м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1922/14 07.04.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва

про стягнення 277 739,53 грн.

За участю представників:

від позивача :Левченко В.І. -
представник за довіреністю № 91/2013/08/16-2
від 16.08.2013 р. від відповідача:Турченко
Д.Л. - представник за довіреністю № 64
від 01.10.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" з позовом до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію в розмірі 277 739,53 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору № 510147 від 01.08.2001 р. на
постачання теплової енергії у гарячій
воді в частині своєчасної плати за
надані послуги, внаслідок чого у
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва
утворилась заборгованість в сумі 277
739,53 грн. за період з 01.03.2011 р. до 01.01.2014 р.

У позові Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" просить суд
стягнути з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 263 423,53 грн., пеню в сумі
1 881,60 за період з 01.01.2013 р. по
01.06.2013 р., 3% річних в сумі 12 434,40 грн. за
період з 01.03.2011 р. до 01.01.2014 р., а всього -
277 739,53 грн.

У судовому засіданні представник
позивача зазначив, що сума основного
боргу відповідачем сплачена, в частині
позовних вимог про стягнення штрафних
санкцій та матеріальних втрат просив
позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні зазначив, що сума основного
боргу сплачена, просив зменшити суму
пені до 10 грн.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

01.08.2001 р. між Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" (постачальник) та
Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва
(споживач), був укладений договір № 510147
на постачання теплової енергії у
гарячій воді.

Згідно п 1.1 вказаного договору
предметом договору є постачання,
користування та своєчасна сплата в
повному обсязі спожитої теплової
енергії у гарячій воді, на умовах,
передбачених цим договором.

Енергопостачальна організація
зобов'язується постачати теплову
енергію у гарячій воді на потреби:
опалення та вентиляції - в період
опалювального сезону; гарячого
водопостачання - протягом року; в
кількості та в обсягах згідно з
додатком № 1 до цього договору (п. 2.2.1
договору).

Відповідно до п. 2.3.1 договору абонент
зобов'язується додержуватися
кількості споживання теплової енергії
по кожному параметру в обсягах, які
визначені у додатку № 1, не допускаючи
їх перевищення; своєчасно сплачувати
вартість спожитої теплової енергії.

Згідно з п. 8.1 договору цей договір
набуває чинності з дня його підписання
та діє до 31.12.2001 р.

Відповідно п. 8.4 договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач умови договору виконав у
повному обсязі, надав послуги на
поставку теплової енергії у гарячій
воді, що підтвержується обліковими
картками фактично спожитої теплової
енергії у гарячій воді за період з
березня 2011 р. по грудень 2013 р.

Однак, відповідач зі свого боку умови
договору в частині оплати послуг
виконав неналежним чином,
внаслідок чого у останнього виникла
заборгованість за спожиту теплову
енергію у гарячій воді у сумі 263 423,53 грн.
за період з 01.03.2011 р. до 01.01.2014 р.

Наявність заборгованості відповідача
підтверджується витягом з облікової
картки відповідача, довідкою про
надходження коштів за спожиту
теплоенергію з березня 2011 р. по грудень
2013 р., довідкою про надходження коштів
за спожиту теплоенергію з березня
2011 р. по грудень 2013 р.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського
кодексу України передбачено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів),
встановлених/визначених відповідно до
вимог закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Згідно з пунктом 2.1 договору на
постачання теплової енергії у гарячій
воді сторони домовились, що при
виконанні умов договору, а також при
вирішенні всіх питань, що не обумовлені
цим договором, сторони зобов'язуються
керуватися тарифами, затвердженими
Київської міською держадміністрацією,
Положенням про
Держенергоспоживнагляд, Правилами
користування тепловою енергією,
правилами технвчної експлуатації
тепловикористовуючих установок і
теплових мереж, нормативними актами з
питань користування та
взаєморозрахунків за енергоносії,
чинним законодавством України

Статтею 20 Закону України "Про
теплопостачання" визначено, що тарифи
на теплову енергію, реалізація якої
здійснюється суб'єктами
господарювання, що займають монопольне
становище на ринку, є регульованими.
Тарифи на виробництво, транспортування
та постачання теплової енергії, крім
тарифів на виробництво теплової
енергії для суб'єктів господарювання,
що здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Тарифи на теплову енергію були
погоджені сторонами та на час розгляду
даної справи не скасовані та
недійсними не визнані.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ст. 530
ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
після подачі позову, відповідач
сплатив суму основного боргу в розмірі
263 423,53 грн., що підтверджується
довідкою про надходження коштів за
спожиту теплоенергію з березня 2011 р. по
лютий 2014 р. та поясненнями представника
позивача.

Таким чином, сплативши заборгованість
у розмірі 263 423,53 грн. відповідач
припинив у такий спосіб відповідне
грошове зобов'язання, у зв'язку з чим
провадження в цій частині позовних
вимог підлягає припиненню на підставі
п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що у
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва на час
розгляду даної справи заборгованість
за спожиту теплову енергію у гарячій
воді за період з 01.03.2011 р. до 01.01.2014 р. у
сумі 263 423,53 грн. відсутня.

Крім суми основного боргу, позивач
просить стягнути з відповідача пеню в
сумі 1 881,60 за період з 01.01.2013
р. по 01.06.2013 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Відповідно п. 3.5 додатку № 4 до договору
у випадку несплати теплової енергії до
кінця розрахункового періоду
енергопостачальна організація
нараховує абоненту пеню на суму
фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожний
день прострочення платежу по день
фактичної сплати, але не більше суми
обумовленої чинним законодавством
України.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення пені є такими, що заявлені
правомірно.

У відзиві на позовну заяву відповідач
просить суд зменшити розмір пені до 10
грн., посилаючись на скрутне фінансове
становище.

Розглянувши доводи відповідача в цій
частині, суд зазначає, що фінансове
становище відповідача не спростовує
факту допущеного ним прострочення в
оплаті за спожиту теплову енергію та не
звільняє його від виконання
зобов'язань.

Провівши розрахунок суми пені, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
пеня в сумі 1 881,60 грн. за період з 01.01.2013
р. по 01.06.2013 р.

Також, позивач також просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 12 434,40 грн.
за період з 01.03.2011 р. до 01.01.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення 3 % річних є такими, що
заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до
стягнення суми матеріальних втрат, суд
дійшов висновку, що з відповідача
підлягає стягненню 3% річних в сумі 12
434,00 грн за період з 01.03.2011 р. до 01.01.2014 р.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію за договором № 510147 від
01.08.2001 р. в сумі 277 739,53 грн. в частині
стягнення з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва основної
заборгованості в сумі 263 423,53 грн
припинити.

Позов Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію за договором № 510147 від
01.08.2001 р. в сумі 14 316,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва (02002, м.
Київ, вул. Челябінська, 9-Г,
ідентифікаційний код 03366612) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.
Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305)
пеню в сумі 1 881 (одну тисячу вісімсот
вісімдесят одну) грн. 60 коп., 3% річних в
сумі 12 434 (дванадцять тисяч чотириста
тридцять чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва (02002, м.
Київ, вул. Челябінська, 9-Г,
ідентифікаційний код 03366612) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.
Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305)
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 5 554 (п'ять тисяч п'ятсот
п'ятдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 07 квітня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 14
квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна