орендної плати,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України, і становить без ПДВ за базовий
місяць розрахунку (серпень 2008 року) 1 464
170,00 грн. Нарахування ПДВ на суму
орендної плати здійснюється у порядку,
визначеному чинним законодавством
України. Орендна плата за перший місяць
оренди - листопад 2008 року визначається
шляхом корегування орендної плати за
базовий місяць на індекс інфляції за
вересень - листопад 2008 року (п. 3.1);
орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
корегування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п. 3.2) і
перераховується у розмірі 100% до
державного бюджету щомісяця не пізніше
10 числа місяця, наступного за звітним
(п. 3.3.).

Відповідно до п. 3.4 договору розмір
орендної плати переглядається на
вимогу однієї із сторін у разі зміни
методики їх розрахунку, змін
централізованих цін і тарифів та в
інших випадках, передбачених чинним
законодавством.

Згідно п. 10.3 договору його зміни і
доповнення допускаються за взаємною
згодою сторін. Зміни та доповнення, що
пропонуються внести, розглядаються
протягом одного місяця з дати їх
подання до розгляду іншій стороні.

Пунктом 10.9 договору передбачено, що
неврегульовані ним взаємовідносини
сторін, регулюються чинним
законодавством України.

У додатку № 2 до договору сторони
узгодили розрахунок орендної плати за
оренду державного майна (т. 1, а.с. 26).

Згідно акту приймання-передачі від
13.11.2008 року орендодавець передав, а
орендар прийняв предмет договору.

Договорами про внесення змін та
доповнень договору оренди № 1 від
08.05.2009 року та № 2 від 28.12.2009 року внесено
зміни до предмету договору і розміру
орендної плати із затвердженням
нового розрахунку, змінено вартість
об'єкту оренди та затверджено новий
розрахунок розміру орендної плати у
зв'язку з переданням в оренду майна
іншої вартості за актом
приймання-передачі від 28.12.2009 року (т. 1,
а.с. 30-32, 34-36).

Договором № 3 від 11.07.2012 року сторонами
змінено умови виконання соціальних
зобов'язань орендаря відносно виплати
заробітної плати працівникам
підприємства та збереження робочих
місць (т. 1, а.с. 42-43).

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що листом від 24.07.2013 року №
11-06-02-08969 Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області надіслало відповідачу для
розгляду проект додаткової угоди № 4
про внесення змін до договору № 5/2008 від
13.11.2008 року, зокрема, в частині
збільшення з 20.09.2011 року орендної
ставки за використання об'єкту оренди
до 16% від його вартості з встановленням
розміру орендної плати за базовий
місяць серпень 2011 року у сумі 5 517 850,83
грн., а за вересень 2011 року - 3 327 564,56грн.;
сплати різниці з орендної плати за
період з 20.09.2011 року по дату набрання
чинності договору № 4 протягом 1 місяця
після його підписання; втрати чинності
поточного розрахунку та затвердження
нового розрахунку розміру орендної
плати (т. 1, а.с. 44-45).

У відповідь на вищевказану вимогу
відповідач листом № 06-1325 від 22.08.2013 року
просив позивача надати інформацію щодо
порядку проведення розрахунку
нематеріальних активів та визначення
їх вартості станом на 20.09.2011 року з
метою прийняття рішення, а також
зазначив, що справа з таким же
предметом і між цими ж сторонами була
розглянута господарським судом
Донецької області (т. 1, а.с. 46).

Непідписання товариством з обмеженою
відповідальністю "Шахта "Білозерська"
додаткової угоди № 4 про внесення змін
до договору № 5/2008 від 13.11.2008 року стало
підставою для звернення Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області з
відповідним позовом.

Відповідно до п. 3 ст. 762 Цивільного
кодексу України договором або законом
може бути встановлено періодичний
перегляд, зміну (індексацію) розміру
плати за користування майном.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України від
10.04.1992 року № 2269-XII "Про оренду
державного та комунального майна"
розмір орендної плати може бути
змінено на вимогу однієї з сторін, якщо
з незалежних від них обставин істотно
змінився стан об'єкта оренди, а також в
інших випадках, встановлених
законодавчими актами України.

Пунктом 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Як зазначалось вище, п. 3.4 договору
оренди № 5/2008 від 13.11.2008 року сторони
передбачили можливість перегляду
розміру орендної плати на вимогу
однієї із сторін в разі зміни методики
її розрахунку

Згідно п. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та
пропорції її розподілу між відповідним
бюджетом, орендодавцем і
балансоутримувачем визначаються для
об'єктів, що перебувають у державній
власності, Кабінетом Міністрів
України. Методика розрахунку орендної
плати та пропорції її розподілу між
відповідним бюджетом, орендодавцем і
балансоутримувачем визначаються
органами, уповноваженими Верховною
Радою Автономної Республіки Крим (для
об'єктів, що належать Автономній
Республіці Крим), та органами місцевого
самоврядування (для об'єктів, що
перебувають у комунальній власності)
на тих самих методологічних засадах, як
і для об'єктів, що перебувають у
державній власності.

Орендна плата, встановлена за
відповідною методикою, застосовується
як стартова під час визначення
орендаря на конкурсних засадах.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.09.2011 року № 961 внесено зміни до
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 року № 786, якою затверджена
Методика розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, зокрема, щодо збільшення
орендних ставок за використання
цілісних майнових комплексів
державних підприємств.

Місцевий господарський суд, з яким
підставно погодилась і апеляційна
інстанція, враховуючи встановлення у
договорі оренди умови щодо визначення
розміру орендної плати за методикою
розрахунку орендної плати,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України до якої було внесено
зміни, дійшов висновку, що позивачем
правомірно ініційовано питання щодо
перегляду розміру орендної плати,
оскільки викладені обставини є
підставою для зміни розміру орендної
плати та зміни умов договору оренди у
вказаній частині.

Відповідно до п. 5 Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 року № 786 (в редакції, чинній
станом на 14.09.2011 року) розмір річної
орендної плати за цілісні майнові
комплекси державних підприємств
визначається за формулою: Опл = (Воз +
Внм) х Сор.ц/100, де Опл - розмір річної
орендної плати, грн.; Воз - вартість
основних засобів за незалежною оцінкою
на час оцінки об'єкта оренди, гривень;
Внм - вартість нематеріальних активів
за незалежною оцінкою на час оцінки
об'єкта оренди, гривень; Сор.ц - орендна
ставка за використання цілісних
майнових комплексів державних
підприємств.

Згідно п. 8 вказаної Методики незалежна
оцінка вартості об'єкта оренди повинна
враховувати його місцезнаходження і
забезпеченість інженерними мережами.
Результати незалежної оцінки є чинними
протягом 6 місяців від дня її
проведення, якщо інший термін не
передбачено у звіті з незалежної
оцінки.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розрахунок орендної
плати, зазначений у додатковій угоді №
4 про внесення змін до договору № 5/2008
від 13.11.2008 року здійснювався на
підставі незалежної оцінки ринкової
вартості об'єкту оренди від 31.08.2008 року,
який станом на вересень 2011 року втратив
свою чинність, а тому не може бути
використаний при розрахунку розміру
орендної плати.

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що рішенням
господарського суду Донецької області
від 14.02.2012 року у справі № 37/380пд за
позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Донецькій області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Шахта
"Білозерська" встановлено факт повного
виконання грошових зобов'язань
орендаря з вересня 2011 року по січень 2012
року за договором № 5/2008 від 13.11.2008 року
(т. 1, а.с. 88-94).

Відповідно до п. 3 ст. 653 Цивільного
кодексу України у разі зміни або
розірвання договору зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором чи не обумовлено
характером його зміни. Якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Враховуючи вищевикладене, місцевий та
апеляційний господарські суди дійшли
висновку про неможливість внесення
змін до договору у запропонованій
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Донецькій
області редакції через
невідповідність змісту проекту
додаткової угоди № 4 про внесення змін
до договору № 5/2008 від 13.11.2008 року,
доповнень до спірного договору та
проекту розрахунку орендної плати
вимогам діючого законодавства України.

Частиною 2 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

З врахуванням вищенаведеного підстави
для скасування постанови суду
апеляційної інстанції, якою було
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
відсутні.

Доводи заявника касаційної скарги про
неврахування судами попередніх
інстанцій п. 3.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 року № 12 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про оренду (найм) майна", якою
роз'яснено, що судам у вирішенні
відповідних спорів необхідно
з'ясовувати, чи погоджувалися
сторонами при укладенні договору
оренди умови щодо перегляду орендної
плати, в тому числі з підстави внесення
змін до методики розрахунку орендної
плати. Відповідний перегляд орендної
плати є обґрунтованим, якщо
господарський суд встановить факт
погодження сторонами при укладенні
договору оренди такої підстави
перегляду орендної плати, як внесення
змін до методики розрахунку орендної
плати та постанову Верховного Суду
України від 20.08.2013 року у справі №
5017/781/2012 є неспроможними, оскільки як
перша, так і апеляційна інстанція
дійшли висновку про правомірність
ініціювання питання щодо перегляду
розміру орендної плати, та, одночасно,
невідповідності змісту проекту
додаткової угоди № 4 про внесення змін
до договору № 5/2008 від 13.11.2008 року
вимогам діючого законодавства України.

Інші доводи заявника касаційної скарги
спростовуються висновками судів
попередніх інстанцій та фактично
стосуються переоцінки доказів у
справі, що виходить за межі повноважень
суду касаційної інстанції, визначені
статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області залишити
без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду України від 17.02.2014
року у справі № 905/7044/13 залишити без
змін.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді:
І.В. Алєєва

О.О. Євсіков