ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014 р.
Справа № 914/373/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТБК-Львів», с.
Розвадів Миколаївського району
Львівської області

До відповідача: Приватного
підприємства «Ілона-транс», м. Львів

Про стягнення 19249,95 грн. заборгованості

В судове засідання з'явились:

від позивача: Сабат Р.Г. - представник

від відповідача: не з'явився

Суддя Березяк
Н.Є

Секретар судового засідання Кравець
О.

Суть спору: Подано позов Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ТБК-Львів» до Приватного підприємства
«Ілона-транс» про стягнення 19 249,95 грн.
заборгованості.

Ухвалою суд від 06.02.14 р. порушено
провадження у справі та призначено
розгляд на 17.02.14 р.

Розгляд справи відкладався з підстав
зазначених в ухвалах господарського
суду.

Ухвалою суду від 04.04.14 р. продовжено
строк розгляду справи в порядку ст. 69
ГПК України.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав зазначених в
позовній заяві та поясненнях наданих у
судових засіданнях.

Відповідач в судові засідання не
з'явився, відзиву на позов не подав,
хоча належним чином був повідомлений
про час і місце розгляду справи
ухвалами суду, які направлялись йому
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення за адресою
зазначеною в позовній заяві. За таких
обставин суд вважає, що справа у
відповідності до вимог ст.75 ГПК
України, може бути розглянута за
відсутності відповідача.

В судовому засіданні 22.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та оцінивши докази в їх
сукупності, встановив наступне:

07.03.12 р. між Приватним підприємством
«Ілона - транс» (надалі Продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТБК - Львів» (надалі
Покупець) було укладено договір
купівлі -продажу № 7-03/12-01.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець
зобов'язується продати та передати у
власність Покупця металопрокат, а
Покупець зобов'язується прийняти
Продукцію та оплатити її вартість
відповідно до умов договору.

Згідно розділу 4 Договору, розрахунки
між сторонами здійснюються в
безготівкому порядку, щляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Продавця на підставі
виставлених Продавцем рахунків на
кожну окрему партію Продукції.
Покупець здійснює повну оплату
вартості кожної продукції протягом 7
календарних днів з дати отримання
рахунку на відповідну партію. Якщо
вартість поставленої продукції
перевищує суму вказану в рахунку
Продавця Покупець зобов'язаний
сплатити різницю на протязі 7-ми
календарних днів з дати прийняття
продукції. Датою оплати продукції є
дата поступлення грошових коштів на
рахунок Продавця.

Покупцем платіжним дорученням № 85 від
07.03.12 р. перераховано на рахунок
Продавця 90 000,00 грн. за металопрокат.

Відповідно до вище зазначеного
Продавцем Покупцю відвантажено
Продукцію, що підтверджується
видатковими накладними № 9/04 від 09.04.12 р.
на суму 34 449,41 грн. та № 24а/04 від 24.04.12 р.
на суму 36 300,64 грн.

Продавцем Покупцю 28 грудня 2012 року була
направлена Вимога з проханням на
протязі 7 днів після отримання даної
вимоги перерахувати на поточний
рахунок Продавця попередню оплату за
металопрокат в сумі 19 149,95 грн.

Однак, Відповідачем дана вимога
залишена без відповіді і задоволення.

Станом на день подання позову,
заборгованість складає 19 149,95 грн., яку
позивач просить стягнути з
відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов Договору купівлі -
продажу № 7-03/12-01 від 07.03.12 р. позивач
поставив відповідачу товар, що
підтверджується видатковими
накладними № 9/04 від 09.04.12 р. на суму 34
449,41 грн. та № 24а/04 від 24.04.12 р. на суму 36
300,64 грн., а також податковими
накладними від 07.03.12 р.(а.с.10-13).

Відповідно до розділу 4 Договору,
розрахунки між сторонами здійснюються
в безготівкому порядку, щляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Продавця на підставі
виставлених Продавцем рахунків на
кожну окрему партію Продукції.
Покупець здійснює повну оплату
вартості кожної продукції протягом 7
календарних днів з дати отримання
рахунку на відповідну партію. Якщо
вартість поставленої продукції
перевищує суму вказану в рахунку
Продавця Покупець зобов'язаний
сплатити різницю на протязі 7-ми
календарних днів з дати прийняття
продукції. Датою оплати продукції є
дата поступлення грошових коштів на
рахунок Продавця.

Однак, як вбачається із позовних вимог
та матеріалів справи, свої договірні
зобов'язання відповідач повністю не
виконав, не поставивши Позивачу
продукцію на суму 19 249,95грн.

Положенням ст. 610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивачем відповідачу 28 грудня 2012 року
була направлена Вимога з проханням на
протязі 7 днів після отримання даної
вимоги перерахувати на поточний
рахунок Продавця 19 149,95 грн.
попередньої оплати за металопрокат,
яка залишена відповідачем без
відповіді і задоволення.

А відтак, сума заборгованості в
розмірі 19 149,95 грн. яка виникла у
відповідача перед позивачем за
недопоставлену продукцію, підлягає до
стягнення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, доказів оплати боргу чи
заперечень на позов суду не представив.

Враховуючи відсутність заперечень з
боку відповідача, суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на
відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,82,84,85
ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
«Ілона - транс» (79057, м. Львів, вул.
Генерала Чупринки, 123/6, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТБК-Львів» (81634,
Львівська область, Миколаївський
район, с. Розвадів, вул. С.Бандери, 7, ) - 19 249,95 грн. - основного
боргу та 1 827,00 грн. - судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116
ГПК України.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 22.04.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.