РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 7/39/2011/5003

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

суддя
Тимошенко О.М. ,

суддя
Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Ващук
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Вінницької
області від 04.09.12 р. у справі № 7/39/2011/5003
(колегія суддів: суддя Банасько О.О.
(головуючий), суддя Мельник П.А., суддя
Яремчук Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 1317874,76 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ 33/КВ-06 від 26.05.2006 року

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_2; ОСОБА_3, за
договором

ТзОВ "ІК "ІФГ Капітал" - не з'явився

Розпорядженням В.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014 року, у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності суддів Бригинець Л.М.,
Коломис В.В., змінено склад колегії
суддів у справі № 7/39/2011/5003. Утворено
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя
Тимошенко О.М., суддя Саврій В.А.

В судовому засіданні 15.04.2014 року
відповідно до ст.ст. 85, 99 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину постанови

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 04.09.2012 року
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - позичальник, відповідач) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" (далі - Банк, позивач,
ТзОВ "Укрпромбанк") 118282,39 доларів США
(еквівалент 938582,60 грн.) основного боргу,
16176,35 доларів США (еквівалент 128360,95 грн.)
заборгованості з нарахованих
відсотків за користування кредитом,
34729,01 доларів США (еквівалент 275578,17 грн.)
пені за несвоєчасне погашення кредиту,
1412,72 доларів США (еквівалент 11210,07 грн.)
за несвоєчасне погашення процентів за
користування кредитом, 13537,32 грн. -
відшкодування витрат пов'язаних зі
сплатою державного мита та 236,00 грн. -
відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Вінницької області від 04.09.2012 року у
справі № 7/39/2011/5003 скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та невідповідністю
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду
обставинам справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, відповідач зазначає, що ТзОВ
"Укрпромбанк", відійшовши в
односторонньому порядку від умов
договору на відкриття відновлювальної
кредитної лінії № 33/КВ-06 від 25.06.2006 року,
відкрив валютний рахунок НОМЕР_4,
умовами договору відкриття якого не
передбачено, та надав суду платіжні
документи про перерахування валюти з
рахунку НОМЕР_5 (п. 2.3. договору) на
рахунок НОМЕР_4. Таким чином, кошти на
рахунок, що передбачений умовами
кредитного договору не надходили.

Представник позивача подав відзив на
апеляційну скаргу, відповідно до якого
просив суд відмовити в задоволенні
апеляційної скарги, оскільки
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду від 04.09.2011 року у
справі № 7/39/2011/5003 прийнято з повним та
всебічним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідачем було заявлене клопотання
про зупинення провадження у справі №
7/39/2011/5003 до отримання господарським
судом м. Києва висновку за результатами
проведення комплексної експертизи та
набрання законної сили судовим
рішенням у справі № 5011-35/12317-2012 про
визнання недійсним кредитного
договору № 33/КВ-06, що розглядається
господарським судом м. Києва.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 03.12.2012 року
зупинено апеляційне провадження у
справі № 7/39/2011/5003 до набрання законної
сили судовим рішенням у справі №
5011-35/12317-2012.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 25.11.2013 року у справі № 5011-35/12317-2012
задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до ТзОВ
"Укрпромбанк". Визнано недійсним з
моменту укладення кредитний договір №
33/КВ-06 від 26.05.2006 року. Здійснено
розподіл судових витрат у справі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 року
апеляційну скаргу ТзОВ "Укрпромбанк"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва 25.11.2013
року у справі № 5011-35/12317-2012 - без змін.
Здійснено розподіл судових витрат у
справі.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року
провадження по розгляду апеляційної
скарги у справі № 7/39/2011/5003 - поновлено.

Представники відповідача в судовому
засіданні підтримали апеляційну
скаргу в повному обсязі.

Позивач явки повноважних
представників не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи судом.

Крім того, до Рівненського
апеляційного господарського суду
подано клопотання ТзОВ "ІК "ІФГ
"Капітал" про залучення до участі у
справі № 7/39/2011/5003 правонаступника
позивача у зв'язку з тим, що на підставі
договору № 31-Л від 05.09.2013 року ТзОВ "ІК
"ІФГ "Капітал" є довірчим власником
отриманих в управління активів ТзОВ
"Укрпромбанк". Відповідно до договору №
31-Л від 05.09.2013 року укладеного між
ліквідатором ТзОВ "Український
промисловий банк", Національним банком
України та ТзОВ "ІК "ІФГ Капітал", в
управління останнього було передано
активи, що перебували на балансі ТзОВ
"Український промисловий банк". За
умовами п. 1.2 вказаного договору, ТзОВ
"ІК "ІФГ Капітал" є довірчим власником
отриманих в управління активів, та
відповідно до п. 2.4 цього договору має
право, зокрема: володіти, користуватися
і розпоряджатися активами відповідно
до законодавства України та
зазначеного договору; бути
процесуальним правонаступником ТзОВ
"Український промисловий банк" в
справах, однією із сторін (учасників)
яких є ТзОВ "Український промисловий
банк", а також правонаступником у
виконавчих провадженнях, однією із
сторін (учасників) яких є ТзОВ
"Укрпромбанк". Як вбачається з п.п. а) п.
2.1. договору № 31-Л від 05.09.2013 року
установник управління зобов'язується
протягом 20 робочих днів з дати
укладення договору передати
управителеві, серед іншого, активи
згідно з переліком, наведеним у додатку
1 до цього договору; документи, що
підтверджують право власності на
активи; документи, на підставі яких
виникли майнові права та обов'язки
установника управління щодо активів, у
тому числі судові рішення, виконавчі
документи, договори тощо. Відповідно до
п.п. а) п. 2.2. договору управитель
зобов'язується прийняти від
установника управління активи та
документи, передбачені договором,
забезпечити збереження отриманих
активів та документів від втрати або
пошкодження. Згідно додатку 1 до
договору, серед активів, переданих у
довірчу власність на підставі договору
№ 31-Л від 05.09.2013 року, до ТзОВ "ІК "ІФГ
Капітал" перейшло право вимоги за
кредитним договором на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
іноземній валюті) № 33/КВ-06 від 26.05.2006
року, заборгованість по якому є
предметом спору у справі № 7/39/2011/5003.
Однак, в графі "документи, що
підтверджують право власності на
активи; документи, на підставі яких
виникли майнові права та обов'язки
установника управління щодо активів, у
тому числі судові рішення, виконавчі
документи, договори" додатку 1
зазначено, що такі документи
передаються на підставі окремого
двостороннього акту. Серед доданих до
клопотання ТзОВ "ІК "ІФГ Капітал" такий
двосторонній акт був відсутній, в
судове засідання 01.04.2014 року
представник позивача не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, відтак
ніяких пояснень не надав.

Представниками відповідача наявність
такого акту заперечувалась та було
заявлене клопотання про необхідність
витребування такого доказу у ТзОВ "ІК
"ІФГ Капітал".

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року у
справі № 7/39/2011/5003 розгляд справи
відкладено. Зобов`язано ТзОВ
"Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"
надати суду двосторонній акт про
передання документів, що підтверджують
право власності на активи; документів,
на підставі яких виникли майнові права
та обов'язки установника управління
щодо активів, у тому числі судові
рішення, виконавчі документи, договори,
що стосуються права вимоги до ФОП
ОСОБА_1 згідно кредитного договору №
33/КВ-06, зазначений у додатку 1 до
договору № 31-Л від 05.09.2013 року.

Станом на 15.04.2014 року до суду
витребуваний доказ у справі -
двосторонній акт про передання
документів, що підтверджують право
власності на активи; документів, на
підставі яких виникли майнові права та
обов'язки установника управління щодо
активів, у тому числі судові рішення,
виконавчі документи, договори, що
стосуються права вимоги до ФОП ОСОБА_1
згідно кредитного договору № 33/КВ-06,
зазначений у додатку 1 до договору № 31-Л
від 05.09.2013 року не надавався. Натомість,
від імені ТзОВ "ІК "ІФГ Капітал"
надійшли документи, серед яких
міститься акт приймання передачі
кредитних договорів, договорів застави
(іпотеки), поруки, відповідно до якого
ТзОВ "Укрпромбанк" передав, а ТзОВ "ІК
"ІФГ Капітал" прийняв протокол обшуку
від 21.09.2012 року. Згідно вказаного
протоколу обшуку було знайдено та
вилучено, серед іншого, кредитний
договір № 33/КВ-06 від 26.05.2006 року та ін. (п.
67).

Таким чином, враховуючи, що за
витребуваним актом приймання-передачі
передавались не кредитні договори,
договори застави, а протокол обшуку, то
у задоволенні клопотання про залучення
до участі у справі №7/39/2011/5003
правонаступника позивача слід
відмовити.

Розглянувши матеріали, заслухавши
пояснення представника скаржника,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду матеріалів
і вирішення спору, суд встановив
наступне.

26.05.2006 року між ТзОВ "Український
промисловий банк" (Банк) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(Позичальник) було укладено кредитний
договір № 33/КВ-06, згідно п. 1.1 якого Банк
відкриває Позичальнику відновлювальну
відкличну кредитну лінію та в її межах
надає на наступних умовах: ліміт
кредитування 99000,00 доларів США; строк
кредитної лінії становить з 26.05.2006 року
до 25.05.2009 року з наступним графіком
зменшення ліміту кредитування: 25.08.2008
року на 10000,00 доларів США; 25.09.2008 року на
10000,00 доларів США; 25.10.2008 року на 10000,00
доларів США; 25.11.2008 року на 10000,00 доларів
США; 25.12.2008 року на 10000,00 доларів США;
25.01.2009 року на 10000,00 доларів США; 25.02.2009
року на 10000,00 доларів США; 25.03.2009 року на
10000,00 доларів США; 25.04.2009 року на 10000,00
доларів США; 25.05.2009 року на 9000,00 доларів
США; мета використання коштів -
придбання автотранспортних засобів та
поповнення обігових коштів; процентна
ставка - 15,0% річних; комісія за
підготовку та оформлення Договору - 150,00
грн. Відповідно до п. 2.1 Договору видача
кредитних коштів в межах кредитної
лінії здійснюється окремими частинами
(Транш). Підставою для видачі кожного
окремого Траншу є заява Позичальника.
Строк розгляду Банком заяви не може
перевищувати 2-х робочих днів. Для
надання кредитних коштів Банк
відкриває Позичальнику позичковий
рахунок НОМЕР_5 в Вінницькій філії ТОВ
"Укрпромбанк", МФО 302515 (п. 2.2 Договору).
Пунктом 2.3 Договору встановлено, що
надання кожного Траншу здійснюється
шляхом: - перерахування коштів з
позичкового рахунку на поточний
рахунок на поточний рахунок
Позичальника НОМЕР_6 Вінницькій філії
ТзОВ "Укрпромбанк", МФО 302515; - шляхом
оплати з позичкового рахунку
розрахункових документів Позичальника
(у випадках, коли це дозволено чинним
законодавством України); -
перерахування коштів з позичкового
рахунку на рахунок НОМЕР_7 в Вінницькій
філії ТзОВ "Укрпромбанк", МФО 302515, з
подальшим продажем валюти на МВРУ та
зарахуванням суми, отриманої від
продажу, на поточний рахунок
Позичальника. Згідно п. 2.6 Договору
кредит надається на тільки після
виконання вимог п. 2.5 щодо сплати
комісії та розділу 3 цього Договору
щодо умов забезпечення виконання
Позичальником зобов'язань за
Договором. Повернення Кредиту
Позичальником здійснюється шляхом
перерахування коштів із свого
поточного рахунку на позичковий
рахунок. Заборгованість за кредитом
повертається Позичальником не пізніше
останнього дня строку кредитної лінії,
передбаченого п. 1.1 цього Договору (п. 4.1
Договору). Проценти за користування
кредитом нараховуються за період з дня
надання кредиту по день його
повернення на суму фактичної
заборгованості за кредитом виходячи з
фактичної кількості днів у місяці та 360
днів у році. Нарахування та сплата
процентів за користування Кредитом
здійснюється у валюті кредиту (п. 4.2
Договору). Нарахування процентів
Банком здійснюється щомісячно за
період з 28 числа минулого місяця по 27
число поточного місяця включно та у
день остаточного повернення кредиту.
День повернення кредитних коштів в
часовий інтервал при розрахунку
процентів не включається. Якщо 28 число
поточного місяця припадає на вихідний,
святковий або інший неробочий день,
нарахування здійснюється напередодні
(п. 4.3 Договору). Сплата Позичальником
процентів здійснюється щомісячно в
строк з 28-го числа по останній робочий
день поточного місяця на рахунок
НОМЕР_5 в Вінницькій філії ТзОВ
"Укрпромбанк", МФО 302515 (п. 4.4 Договору).
При надходженні від Позичальника
коштів на сплату заборгованості за
кредитом за наявності простроченої
заборгованості, у відповідності до
умов цього Договору, Банк самостійно
направляє кошти у черговості, що
передбачена п. 6.1.4 цього Договору (п. 4.5
Договору). Відповідно до п. 4.6 Договору у
разі несвоєчасного повернення
заборгованості по кредиту Позичальник
у строки, передбачені п. 4.4 цього
Договору, сплачує проценти з
розрахунку 25% річних, що нараховуються
на суму простроченої заборгованості з
дати її виникнення до дати її повного
погашення. Згідно п. 5.1.1 Договору Банк
зобов'язувався відкрити Позичальнику
позичковий рахунок для надання Кредиту
та рахунок для нарахування та сплати
процентів, рахунки для сплати комісій.
При цьому відповідно до п.п. 5.2.5, 5.2.7
Договору Банк має право змінювати
умови кредитування (в т.ч. процентну
ставку) в порядку передбаченому п. 9.1
цього Договору, а також самостійно
списувати з будь-яких рахунків
Позичальника, відкритих у ТзОВ
"Укрпромбанк" кошти та спрямовувати їх
на погашення заборгованості по
Кредиту, сплату процентів за
користування Кредитом, штрафних
санкцій та інших платежів за цим
Договором у відповідності до п. 4.7 цього
Договору. В свою чергу Позичальник
зобов'язувався використати кредит за
його цільовим призначенням і своєчасно
повернути його відповідно до умов
даного Договору, своєчасно сплачувати
проценти за користування кредитом в
порядку передбаченому даним Договором,
достроково повернути всю
заборгованість за цим Договором, а
саме: повернути всю суму Кредиту,
сплатити нараховані проценти, штрафні
санкції (за наявності), а також сплатити
усі інші платежі, передбачені даним
Договором у випадках та в порядку,
передбачених п. 9.2 цього Договору.
Невиконання Позичальником зобов'язань,
передбачених цим пунктом є підставою
для примусового стягнення (в тому числі
шляхом звернення стягнення на
заставлене майно) заборгованості за
цим Договором. Згідно з п. 9.2. Кредитного
договору Банк має право зупинити
подальше кредитування Позичальника
та/або вимагати дострокового
повернення Кредиту, сплати процентів,
комісій та штрафних санкцій, що
передбачені даним Договором, а
Позичальник зобов'язаний в 10-ти денний
термін з моменту надіслання Банком
відповідної вимоги, повернути суму
заборгованості по Кредиту, сплатити
проценти та штрафні санкції, а також
відшкодувати збитки завдані Банку, в
наступних випадках, зокрема: порушення
Позичальником термінів платежів, що
встановлені даним Договором;
невиконання Позичальником
передбачених даним Договором
зобов'язань по цільовому використанню
Кредиту тощо.

Між ТзОВ "Укрпромбанк" та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено
договори №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 про внесення
змін до кредитного договору № 33/КВ-06 на
відкриття відновлюваної кредитної
лінії (в іноземній валюті) від 26.05.2006
року, в яких сторони погоджували:
збільшення ліміту кредитування (300000,00
доларів США).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за даним
кредитним договором 29.05.2006 між ТзОВ
"Укрпромбанк", як іпотекодержателем, та
ОСОБА_2, як іпотекодавцем, укладено
іпотечний договір.

Крім цього, між ТзОВ "Укрпромбанк", як
заставодержателем та ОСОБА_1, як
заставодавцем, 15.08.2006 укладено договір
застави транспортних засобів № 33/Zк-06,
яким також забезпечено виконання
зобов'язань позичальника за кредитним
договором № 33/КВ-06 від 26.05.2006 року.

31.10.2008 року між ТзОВ "Український
промисловий банк", як кредитором,
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1,
як боржником, та ОСОБА_2, як поручителем
укладено договір поруки № 33/Zквпор-08. За
умовами даного договору поручитель
поручився перед кредитором за
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором № 33/КВ-06 від 26.05.2006
року.

Зазначений договір поруки № 33/Zквпор-08
від 31.10.2008 року визнано недійсним
рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 14.08.2012 року у
справі № 2-597/11. Крім цього, даним
рішенням визнано недійсними підпункти
3.1.1 та 3.1.3 договору № 5 від 31.10.2008 року
про внесення змін до кредитного
договору № 33/КВ-06 від 26.05.2006 року.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 04.06.2013 року у
справі № 128/172/13-ц договір іпотеки від
29.05.2006 року, укладений між ТзОВ
"Укрпромбанк" та ОСОБА_2 також визнано
недійсним.

Суд першої інстанції встановив, що
зобов'язання Банку щодо надання
Позичальнику кредитних коштів
виконані на суму 300000,00 доларів США, що
підтверджується меморіальним ордерами
№ 3 від 29.05.2006 року, від 30.05.2006 року № 2,
від 03.08.2006 року № 1, від 16.08.2006 року № 1,
від 28.03.2007 року № 1, від 15.05.2007 року № 12,
випискою з особового рахунку (з дати
відкриття по 02.02.2011 року) тощо. Протягом
дії Кредитного Договору Позичальником
було погашено заборгованості на
загальну суму 291062,82 доларів США, в тому
числі: 181717,61 доларів США по тілу
кредиту; 109345,21 доларів США по процентам.
За твердженням позивача станом на
14.03.2011 року заборгованість Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 перед ТзОВ
"Укрпромбанк" становить в гривневому
еквіваленті 1353731,79 грн.

В підтвердження фактів здійснення
фінансових операцій по Договору та
існування вказаного розміру
заборгованості позивачем надано суду
розрахунки суми заборгованості за
підписом ліквідатора Банку, виписки по
особовому рахунку Позичальника,
меморіальні ордери, заяви на отримання
Кредиту за підписом Позичальника,
розпорядження бухгалтерії, акти
цільового використання кредиту, заяви
на продаж валюти, довідку від 07.04.2011
року № 4188, довідку від 05.03.2012 року № 1124,
платіжні доручення.

В зв'язку з порушенням взятих на себе
зобов'язань Банком на адресу
Позичальника неодноразово
направлялись листи з вимогою погашення
простроченої заборгованості факт
отримання яких підтверджується
відповідними повідомленнями про
вручення поштового відправлення,
зокрема лист від 22.06.2009 року № 2924, лист
від 15.09.2009 року № 3807, лист від 03.09.2010 року
№ 1065, лист від 21.09.2010 року № 1109, лист від
12.10.2009 року № 4151, лист від 09.12.2010 року №
18479.

Враховуючи вищевикладені умови
договору № 33/КВ-06 від 26.05.2006 року та
беручи до уваги встановлені обставини
справи, господарський суд Вінницької
області дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Разом тим, місцевим господарським
судом не взято до уваги наступного.

Як зазначалося, провадження у справі
зупинялося до набрання законної сили
судовим рішенням у справі № 5011-35/12317-2012.
Так, рішенням господарського суду м.
Києва від 25.11.2013 року у справі №
5011-35/12317-2012 (залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 року)
задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до ТзОВ
"Український промисловий банк". Визнано
недійсним з моменту укладення
Кредитний договір № 33/КВ-06 від 26.05.2006
року.

Вказаним рішенням господарського суду
встановлено, що в кредитному договорі
33/КВ-06 від 26.05.2006 року в графі "реквізити
та підписи сторін" від позичальника
значиться фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 та міститься підпис особи.
Будь-які вказівки про те, що підпис від
імені ФОП ОСОБА_1 виконано іншою особою
за дорученням позичальника в договорі
відсутні.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.04.2013 року розгляд справи
було відкладено на 17.04.2013 року та при
цьому вирішено направити до Відділення
розслідування злочинів у сфері
господарської діяльності СВ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області з метою
отримання копій документів, які були
вилучені під час обшуку, проведеному
21.09.2012 року в рамках кримінальної
справи № 12290062.

До господарського суду міста Києва від
позивача (ФОП ОСОБА_1) надійшли
додаткові документи у справі, а саме:
висновок від 28.02.2013 року № 2014/206/13-21
судово-економічної експертизи,
проведеної в межах кримінальної справи
№ 12290062 Вінницьким відділенням
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз.

Відповідно до наявного в матеріалах
господарської справи № 5011-35/12317-2012
Висновку експерта Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України у Вінницькій області від
25.06.2013 року № 204, проведеного в рамках
досудового слідства у кримінальному
провадженні на підставі постанови
слідчого про призначення судової
почеркознавчої експертизи від 17.06.2013
року, підписи в кредитному договору №
33/КВ-06 від 26.05.2006 року напроти
друкованого напису "Позичальник" на 1 та
2 сторінці кредитного договору та
напроти друкованого напису "ОСОБА_1" на 2
та 3 сторінці кредитного договору
виконані не гр. ОСОБА_1, а іншою особою.

Крім цього, відповідно до зазначеного
висновку підписи в додаткових угодах
до кредитного договору № 33/КВ-06 від
26.05.2006 року №№ 2, 3, 4, 5, 6 та 7, а також
підпис в договорі поруки № 33/Zквпор-08
від 31.10.2008 року напроти друкованого
напису "ОСОБА_1" також виконані не гр.
ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Згідно з п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування ГПК
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 (із змінами та
доповненнями) не потребують
доказування преюдиціальні факти, тобто
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) у процесі розгляду
іншої справи, в якій беруть участь ті
самі сторони, в тому числі і в тих
випадках, коли в іншому спорі сторони
мали інший процесуальний статус
(наприклад, позивач у даній справі був
відповідачем в іншій, а відповідач у
даній справі - позивачем в іншій).

Крім того, ухвалою господарського суду
Вінницької області від 10.05.2011 року
зупинено провадження у справі №
7/39/2011/5003 в зв'язку з призначенням
судово-економічної експертизи. Вказана
ухвала була залишена без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.07.2011 року та
постанови Вищого господарського суду
України від 08.11.2011 року. 12.06.2012 року до
суду від Вінницького відділення КНДІСЕ
надійшов висновок судово-економічної
експертизи № 21/3015 від 12.06.2012 року.
Зазначений висновок
судово-економічної експертизи по
справі № 7/39/2011/5003, складений 12.06.2012 року
Вінницьким відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України, відповідно до заключної
частини якого зазначається, що за
результатами дослідження матеріалів
господарської справи № 7/39/2011/5003 та
додатково наданих документів кошти з
позичкового рахунку НОМЕР_5 кошти на
рахунки, що передбачені умовами
кредитного договору НОМЕР_7 та НОМЕР_6, з
призначенням платежу: "видача кредиту
згідно кредитного договору № 33/КВ-06 від
26.06.2006 року" не надходили. Натомість
ТзОВ "Укрпромбанк" перерахував 300000,00
доларів США з позичкового рахунку
НОМЕР_5 на рахунок НОМЕР_4, відкритий
згідно договору банківського рахунку в
іноземній валюті № 682-06 від 24.05.2006 року
ФОП ОСОБА_1, з призначенням платежу:
"видача кредиту зг.дог. № 33/КВ-06 від
26.05.2006 р…", що не відповідає вимогам п.
2.3. кредитного договору № 33/КВ-06 від
26.05.2006 року. Додаткових угод щодо
внесення змін до п. 2.3. кредитного
договору № 33/КВ-06 від 26.05.2006 р. на
дослідження не надано.

