ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.Справа № 922/890/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Благодійної організації
"Дитинство", с. Високий до
Височанської селищної ради, смт.
Високий про скасування свідоцтва про
право власності за участю
представників сторін:

позивача - Орехової Н.О. довіреність б/н
від 13.03.14 р.;

відповідача - Антикова І.О. довіреність
б/н від 13.01.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Благодійна організація "Дитинство"
(позивач) звернулася до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідача - Височанської
селищної ради, в якій позивач просить
визнати незаконним та скасувати
свідоцтво про власності Височанської
селищної ради від 12.08.2011р. на майновий
комплекс в сел. Високий по вул.
Хоткевича, 43, Харківського району та
області. Також, позивач просить
скасувати реєстрацію права власності
Височанської селищної ради.

У судовому засіданні 02 квітня 2014 року
оголошувалась перерва до: 16 квітня 2014
року о 11:45.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги та просив позов
задовольнити.

Присутній представник відповідача у
судовому засіданні підтримав
клопотання про зупинення провадження у
справі надане ним через канцелярію
господарського суду Харківської
області 02 квітня 2014 року, в якому
відповідач просить зупинити
провадження у справі до вирішення по
суті Вищим адміністративним судом
України справи №2034/344/2012 та Харківським
апеляційним справи №5023/5477/11.

Також представник відповідача у
судовому засіданні підтримав
клопотання про зупинення провадження у
справі до вирішення по суті Вищим
адміністративним судом України справи
№К/800/1134/14 від 16.04.14 р.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі вважає їх необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягаю з
огляду на наступне.

Згідно із абз. 2 п.3.16. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до
частини першої статті 79 ГПК
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядалися іншим
судом. При цьому пов'язаною з даною
справою є така інша справа, у якій інший
суд встановлює обставини, що впливають
чи можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі: в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК України).

Суд враховує, що рішенням
Європейського суду з прав людини від
25.07.2002 року у справі
"Совтрансавто-Холдинг" проти України",
яке є в силу ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" є джерелом права, визначено, що
"право на справедливий судовий розгляд,
гарантований статтею 6 § 1 Конвенції,
повинно тлумачитися в світлі преамбули
Конвенції, яка проголошує верховенство
права як елемент спільної спадщини
держав-учасниць. Одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що у будь-якому спорі
рішення суду, яке вступило в законну
силу, не може бути поставлено під
сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

Як вбачається з комп'ютерної програми
"Діловодство спеціалізованого суду"
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10 квітня 2014
року у справі №5023/5477/11 за позовом
Благодійної організації "Дитинство" до
Вовчанської селищної ради
Харківського району Харківської
області про визнання права власності
залишено без змін, щодо розгляду Вищим
адміністративним судом України справи
№2034/344/2012, суд вважає за необхідне
відмовити, оскільки вбачаються
підстави для задоволення позову, а дане
клопотання направлене на затягування
судового процесу.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
про що надав відзив на позовну заяву, в
якому зазначив, що 11.03.1997 р.
відповідачем прийнято рішення про
взяття на баланс будівель розташованих
за адресою: Харківська область,
Харківський район, смт. Високий, вул.
Хоткевича, 43, тобто на думку
відповідача нічим не спростовано факт
набуття права власності на вказане
майно. Відповідач зазначив, що
свідоцтво про право власності не є
актом нормативного характеру, оскільки
воно самостійно не породжує певні
відносини, а є похідним документом від
рішення. Таким чином свідоцтво про
право власності є документом, яким
оформлюється відповідне право, а не
документом на підставі якого
набувається, або припиняється право
власності, тому на думку відповідача
позивачем невірно обрано спосіб
захисту, наслідком чого є відмова у
позові. Також відповідач зазначив, про
наявність декількох справ про які вже
зазначалось у клопотаннях про
зупинення провадження у справі.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, пояснення їх повноважних
представників, всебічно та повно
з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

В 1997 році СТГО "Південна залізниця"
передала Височанській селищній раді
спірну територію. Нежитлові будівлі, що
колись належали до відомчого дитячого
табору та були повністю зруйновані, що
зазначено в акті приймання-передачі
від відомчого оздоровчого табору
"Здоров'я" в комунальну власність,
відповідно до якого зазначено (п.3.), що
станом на 01.01.1997 року зношення будинку
-100%, залишкова вартість - 0 грн. (а.с.12)

Як свідчать матеріали справи, будь яка
правовстановлююча документація на
зазначені будівлі відсутня. За заявою
БО "Дитинство" в особі директора,
Орєхової Надії Олексіївни, рішенням
Височанської селищної ради було
присвоєно окрему поштову адресу
будівлі літ. "Б-1" з метою подальшого її
виділення в окреме домоволодіння за
адресою сел. Високий, вул. Горького, 30-а.

Майновий комплекс, що складається з
нежитлової будівлі літ. "А-1" з верандою
літ. "а", нежитлової будівлі літ. "Б-1" з
верандою літ. "б", сараю літ. "Д", душу літ.
"В", душу літ. "Г", навісу літ. "Е",
розташований за адресою: сел. Високий
по вул. Хоткевича, 43, вул. Горького, 30-а.
Вищевказаний комплекс
проінвентаризовано та взято на облік з
1999 року в КП "ХРБТІ" за замовленням
позивача, але право власності на нього
не зареєстровано, що підтверджується
довідкою КП "Харківського районного
бюро технічної інвентаризації" за № 586
від 16.09.2010 р.

Висновком експертного
будівельно-технічного дослідження
№8488, який виконаний Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса,
по заяві директора БО "Дитинство",
визначено, що будівлі, що знаходились
на території відомчого оздоровчого
табору "Здоров'я" по вул. Хоткевича, 43 в
сел. Високий, станом на 01.01.1997 р., в
цілому мали фізичний знос 100% та згідно
з Правил фізичного зносу (7.5) оцінка
фізичного стану "непридатний" -
"елементи будівлі знаходяться у
зруйнованому стані. При 100% -ному зносі
залишки елемента ліквідовані"

Виходячи з вищевикладеного, будівлі
які були введені в експлуатацію у 1957
року, станом на 01.01.1997 року - мали
фізичний знос 100%, тобто елементи
будівлі знаходились у зруйнованому
стані, залишки елементів повністю
ліквідовані.

Голова Височанської ради надав довідку
про те що на балансі Височанської
селищної ради є великий перелік
будівель (фактично неіснуючих) нібито
переданих "Південною залізницею" (про
що відсутні відповідні документи) та
самостійно оцінює їх вартість, зросла
від 0 грн. до 147 994, 31 грн., хоча взагалі
право оцінювати нерухоме майно мають
лише спеціалізовані фірми, корті мають
відповідну ліцензію.

12 серпня 2011 року відповідач, якому було
відомо, що питання права власності на
спірні будівлі розглядалося в
провадженні господарського суду,
зневажив цей факт та ініціював видачу
собі свідоцтва про право власності на
спірні будівлі, не маючи на це
відповідних правових підстав.

Щодо посилань відповідача на те, що він
є власником спірних будівель, дане
твердження спростовується постановою
Харківського районного суду
Харківської області від 19.11.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду, рішення
Височанської селищної ради від 12.08.2011
року № 292 "Про оформлення права
комунальної власності на майновий
комплекс оздоровчого табору "Здоров'я"
за адресою вул. Хоткевича №43 в смт.
Високий, Харківського району
Харківської області" визнано
протиправним та скасовано.

Рішенням господарського суду
Харківської області у справі №5477/11
визнано за благодійною організацією
"Дитинство" право власності на
нежитлову будівлю "А-1" площею 184,10 кв. м з
верандою літ. "а" площею 100,40 кв. м, ганком
"а1" а надвірними будівлями - сараєм "Б",
сараєм "В", фундаментом "Ф", по вул.
Хоткевича, 43 селища Високий
Харківського району Харківської
області. Визнано за благодійною
організацією "Дитинство" право
власності на нежитлову будівлю "б-1"
площею 184,10 кв. м з верандою літ. "а"
площею 100,40 кв. м, ганком "а1" та
надвірними будівлями - душем "В", душем
"Г", сараєм "Д", по вул. Горького, 30а
селища Високий Харківського району
Харківської області.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.04.14 р. у
справі №5023/5477/11 вищезазначене рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

Відсутні інші передбачені законні
підстави для прийняття рішення про
видачу свідоцтва про право власності, а
саме: дозвіл на будівництво чи
реконструкцію будівель, проектна
будівельна документація, акт
обстеження будівель для прийняття в
експлуатацію та його погодження в
органах архітектури, санепідемстанції,
пожарній інспекції, рішення про
збереження

Свідоцтво на право власності
безпідставно видане Височанською
селищною радою на своє ім'я на створені
позивачем будівлі, що порушує права
позивача та має бути скасовано,
оскільки воно стосується фактично
неіснуючих будівель і його дія не може
розповсюджуватись на будівлі, які є
власністю позивача.

