КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р. Справа№ 910/22695/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Радзієвська
О.Є., дов. № 124 від 20.09.2013 року;

від відповідача - Воронов
Р.В., дов. б/н від 20.01.2014 року;

від третьої особи - Ізотов А.М.,
дов. б/н від 15.02.2014 року.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Дочірнього
підприємства «Спецінвест»

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 31.01.2014 року

у справі № 910/22695/13 (суддя Л.М.
Шкурдова)

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Аграрний

комерційний банк»

до Дочірнього
підприємства «Спецінвест»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Дочірнє
підприємство «Автопрокат»

про звернення стягнення
на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 31.01.2014 року по справі № 910/22695/13
позов задоволено.

Стягнуто з Дочірнього підприємства
«Спецінвест» на користь Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
комерційний банк» заборгованість за
кредитним договором № 169/2008 від 26.12.2008
року в сумі 6 243 986,35 грн., в тому числі 4 880
000,00 грн. заборгованості за кредитною
лінією, 379 236,16 грн. пені за прострочення
повернення основної заборгованості за
кредитною лінією, 913 012,96 грн.
заборгованості за процентами, 70 952,36
грн. пені за прострочення сплати
процентів, 728,27 грн. комісії за
моніторинг застави, 56,60 грн. пені за
прострочення сплати комісії за
моніторинг застави шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки за
Іпотечним договором за реєстровим № 9125
від 26.12.2008 року, а саме нерухоме майно:

- Садовий будинок, що розташований за
адресою: Київська обл., Бориспільський
район, село Гнідин, «Калина»
садівницьке товариство, буд. 36.

- Земельну ділянку, площею 0,2400 га.,
розташована за адресою: Київська
область Бориспільський район
Гнідинська сільська рада Садове
товариство «Калина» (надалі - Земельна
ділянка) надана для ведення
садівництва (кадастровий
№:04:002:0213, належить Іпотекодавцеві
на праві приватної власності на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого 24.11.2006 року (Серія ЯД № 669247) на
підставі Договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого
Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6

Встановлено спосіб реалізації
предмета іпотеки - шляхом проведення
публічних торгів з початковою ціною не
нижче:

- для садового будинку загальною площею
196,1 кв. м., що знаходиться за адресою:
Київська обл., Бориспільський район,
село Гнідин, «Калина» садівницьке
товариство, буд. 36, - 501 240,00 грн. з
урахуванням ПДВ.

- для земельної ділянки, площею 0,2400 га.,
розташованої за адресою: Київська
область Бориспільський район
Гнідинська сільська рада Садове
товариство «Калина», - 588 200,00 грн. без
урахування ПДВ.

Стягнуто з Дочірнього підприємства
«Спецінвест» на користь Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
комерційний банк» 68 820,00 грн. судового
збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Дочірнє підприємство «Спецінвест»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
31.01.2014 року по справі № 910/22695/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, судові витрати покласти на
позивача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження в наступній колегії
суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О.,
судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф. та
призначено до розгляду на 26.03.2014 року.

26.03.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
комерційний банк» надійшов відзив на
апеляційну скаргу, у якому позивач
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

26.03.2014 року у розгляді справи було
оголошено перерву до 02.04.2014 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Дочірнього підприємства
«Спецінвест» у поясненнях, наданих у
судовому засіданні, підтримав доводи,
викладені в його апеляційній скарзі,
просив суд рішення Господарського суду
міста Києва від 31.01.2014 року по справі №
910/22695/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, судові витрати
покласти на позивача.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Аграрний комерційний
банк» у поясненнях, наданих у судовому
засіданні, заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в
задоволенні скарги та залишити без
змін оскаржуване судове рішення
місцевого господарського суду як таке,
що прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Представник Дочірнього підприємства
«Автопрокат» у поясненнях, наданих у
судовому засіданні, підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
суд рішення Господарського суду міста
Києва від 31.01.2014 року по справі № 910/22695/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

26.12.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством «Аграрний комерційний
банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Аграрний комерційний банк» (далі -
Позивач, Банк, ПАТ «Агрокомбанк») та
Дочірнім підприємством «Автопрокат»
(далі - Третя особа, Позичальник, ДП
«Автопрокат») було укладено договір
про відкриття кредитної лінії № 169/2008
(далі - Кредитний договір).

