ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 квітня 2014 року Справа № 911/4728/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Шевчук С.Р.,
суддів:Акулової Н.В., Владимиренко С.В. -
доповідач,

перевірив касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р.у
справі№911/4728/13 господарського суду
Київської областіза позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4доФізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 за
участютретьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" прозобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Подана Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України, не
приймається до розгляду і підлягає
поверненню скаржнику відповідно до
вимог п.6 ч.1 ст.1113 Господарського
процесуального кодексу України, з
наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга повинна
містити вимоги особи, що подала скаргу,
із зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Як роз'яснено в п.62 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011р. №11 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII1
Господарського процесуального кодексу
України", за приписом пункту 4 частини
першої статті 111 Господарського
процесуального кодексу України у
касаційній скарзі має бути зазначена
суть порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Недодержання
цієї вимоги тягне за собою повернення
скарги на підставі пункту 6 частини
першої статті 1113 названого Кодексу.
Отже, якщо в касаційній скарзі не
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом.

Таким чином, в касаційній скарзі має
бути чітко викладено зміст порушення з
обґрунтуванням порушених норм
законодавчими актами та вказуватися
конкретні їх пункти та статті з
урахуванням встановлених попередніми
судами фактичних обставин справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.1115 та ч.ч.1,
2 ст.1117 Господарського процесуального
кодексу України касаційна інстанція на
підставі вже встановлених судом
фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення у рішенні або постанові
господарського суду. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у судовому рішенні чи
відхилені судом, вирішувати питання
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази чи додатково
перевіряти докази.

Проте, зміст скарги зводиться до
викладення наведених судом
апеляційної інстанції обставин,
містить посилання на певні норми
матеріального та процесуального права.
При цьому, скаржник, не дотримуючись
вищевказаних вимог процесуального
законодавства, не зазначив суті
порушення, а також не вказав, які саме
норми матеріального та/або
процесуального права застосовано
судом апеляційної інстанції
неправильно, в чому саме полягає таке
порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття оскаржуваного
рішення.

Всупереч вимог п.4 ч.1 ст.111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга містить лише
загальні посилання на норми
матеріального права без зазначення
того, в чому саме полягає їх порушення
або неправильне застосування судами
при винесенні оскаржуваних ухвали та
постанови.

Отже, у скарзі не зазначено суті
порушення або неправильного
застосування апеляційним судом норм
матеріального чи/та процесуального
права, що згідно з п.6 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України є достатньою підставою для
повернення касаційної скарги без
розгляду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо у
скарзі не зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню на підставі п.6 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.86, 111, п.6 ч.1 ст.1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р. у
справі №911/4728/13 повернути скаржнику.

Головуючий суддя:С.Шевчук Судді: Н.
Акулова С.
Владимиренко