Крім того, за результатами дослідження
наданих документів, а саме: банківських
виписок, меморіальних ордерів, заяв на
видачу траншів та розпоряджень
бухгалтерії сума коштів, що надійшла на
рахунок НОМЕР_4, відкритий згідно
Договору банківського рахунку № 682-06
від 24.05.2006 року ФОП ОСОБА_1 з
призначенням платежу "видача кредиту
зг. дог. № 33/КВ-06 від 26.05.2006 р…" становить
300000,00 доларів США. Кредит надавався
згідно заяв на видачу траншів ОСОБА_1 на
рахунок НОМЕР_4, застосування якого не
передбачено кредитним договором №
33/КВ-06від 26.05.2006 року, які в подальшому
списано з рахунка НОМЕР_4, як зазначено
в призначенні платежу, на підставі заяв
на продаж іноземної валюти. На
дослідження заяв власника рахунку ФОП
ОСОБА_1, на підставі яких здійснювалось
списання коштів з рахунку НОМЕР_4 не
надано. Натомість в матеріалах справи
наявні заяви про продаж іноземної
валюти від імені ВФ ТзОВ "Укрпромбанк"
на суму 281618,20 доларів США, де зазначено:
"доручаємо вам списати іноземну валюту,
що нам належить, з рахунку НОМЕР_8 в
банку ТзОВ "Укрпромбанк", МФО 321228, та здійснити її продаж на
таких умовах: (кредит ФОП ОСОБА_1) … за
курсом уповноваженого банку…
перерахувати гривневий еквівалент на
рахунок НОМЕР_1 в Вінницьку філії ТзОВ
"Укрпромбанк…". Згідно банківських
виписок по рахунку НОМЕР_6 на рахунок
НОМЕР_6, відкритий згідно Договору
банківського рахунку № 682-06 від 24.05.2006
року та застосування якого передбачено
кредитним договором, надійшли кошти з
рахунку № НОМЕР_1 з призначенням
платежу "За продану валюту … по курсу…
зг. заяви від … за мінусом комісії 0,1%..."
в сумі 1506185,68 грн., які списані готівкою
в день надходження з призначенням
платежу на придбання товару та на
поновлення корпоративної картки (в
призначенні платежу не вказано номер
картки та кому вона належить) в сумі
1504313,52 грн. Тоді, як згідно п. 2.3.
кредитного договору № 33/КВ-06 від 26.05.2006
року у разі подальшого продажу виданої
валюти на МВР, кошти перераховуються з
позичкового рахунку на рахунок НОМЕР_7
з подальшим продажем валюти та
зарахуванням суми, отриманої від
продажу на поточний рахунок
позичальника. В матеріалах справи
відсутні первинні документи на видачу
готівки з рахунку НОМЕР_6, заяви на
продаж іноземної валюти власника
рахунка НОМЕР_4 ФОП ОСОБА_1, що є
підставою для списання коштів з
зазначеного рахунку, тому встановити
яку суму коштів за кредитним договором
№ 33/КВ-06 від 26.05.2006 року було отримано
безпосередньо ФОП ОСОБА_1 експертом на
видається за можливе.

За результатами дослідження наданих
документів, а саме копій меморіальних
ордерів, платіжних доручень, заяв на
переказ готівки в рахунок погашення
заборгованості по кредиту за кредитним
договором № 33/КВ-06 від 26.05.2006 року ТзОВ
"Укрпромбанк" зараховано суму в розмірі
181717,61 доларів США. Надані на
дослідження копії платіжних доручень
не містять підписів уповноважених осіб
клієнта та відбиток його печатки, копії
меморіальних ордерів та заява на
переказ готівки не містять підписів
осіб відповідальних за здійснення
операцій, а лише відтиск штампу та
підпис про засвідчення копій, що не
відповідає вищезазначеним вимогам
постанови № 566 від 30.12.1998 року щодо
оформлення первинних документів.

Обґрунтовуючи висновок експерт вказав
на те, що при укладенні кредитного
договору було визначено, що надання
кожного траншу здійснюється шляхом
перерахування коштів з позичкового
рахунку НОМЕР_5 на поточний рахунок
позичальника НОМЕР_6, проте як допущена
у вказаних номерах рахунків
невідповідність спричиняє
неможливість зарахування коштів з
вказаного позичкового рахунку (в
іноземній валюті) на поточний рахунок
(в національній валюті).

Також, згідно з Висновком спеціаліста
№ 1 від 18.09.2012 року, складеного
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром
УМВС України у Вінницькій області на
підставі постанови про призначення
економічного дослідження від 17.09.2012
року по кримінальній справі № 12290062,
винесеної слідчим відділенням
розслідування злочинів у сфері
господарської діяльності СВ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області ст.
лейтенантом міліції Щетницькою Н.В.,
кошти з позичкового рахунку НОМЕР_5 на
рахунки, що передбачені умовами
кредитного договору НОМЕР_7 та НОМЕР_6, з
призначенням платежу: "видача кредиту
згідно кредитного договору № 33/КВ-06 від
26.06.2006 р." не надходили.

Обґрунтовуючи зазначений висновок,
судовий експерт вказав на те, що в
наявних матеріалах кримінальної
справи наявні меморіальні ордери,
згідно з якими ТзОВ "Укрпромбанк" за
період з 29.05.2006 року по 15.05.2007 року в
недотримання умов п. 2.3. кредитного
договору № 33/КВ-06 від 26.05.2006 року
перерахував кошти в сумі 300000 дол. США з
позичкового рахунку НОМЕР_5 на рахунок
НОМЕР_4, який не зареєстрований у ДПІ м.
Вінниці.

Вказані висновки судового експерта
узгоджуються з даними Акту Вінницької
міжрегіональної державної податкової
інспекції від 14.10.2010 року № 546-17/НОМЕР_3
"Про результати документальної
планової виїзної перевірки дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3 за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010
року", в якому серед даних про наявність
відкритих рахунків у банківських
установах відсутній рахунок НОМЕР_4.
Цим же Актом не встановлено наявності
будь-якої кредиторської
заборгованості у позивача перед
відповідачем за перевіряємий період.

Також, у Висновку спеціаліста № 1 від
18.09.2012 року, складеного
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром
УМВС України у Вінницькій області,
судовий експерт відзначив, що механізм
видачі та погашення кредиту (п. 2.3.
кредитного договору № 33/КВ-06 від 26.05.2006
року) не передбачає застосування
рахунків НОМЕР_4 та № НОМЕР_1.

Крім того, судовий експерт зазначив, що
копії меморіальних ордерів № 3 від
29.05.2006 року, № 2 від 30.05.2006 року, № 1 від
03.08.2006 року, № 1 від 16.08.2006 року, № 1 від
28.03.2007 року, № 12 від 15.05.2007 року не
підтверджують факт перерахування,
видачі та отримання коштів в сумі 300000,00
дол. США ОСОБА_1

Зокрема, вказані меморіальні ордери не
містять підписів осіб, відповідальних
за здійснення операцій, а лише відтиск
штампу банку та підпис про засвідчення
копії, що не відповідає вимогам
Постанови № 566 від 30.12.1998 року щодо
оформлення первинних документів, а
заявки на продаж іноземної валюти ФОП
ОСОБА_1 не підтверджені заявками про
продаж іноземної валюти банком.

Зазначені обставини, які встановлені
висновком судово-економічної
експертизи № 21/3015 від 12.06.2012 року, також
слугували підставою для задоволення
господарським судом м. Києва позовних
вимог ФОП ОСОБА_8 до ТзОВ "Укрпромбанк"
про визнання недійсним договору №
33/КВ-06 від 26.05.2006 року.

За таких обставин, висновки місцевого
господарського суду не відповідають
обставинам справи, а саме судом не
взято до уваги, що кредитний договір
№33/КВ-06 від 26.05.2006 року не підписувався
ОСОБА_1, а іншою особою; кошти на
рахунок, що передбачений умовами
кредитного договору не надходили.

Таким чином, позивачем не доведено суду
підстав для стягнення з відповідача
основного боргу, заборгованості з
нарахованих відсотків за користування
кредитом, пені за несвоєчасне
погашення кредиту, заборгованості за
несвоєчасне погашення процентів за
користування кредитом саме за
кредитним договором № 33/КВ-06 від 26.05.2006
року.

Натомість, доводи викладені
відповідачем в апеляційній скарзі є
підставними та обґрунтованими, відтак
підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 2 ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи.

Колегія суддів, дійшла висновку про
скасування рішення господарського
суду Вінницької області із прийняттям
нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102,103, 104, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задоволити.

2. Рішення господарського суду
Вінницької області від 04.09.2012р. у справі
№7/39/2011/5003 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1317874,76
грн. заборгованості за кредитним
договором № 33/КВ-06 від 26.05.2006 року
відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" (01133, м. Київ, бульвар
Лесі Українки, 26, ) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) 6886,66
грн. судового збору за подання
апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити
господарському суду Вінницької
області.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Саврій В.А.