ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 квітня 2014 року Справа № 14/127

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дунаєвської
Н.Г. - головуючого,

Гольцової Л.А.,

Мележик Н.І.,

розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства "ТрастТер" на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 30 січня 2014 року
у справі № 14/127 Господарського суду
Львівської області за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк", м. Київ,
в особі філії "Відділення публічного
акціонерного товариства Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк в м. Львові", м. Львів, до Приватного
підприємства "ТрастТер", м. Львів, про
звернення стягнення на заставлене
майно, та за зустрічним позовом
Приватного підприємства "ТрастТер", м.
Львів, до Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк", м. Київ,
в особі філії "Відділення публічного
акціонерного товариства Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк в м. Львові", м. Львів, про визнання
недійсним договору застави,

В С Т А Н О В И В:

Подана Приватним підприємством
"ТрастТер" касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України та підлягає поверненню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

01.11.2011р. набрав чинності Закон України
від 08.07.2011р. № 3674-VI "Про судовий збір"
(далі - Закон), який визначає правові
засади справляння судового збору,
платників, об'єкти та розміри ставок
судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору.

Зокрема, за подання касаційної скарги
до господарського суду на рішення суду
ставки судового збору встановлюються у
розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми. Ставка судового збору, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви майнового характеру, становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (пп. 1,5 п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
який набрав чинності 21.01.2014р., у січні
2014р. встановлено мінімальну заробітну
плату у розмірі 1 218,00 грн.

В касаційній скарзі Приватним
підприємством "ТрастТер" висловлено
прохання про скасування рішення
місцевого та постанови апеляційного
господарських судів у повному обсязі.

Предметом спору за первісним позовом є
вимога майнового характеру про
звернення стягнення на заставлене
майно на загальну суму 183 814,73 грн., а за
зустрічним позовом - вимога
немайнового характеру про визнання
недійсним договору застави.

При зверненні до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою
заявник повинен був сплатити 2 690,75 грн.
судового збору (1 838,15 грн. за вимоги
майнового характеру та 852,60 грн. за
вимоги немайнового характеру).

Доказів сплати судового збору у
встановленому законом розмірі заявник
касаційної скарги не надав.

Скаржник заявив клопотання про
розстрочення сплати судового збору,
посилаючись на важкий майновий стан
підприємства, зумовлений відсутністю
коштів на арештованих виконавчою
службою банківських рахунках
ПП "ТрастТер".

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення судом
дій, передбачених ч.1 ст.8 Закону України
"Про судовий збір", є врахування
документально підтверджених обставин
щодо майнового стану сторони. Особа,
яка заявляє відповідне клопотання,
повинна навести доводи і подати докази
на підтвердження того, що її майновий
стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті
нею судового збору у встановленому
порядку і розмірі, тобто обґрунтування
пов'язаних з цим обставин покладається
на заінтересовану сторону.

З огляду на неподання таких доказів
клопотання ПП "ТрастТер" про розстрочку
сплати судового збору за подання
касаційної скарги задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 1113 ГПК України після
усунення обставин, зазначених в пункті
4 частини першої цієї статті, сторона у
справі має право повторно подати
касаційну скаргу в загальному порядку
та з відповідним клопотанням про
відновлення процесуального строку на
касаційне оскарження.

Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинна містити
роз'яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. В клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не
відповідає вимогам Господарського
процесуального кодексу України, скарга
не дає підстав для перегляду постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 30 січня
2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий
господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному підприємству
"ТрастТер" у задоволенні клопотання про
розстрочку сплати судового збору.

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "ТрастТер" на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 30 січня 2014 року
у справі № 14/127 повернути скаржнику, а
справу - Господарському суду
Львівської області.

Головуючий суддя:
Дунаєвська Н.Г.

Судді:
Гольцова Л.А.

Мележик Н.І.