За умовами Кредитного договору Позивач
відкриває Третій особі відкличну
відновлювальну кредитну лінію з
лімітом у розмірі 5 730 000,00 (п'ять
мільйонів сімсот тридцять тисяч
гривень 00 копійок), надає Третій особі
кредити за рахунок кредитної лінії, а
Третя особа зобов'язується використати
кредити на цілі, зазначені в Кредитному
договорі, своєчасно та у повному обсязі
виплатити Позивачу проценти за
користування кредитними коштами в
розмірі 18 % (вісімнадцять процентів)
річних, щомісячно сплачувати комісію
за моніторинг предмету застави в
розмірі 250,00 (двісті п'ятдесят) гривень
(з ПДВ), виконати інші умови Кредитного
договору і повернути Позивачу загальну
заборгованість за кредитною лінією не
пізніше 25.12.2009 року (день закінчення
строку дії кредитної лінії).

Відповідно до п. 11.1 Кредитного договору
за повне або часткове прострочення
повернення заборгованості по
кредитній лінії у строк, передбачений
пунктом 1.4. цього договору, Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який стягується пеня від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

Згідно із п. 11.2 Кредитного договору за
повне або часткове прострочення сплати
процентів та комісій за користування
кредитами позичальник зобов'язаний
сплатити Банку пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який стягується пеня від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

Пунктом 11.3 Кредитного договору
встановлено, що позичальник
зобов'язаний сплачувати Банку такі
неустойки:

- у разі порушення позичальником п. 8.6
договору - у розмірі 5% від розміру
ліміту кредитної лінії, зазначеного у
п. 1.2 договору;

- у разі невиконання або неналежного
виконання будь-якого із зобов'язань,
зазначених у пунктах 8.1-8.5, чи пункті 12.5
цього договору, - у розмірі 0,1% від
розміру ліміту Кредитної лінії,
зазначеного в пункті 1.2 цього договору.

02.10.2009 року між ПАТ «Агрокомбанк» та ДП
«Автопрокат» укладено договір про
внесення змін і доповнень № 1 до
Кредитного договору, яким сторони
домовились про внесення змін до умов
Кредитного договору, в тому числі, щодо
введення неустойки (штрафу) в разі
суттєвого порушення Позичальником
Кредитного договору.

25.12.2009 року між ПАТ «Агрокомбанк» та ДП
«Автопрокат» укладено Договір про
внесення змін та доповнень № 2 до
Кредитного договору, яким, зокрема, в
Кредитний договір були внесені
доповнення, згідно яких:

а) змінений ліміт Кредитної лінії
до 4 880 000 грн.;

б) змінено строк дії Кредитної лінії до
24.12.2010 року.

31.03.2010 року між ПАТ «Агрокомбанк» та ДП
«Автопрокат» укладено Договір про
внесення змін та доповнень № 3 до
Кредитного договору, яким сторони
домовились про внесення змін до умов
Кредитного договору в частині
перенесення в межах строку дії
кредитної лінії строку сплати чергових
процентів за користування кредитними
коштами.

24.12.2010 року між ПАТ «Агрокомбанк» та ДП
«Автопрокат» був укладений Договір про
внесення змін та доповнень № 4 до
Кредитного договору, яким сторони
домовились про те, що 24.12.2010 року
припиняється нарахування процентів та
комісій за Кредитним договором.

З урахуванням зазначеного, ліміт
Кредитної лінії склав 4 880 000 грн., а
строк дії Кредитної лінії встановлено
до 24.12.2010 року.

26.12.2008 року між ПАТ «Агрокомбанк» як
іпотекодержателем та Дочірнім
підприємством «Спецінвест» (далі -
іпотекодавець, Відповідач, ДП
«Спецінвест») було укладено іпотечний
договір, який посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за
реєстровим № 9125 (далі - Іпотечний
договір).

25.12.2009 року між ПАТ «Агрокомбанк» та
Дочірнім підприємством «Спецінвест»
був укладений договір про внесення
змін до Іпотечного договору, який
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрований в
реєстрі за № 6407.

За умовами Іпотечного договору з
урахуванням внесених змін, ним
забезпечується виконання
Позичальником всіх без винятку
зобов'язань по Кредитному договору зі
всіма змінами та доповненнями до нього,
відповідно до умов якого:

- сума кредиту, з урахуванням змін
Кредитним договором, встановлюється у
розмірі 4 880 000 грн.;

- розмір процентів за користування
кредитом складає 18 % річних.

- строк дії Кредитної лінії, з
урахуванням внесених змін,
закінчується 24.12.2010 року.

Також іпотекою забезпечуються сплата
пені, штрафів, будь-яких комісій, у
розмірі, у порядку та в строки,
передбачені Кредитним договором, а
також інші витрати передбачені
Іпотечним та Кредитним договорами.

Згідно з п. 1.1 Іпотечного договору,
предметом іпотеки є:

- Садовий будинок, що розташований за
адресою: Київська обл., Бориспільський
район, село Гнідин, «Калина»
садівницьке товариство, буд. 36
(тридцять шість). Садовий будинок
належить Іпотекодавцю на підставі
рішення постійно діючого третейського
суду при Асоціації «Всеукраїнське
об'єднання торговців транспортними
засобами» від 15.09.2007 року по справі №
8/07-07. Право власності на садовий
будинок зареєстровано Бориспільським
районним бюро технічної
інвентаризації 16.11.2007 року в книзі № 4
за номером запису 1094 за реєстраційним
№ 11081641;

- Земельна ділянка, площею 0,2400 га.,
розташована за адресою: Київська
область Бориспільський район
Гнідинська сільська рада Садове
товариство «Калина» надана для ведення
садівництва (кадастровий
№:04:002:0213, належить іпотекодавцеві
на праві приватної власності на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого 24.11.2006 року (Серія ЯД № 669247) на
підставі Договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого
Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
20.09.2006 року за реєстровим № 6321.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2013 року по
справі № 33/215, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 22.04.2013 року, стягнуто з ДП
«Автопрокат» на користь ПАТ «Аграрний
комерційний банк» заборгованість по
простроченому кредиту в розмірі 4 880 000
грн., заборгованість по простроченим
відсоткам в розмірі 913 012,96 грн.,
прострочену заборгованість за
моніторинг застави в сумі 728,27 грн., пеню
за прострочення по кредиту в сумі 377 163,84
грн., пеню по відсоткам в сумі 70 564,65
грн., пеню по комісії за моніторинг
застави в сумі 56,29 грн.

Вказаними судовими рішеннями та
наявними у матеріалах справи виписками
по рахунку підтверджується, що ПАТ
«Агрокомбанк» виконав свої
зобов'язання з надання кредитних
коштів ДП «Автопрокат», а останній не
виконав належним чином свої
зобов'язання з повернення кредитних
коштів ПАТ «Агрокомбанк» (т.1 а.с. 41-42).

З урахуванням зазначеного, ПАТ
«Агрокомбанк», на день подачі позову -
05.11.2013 року, нарахував та просить
стягнути з ДП «Спецінвест» 6 243 986,35 грн.,
з яких 4 880 000 грн. заборгованості за
кредитною лінією, 379 236,16 грн. пені за
прострочення повернення основної
заборгованості за кредитною лінією, 913
012,96 грн. заборгованості за процентами,
70 952,36 грн. пені за прострочення сплати
процентів, 728,27 грн. комісії за
моніторинг застави, 56,60 грн. пені за
прострочення сплати комісії за
моніторинг застави, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки за
Іпотечним договором.

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ДП
«Спецінвест» є майновим поручителем,
згідно з Іпотечним договором, за
зобов'язаннями ДП «Автопрокат» по
Кредитному договору.

Згідно із ст. 572 Цивільного кодексу
України в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного
кодексу України іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

Згідно статті 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється зокрема
на підставі рішення суду.

Оскільки ДП «Спецінвест» надав у
іпотеку своє майно в забезпечення
зобов'язань ДП «Автопрокат» по
Кредитному договору, місцевий
господарський суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

ДП «Спецінвест» не погодившись з
висновком суду першої інстанції
просить скасувати вказане рішення,
посилаючись на те, що Іпотечний договір
припинив свою дію.

Стосовно посилання апелянта на
припинення Іпотечного договору на
підставі ст. 559 Цивільного кодексу
України, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до статті 546 Цивільного
кодексу України застава (іпотека) та
порука є різними видами забезпечення,
тому норми, що регулюють поруку (статті
553 - 559), не застосовуються до
правовідносин кредитора з майновим
поручителем, оскільки він відповідає
перед заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки та у
рамках встановлених строків.

З огляду на вказане, колегія не вважає
обґрунтованими посилання апелянта на
припинення Іпотечного договору, у
зв'язку зі збільшенням
відповідальності на підставі ст. 559
Цивільного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції при прийнятті оскаржуваного
рішення не повністю дослідив умови
кредитного та іпотечного договорів,
дійшовши помилкового висновку про
задоволення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 584 Цивільного
кодексу України у договорі застави
визначаються суть, розмір і строк
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, подається опис предмета
застави, а також визначаються інші
умови, погоджені сторонами договору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про іпотеку» іпотечний договір
повинен містити такі істотні умови як
зміст та розмір основного зобов'язання,
строк і порядок його виконання та/або
посилання на правочин, у якому
встановлено основне зобов'язання.

Тобто, до істотних умов договору
іпотеки належить строк виконання
основного зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Статтею 251 Цивільного кодексу України
передбачено, що строком є певний період
у часі, зі спливом якого пов'язана дія
чи подія, яка має юридичне значення.
Терміном є певний момент у часі, з
настанням якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк та
термін можуть бути визначені актами
цивільного законодавства, правочином
або рішенням суду.

Як передбачено ст. 252 Цивільного
кодексу України, строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

Приписами ст.ст. 253, 254 Цивільного
кодексу України встановлено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. Закінчення
строку, що визначається роками, спливає
у відповідні місяць та число
останнього року строку.

Отже, строком є певна дата зі спливом
якої припиняється зобов'язання за
договором іпотеки.

Таким чином, у договорі іпотеки має
бути встановлено саме строк закінчення
його дії, а не термін.

Згідно з п. 6.9 Іпотечного договору, він
набуває чинності з моменту його
підписання обома сторонами за умови
його нотаріального посвідчення і діє
до виконання зобов'язань, забезпечених
іпотекою, належним чином і в повному
обсязі.

Пунктом 6.7 Іпотечного договору
встановлено, що у разі продовження
строку дії Кредитного договору, строк
дії Іпотечного договору автоматично
подовжується на той же строк.

Судова колегія звертає увагу, що
вказівка в Іпотечному договорі про
його дію до повного виконання
зобов'язань за Кредитним договором є
терміном, а не строком.

У такому випадку, іпотека припиняється
з наступного дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Відповідно до положень п. 1.2 Іпотечного
договору, ним забезпечується виконання
Позичальником всіх без винятку
зобов'язань по Кредитному договору,
відповідно до умов якого строк дії
Кредитної лінії, з урахуванням
внесених змін, закінчується 24.12.2010 року.

Аналогічний строк зазначений у п. 1.4
Кредитного договору, з урахуванням
внесених до нього змін.

Пунктом 1.1 Кредитного договору
передбачено, що Позичальник
зобов'язаний повернути Банку
заборгованість не пізніше дня
закінчення строку дії Кредитної лінії,
тобто, до 24.12.2010 року.

За таких обставин, колегія зазначає, що
зобов'язання за Іпотечним договором
обмежується строком повернення
кредитних коштів, тобто 24.12.2010 року,
якщо інший строк не встановлено у
договорі.

Будь-які посилання на інший строк у
Кредитному договорі та Іпотечному
договорі відсутні.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» зазначено, що іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору.

Тобто, у разі закінчення строку дії
Іпотечного договору він припиняє свою
дію на підставі п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про іпотеку», який є
спеціальною нормою.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що дія
Іпотечного договору припинилася 24.12.2010
року.

Відповідно, зобов'язання за Кредитним
договором з 24.12.2010 року не є
забезпеченими Іпотечним договором.

Таким чином, не може бути проведено
звернення стягнення на предмет
іпотеки, якщо Іпотечний договір
припинив свою дію.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про скасування
оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені Дочірнім
підприємством «Спецінвест» в
апеляційній скарзі, частково знайшли
своє підтвердження під час розгляду
даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 31.01.2014 року по справі № 910/22695/13
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню, а
оскаржуване рішення - скасуванню, з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Аграрний комерційний банк» про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У зв'язку із задоволенням апеляційної
скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на Публічне акціонерне
товариство «Аграрний комерційний
банк».

Керуючись ст.ст. 32-34, 49, 99, 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Спецінвест»
задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 31.01.2014 року по справі №
910/22695/13 скасувати.

3. У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Аграрний комерційний банк» до
Дочірнього підприємства «Спецінвест»
відмовити.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
комерційний банк» (03150, м. Київ, вул.
Димитрова, 9А, код 21570492) на користь
Дочірнього підприємства «Спецінвест»
(01015, м. Київ, вул. Московська, 43/11, код
32490369) 36 540,00 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

5. Видачу відповідного наказу на
виконання даної постанови доручити
Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/22695/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

7. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 07.04.2013
року.