м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

Справа № 14/518 02.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «НТБ-Сервіс», м. Київ

До Українського консорціуму
«Екосорб», м. Київ

Про стягнення 371 010,95 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача Куриленко О.М. -
директор

Від відповідача Приходько І.А. - дов.
від 19.03.2013р., Сидоренко Ю.М. - генеральний
директор

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом про
стягнення 371 010,95 грн. заборгованості,
пені, трьох відсотків річних та
інфляційних втрат за Договором
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі від 01.10.2010р., посилаючись на
порушення відповідачем, як покупцем,
умов щодо оплати.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.11.2011р. порушено провадження
у справі №14/518 та призначено розгляд
справи на 30.11.2011р.

18.11.2011р. на адресу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшло
клопотання про зупинення провадження у
справі у зв'язку з розглядом
Господарським судом міста Києва справи
№ 28/131-б за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до Українського консорціуму «Екосорб»
про визнання останнього банкрутом та
повідомив суд про намір позивача щодо
подання заяви про визнання кредитором
у справі № 28/131-б.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.11.2011р. було зупинено
провадження у справі до вирішення
Господарським судом міста Києва заяви
про визнання Товариства з обмеженою
відповідальністю «НТБ-Сервіс»
кредитором у справі № 28/131-б за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до Українського
консорціуму «Екосорб» про визнання
останнього банкрутом.

Розпорядженням № 04-1/389 від 02.07.2013р.
Керівника апарату Кривенко О.М., у
зв'язку зі смертю судді Мельника С.М.,
було призначено повторний
автоматичний розподіл справи № 14/518, в
результаті якого дану справу було
передано для подальшого розгляду судді
Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.07.2013р. суддя Курдельчук І.Д.
прийняв справу №14/518 до свого
провадження.

Господарський суд міста Києва
неодноразово направляв учасникам
процесу листи щодо надання інформації
про відсутність чи наявність обставин,
які зумовили зупинення даної справи
(від 03.07.2013р. та від 13.01.2014р.), а саме,
розгляд заяви по справі № 28/131-б.

22.07.2013р. від позивача надійшов лист в
якому були викладені обставини щодо
руху іншої справи, а також додав до
листа копію Постанови ВГСУ від 17.04.2013р.,
справа № Б3/116-11, яка не стосується
провадження даної справи.

25.01.2014р. Господарським судом міста
Києва було направлено судовий запит
від 23.01.2014р. № 14/518 до Господарського
суду Київської області про надання
відповідних процесуальних документів.

25.01.2014р. від позивача надійшов лист, в
якому було повідомлено, що обставини,
які зумовили зупинення не усунені. В
підтвердження викладеного, позивачем
повторно було додано копію постанови
Вищого господарського суду України по
іншій справі яка не стосується даного
провадження, а саме № Б3/116-11.

Станом на 29.01.2014р. сторони інформацію
щодо наявності чи відсутності
обставин, які зумовили зупинення
провадження по даній справі (розгляд
заяви по справі № 28/131-б) не повідомили.

З Єдиного державного реєстру судових
рішень та Діловодства Господарського
суду міста Києва вбачається, що по
справі № 28/131-б було винесено постанову
Вищого господарського суду України від
21.02.2012р., якою постанову Київського
апеляційного господарського суду від
13.12.2011р. залишено без змін. Зазначеною
постановою було припинено провадження
у справі № 28/131-б про банкрутство
Українського консорціуму «Екосорб»,
порушеній за заявою ПАТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.01.2014р. було поновлено
провадження у справі № 14/518 та
призначено судовий розгляд на 12.02.2014р.

05.02.2014р. від Господарського суду
Київської області надійшов лист щодо
надання інформації на судовий запит
від 23.01.2014р. № 14/518, в якому були
викладені обставини розгляду справи
стороною в якій є ТОВ «УК Екосорб».

Як встановлено господарським судом ТОВ
«УК Екосорб» (33269251) та Український
консорціум «Екосорб» (02023732) є різними
юридичними особами.

11.02.2014р. та 12.02.2014р. від сторін надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
забезпечити явку повноважних
представників.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014р. розгляд справи було
відкладено на 11.03.2014р., у зв'язку з
неявкою представників сторін та
задоволенням клопотань останніх про
відкладення.

11.03.2014р. від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву в якому
відповідач позовні вимоги не визнав
посилаючись на те, що позивачем не були
передані корпоративні права та
зазначив про незмінний склад учасників
ТОВ «Захід Сервіс», в зв'язку з чим
відповідач позбавлений права
управління згаданого товариства.

В судовому засіданні 11.03.2014р. позивач
надав витребувані судом документи та
клопотання про зобов'язання
відповідача надати суду для огляду
оригінал, укладеного між сторонами,
Договору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. розгляд справи було
відкладено на 18.03.2014р. та зобов'язано
сторони надати письмові пояснення щодо
місцезнаходження Договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі від 01.10.2010р.; у випадку
відсутності оригіналу Договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі від 01.10.2010р., надати письмові
пояснення причин, документально
підтвердивши викладені обставини.

Представник позивача в судовому
засіданні 18.03.2014р., надав витребувані
судом пояснення по справі, які належним
чином засвідчені та містяться в
матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014р. було продовжено строк
вирішення спору на п'ятнадцять днів,
відповідно до ст. 69 ГПК України, за
клопотанням сторін, відкладено розгляд
справи на 02.04.2014р. та зобов'язано
сторони надати письмові пояснення щодо
прийняття загальними зборами позивача
рішення щодо купівлі-продажу частки в
статутному капіталі, надати належним
чином засвідчену копію вказаного
рішення та оригінал для огляду в
судовому засіданні.

26.03.2014р. від позивача надійшла
клопотання в якому зазначено, що
оригінал рішення купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«Захід сервіс» було оформлено
протоколом зборів засновників ТОВ
«Захід сервіс» та зберігається у його
керівника, генерального директора
Моторної Л.І., в зв'язку з чим просить
суд залучити до участі у справі ТОВ
«Захід сервіс» як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, та витребувати згадані
документи для огляду в судовому
засіданні.

Суд визнав клопотання позивача
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки спір
щодо оплати за договором
купівлі-продажу і результати його
можуть впливати на права обов'язки ТОВ
«Захід сервіс». Щодо витребування
документів, то слід зазначити, що в
судовому засіданні відповідачі
повідомили, що рішення купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«Захід сервіс» не було оформлено
протоколом зборів засновників ТОВ
«Захід сервіс» і збори засновників
товариства з цього питання не
проводились, втім фактично угода двох
засновників про купівлю-продаж частки
у статутному капіталі ТОВ «Захід
сервіс» вказує на прийняття
засновниками рішення купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«Захід сервіс».

Представник позивача позовні вимоги в
судовому засіданні підтримав в повному
обсязі, вважає їх обґрунтованими і
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представник відповідача, проти
задоволення позовних вимог
заперечував, та просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити з
підстав зазначених у відзиві на
позовну заяву, а саме - рішення
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Захід сервіс» не було
оформлено протоколом зборів
засновників ТОВ «Захід сервіс» збори
засновників товариства з цього питання
не проводились.

В судовому засіданні 02.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85
ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представників сторін, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2008 здійснено державну реєстрацію
юридичної особи ТОВ «Захід Сервіс»
(35780810, статутний фонд 500000грн)
учасниками якого, згідно до
спеціального витягу ЄДРЮОФОП, є ОСОБА_6
(внесок 25000грн), ТОВ «НТБ-Сервіс» (внесок
255000грн.) та Український консорціум
«Екосорб» (внесок 220000грн.).

01.10.2010р. між учасниками ТОВ «Захід
Сервіс» (товариство) - ТОВ «НТБ-Сервіс»
(позивач) та Український консорціум
«Екосорб» (відповідач) було укладено
Договір купівлі-продажу частки у
статутному капіталі, відповідно до
умов якого позивач, як продавець
передає у власність відповідача, як
покупця, визначені даним Договором
корпоративні права, а покупець приймає
корпоративні права та оплачує їх
вартість на умовах даного Договору.

Договір підписано уповноваженими
особами, а саме, Генеральними
директорами товариств, від позивача -
Золотарьовим А.В. та від відповідача -
Сидоренком Ю.М., які діяли на підставі
Статутів, та скріплено печатками, у
встановленому порядку не оспорений, не
розірваний, не визнаний недійсним.
Таким чином, Договір є дійсним,
укладеним належним чином та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Предметом купівлі-продажу даного
Договору є наступні корпоративні
права: вид - право власності на частку у
статутному капіталі юридичної особи (п.
2.1); юридична особа - ТОВ «Захід Сервіс»,
юридична особа згідно законодавства
України, ,
місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул.
Іллінська, буд. 12. (п. 2.2); розмір
статутного капіталу товариства - 500 000
(п'ятсот тисяч) грн. 00 коп. (п. 2.3); розмір
відчужуваної частки - 255 000 (двісті
п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп., що
складає 51% (п'ятдесят один відсоток)
статутного капіталу товариства (п. 2.4).

Згідно до п. 2 Договору, право власності
покупця на придбані ним згідно даного
Договору корпоративні права виникає з
прийняттям Загальними зборами
учасників товариства рішення про
передачу таких прав.

Пунктом 6 Договору передбачено, що
продавець набуває права власності на
відчужувану частку у статутному
капіталі товариства, належну продавцю,
у розмірі 255 000 грн., що складає 51%
статутного капіталу. Ціна
корпоративних прав, що продається
згідно даного Договору, за
домовленістю сторін складає 324 000 грн.,
яку продавець та покупець вважають
вигідною для себе, її розмір не
пов'язаний зі збігом якихось важких для
сторін обставин і повністю задовольняє
їх. Ця сума грошових коштів сплачується
покупцем на розрахунковий рахунок
продавця, за вільним графіком
розрахунків, але не пізніше 01 (першого)
березня 2011 року.

В пункті 15 Договору сторони визначили,
що обов'язок по забезпеченню та
здійсненню державної реєстрації змін
до установчих документів товариства в
зв'язку з укладенням даного Договору у
порядку, передбаченому чинним
законодавством України, покладається
на покупця.

Відповідач порушуючи умови Договору,
зокрема п. 6, за передану позивачем
частку у статутному капіталі не
розрахувався та в подальшому грошові
кошти не сплатив. .

Фактичні обставини справи дають
підстави для висновку, що укладаючи
договір про купівлю-продаж частки у
статутному капіталі ТОВ «Захід сервіс»
сторони договору прийняли рішення
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Захід сервіс» однак
строк і порядок оплати не пов'язували з
проведенням зборів учасників
товариства та переходом права
власності на корпоративні права.

Непроведення зборів учасників
товариства, а також нездійснення
державної реєстрації переходу права на
частку у товаристві не є визначальною
для виконання зобов'язання за
договором в частині оплати.

Таким чином заборгованість
відповідача за отриману частку у
статутному капіталі складає 324 000 грн.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві, суд до уваги не приймає, вважає
їх необґрунтованим та безпідставними
оскільки, матеріалами справи
підтверджується, що відповідачем були
погоджені усі істотні умови Договору
шляхом підпису та скрапленням
печаткою.

Належним чином засвідчені копії вище
вказаних документів долучені до
матеріалів справи та їх оригінали,
досліджувалися під час судових
засідань, і відповідно визнаються
судом такими, що посвідчують наведені
факти та обставини господарських
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1, ст. 167 Господарського
кодексу України, корпоративні права -
це права особи, частка якої
визначається у статутному капіталі
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Відповідно до ч.1, п. «д» ст. 10 Закону
України «Про господарські товариства»,
учасники товариства мають право
здійснити відчуження часток у
статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст. 173 ГК України суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Кожна сторона повинна вжити
всіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Позивач нарахував та просить суд
стягнути з відповідача пеню у розмірі
33 158,96 грн.

Суд не погоджується з доводами
позивача, виходячи з наступного.

В ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу
України угода про неустойку повинна
бути укладена в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від 22
листопада 1996 року N 543/96-ВР, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

В Договорі укладеному між сторонами
відсутня згода щодо нарахування та
сплати пені, у випадку порушення
відповідачем грошового зобов'язання
щодо оплати частки у статутному
капіталі товариства.

Також, на суму боргу позивач
нараховує три відсотка річних у
розмірі - 6 417,86 грн. та збитки від
інфляції у розмірі - 7 434,13 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наявність прострочення з
боку відповідача, вимоги позивача про
нарахування 3% річних та збитків від
інфляції визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, але
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
то зазначені витрати відшкодовуються
за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК
України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Українського консорціуму
«Екосорб» (03170, м. Київ, бульвар Ромена
Ролана, буд. 7, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «НТБ-Сервіс» (04070, м.
Київ, вул. Іллінська, 12, ),
- з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, заборгованість у
розмірі - 324 000 (триста двадцять чотири
тисячі) грн., три відсотки річних у
розмірі - 6 417 (шість тисяч чотириста
сімнадцять) грн. 86 коп., збитки від
інфляції у розмірі - 7 434 (сім тисяч
чотириста тридцять чотири) грн. 13 коп.,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі - 3 710 (три тисячі сімсот десять)
грн. 10 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у
розмірі - 236 (двісті тридцять шість) грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
І.Д. Курдельчук

Повне рішення складено 07 квітня 2014
року.