Конституцією України (ст.41) та ЦК
України (ст.321) гарантовано, що кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Право
приватної власності є непорушним.

До того ж, згідно п. 30, ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", прийняття рішень щодо
включення до об'єктів комунальної
власності майна відноситься до
Виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад, а не їх
виконкомів. Але відповідне рішення
Височанської селищної ради відсутнє,
питання про прийняття до комунальної
власності та видачу відповідного
свідоцтва на будівлі, які сьогодні
фактично існують на території по вул.
Хоткевича, 43 в селищі Високий сесією
депутатів не розглядалось.

Відповідно п.8.1 тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом N
7/5 від 07.02 2002 Міністерства юстиції
України від 18 лютого 2002 р.
зареєстрованого за N 157/6445: Оформлення
права власності на нерухоме майно
проводиться видачею свідоцтва про
право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно: а) органами місцевого
самоврядування: фізичним та юридичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, та
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам;

Оспорюване свідоцтво було видано за
відсутності зазначених документів -
відсутні документи які б
підтверджували будівництво, відсутня
проектна документація, відсутні
погодження з відповідними санітарними,
пожарними та архітектурними
інстанціями, відсутні акти прийняття
об'єкта в експлуатацію.

Відповідно п. 8.4. цього ж положення,
свідоцтво про право власності містить
таку інформацію: назву об'єкта
нерухомого майна; місце видачі
свідоцтва; дату видачі свідоцтва, назву
органу, який видав свідоцтво; тип
(призначення) об'єкта нерухомого майна
(житловий будинок, садиба, квартира,
приміщення тощо); адресу
(місцезнаходження) об'єкта нерухомого
майна; відомості про власника
(власників); форму власності; вид
спільної власності та розмір часток,
якщо майно належить на праві спільної
часткової власності; опис об'єкта
нерухомого майна (дані про будівлі,
споруди, їх частини; найменування та
літеровка; загальна та житлова площа,
площа земельної ділянки (у разі
наявності такої інформації), матеріали
стін тощо), що формується за
результатом проведеної технічної
інвентаризації об'єкта нерухомого
майна; реквізити прийнятого рішення
(найменування органу, назва документа,
дата та індекс); прізвище, ім'я, по
батькові та підпис керівника органу,
який прийняв рішення.

Зазначене свідоцтво скріплюється
печаткою органу, який проводив
оформлення права власності на нерухоме
майно.

Судом встановлено, що у спірному
свідоцтві відсутня назва об'єкту, площа
земельної ділянки, матеріали стін,
тощо.

Підставами для захисту цивільного
права відповідно до положень частини 1
статті 15 Цивільного кодексу України є
його порушення, невизнання чи
оспорювання.

Задовольняючи позов суд враховує те, що
обрані позивачем способи захисту
порушеного права відповідають
способам, визначеним п.п.4, 10 ч.2 ст.16 ЦК
України (відновлення становища, яке
існувало до порушення; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб) та ч.2 ст. 20 ГК України
(визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
позовні вимоги про визнання незаконним
та скасування свідоцтва про власності
Височанської селищної ради від 12.08.2011р.
на майновий комплекс в сел. Високий по
вул. Хоткевича, 43, Харківського району
та області обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги з зазначенням доказів.
До обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

Позивачем заявлено позовну вимогу про
касування реєстрації права власності
Височанської селищної ради.

Враховуючи вищенаведене та те, що
позивачем не надано належного
документального та правового
обгрунтування даної позовної вимоги та
те, що в ній не визначено яке саме право
власності просить скасувати, суд
вважає за необхідне у ії задоволенні
відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати
свідоцтво про власності Височанської
селищної ради від 12.08.2011р. на майновий
комплекс в сел. Високий по вул.
Хоткевича, 43, Харківського району та
області.

3. В іншій частині позовних вимог -
у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Височанської селищної
ради (62459, Харківська область,
Харківський район, смт. Високий, вул.
Р.Люксембург, 12) на користь Благодійної
організації "Дитинство" (62459, Харківська
область, Харківський район, смт.
Високий, вул. Хоткевича, 43) судовий збір
у розмірі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний