м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2028/14 07.04.14
За позовом: Приватного акціонерного
товариства "Київ-Дніпровське
підприємство промислового
залізничного транспорту" в особі
до 1) Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гранітний кар'єр"
про визнання недійсним
договору факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.13
ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "ФК
Суддя Гавриловська
У судовому засіданні брали участь
представники учасників судового
Від позивача: Дудченко С.М. - дов. №
132 від 25.12.2013 р.
Від відповідача-1: Кондрасій О.А. - дов.
№ 13-11-3995 від 26.03.2013 р.
Від відповідача-2: Дорожовець О.Ю. -
дов. № б/н від 14.02.2014 р.
Від третьої особи: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
На розгляд Господарського суду м. Києва
передано позов Барської філії
Приватного акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Арбімаркет" про визнання недійсним
договору факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013
р., укладеного між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ
Ухвалою суду від 11.02.2014 р. порушено
провадження у справі № 910/2028/14 та
призначено її розгляд на 12.03.2014 р.,
залучено до участі у справі третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гранітний кар'єр",
зобов'язано сторін та третю особу
надати певні документи.
Через відділ діловодства суду 11.03.2014 р.
від арбітражного керуючого ТОВ
"Гранітний кар'єр" надійшли письмові
пояснення та 12.03.2014 р. від відповідача
надійшов письмовий відзив на позовну
У судовому засіданні 12.03.2014 р.
представник позивача частково подав
документи на виконання вимог ухвали
суду, зокрема, описи вкладень в цінні
Представники відповідача-1 та третьої
особи у призначене судове засідання не
з'явилися, про призначене судове
засідання були повідомлені належним
чином, про що свідчать повідомлення про
вручення поштових відправлень від
12.02.2014 р., які підтверджують отримання
відплвідачем-1 14.02.2014 р., а третьою
особою 21.02.2014 р. ухвали про порушення
провадження у справі, про причини
неявки не повідомили, вимог ухвали суду
відповідач-1 не виконав.
Ухвалою суду від 12.03.2014 р. відкладено
розгляд справи до 24.03.2014 р., у зв'язку з
неявкою представників відповідача-1 та
третьої особи у призначене судове
засідання, не виконанням відповідачем-1
вимог ухвали суду та для витребування у
позивача та у відповідача-2 додаткових
доказів у справі
Через відділ діловодства суду 19.03.2014 р.
від позивача надійшли письмові
пояснення на виконання вимогу хвали
суду та 24.03.2014 р. від відповідача-1
надійшов письмовий відзив на позовну
заяву, які долучено до матеріалів
справи.
У судовому засіданні 24.03.2014 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив їх задовольнити,
надав суду оригінали документів, копії
яких додано до позовної заяви для
Представники відповідачів проти
позову заперечили у повному обсязі,
представник відповідача-2 надав суду
для огляду у судовому засіданні
Представники третьої особи у
призначене судове засідання не
з'явилися, про призначене судове
засідання були повідомлені належним
чином, про причини неявки не
Ухвалою суду від 24.03.2014 р. розгляд
справи було відкладено до 07.04.2014 р. у
зв'язку у призначене судове засідання
представників третьої особи та для
дослідження доказів у справі.
У судовому засіданні 07.04.2014 р.
представник позивача заявив усне
клопотання про відкладення розгляду
справи для надання йому можливості
витребувати додаткові докази у справі
для надання їх суду.
Розглянувши клопотання позивача, суд
відхилив його з тих підстав, що у
позивача було вдосталь часу для
надання необхідних доказів, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги. Крім
того, строк розгляду справи, відповідно
до ст. 69 ГПКУ, спливає 09 квітня 2014 р.
Також, господарський суд наголошує на
тому, що судом досліджені всі обставини
справи, які мають значення, і на
підставі зібраних доказів можливо
прийняти рішення у справі.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.
Представники відповідача-1 та
відповідача-2 проти позову заперечили у
Представник третьої особи у судове
засідання 07.04.2014 р. в черговий раз не
з'явився, про призначене судове
засідання був повідомлений належним
чином, про причини неявки не повідомив.
У судовому засіданні 07.04.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення у даній справі.
Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва
Ухвалою Господарського суду
Вінницької області від 24.09.2013 р. у
справі № 5/69-09 Приватне акціонерне
товариство "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" в особі
Барської філії визнано поточним
кредитором Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранітний кар'єр" із
сумою вимог 984 686,58 грн. основного боргу -
четверта черга задоволення, 5 724,77 грн. 3 %
річних - четверта черга задоволення та 1
147,00 грн. судових витрат - перша черга
Між Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Надра" (клієнт) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Арбімаркет" (фактор) був укладений
договір факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013
р., відповідно до умов якого фактор
зобов'язується здійснити фінансування
клієнта шляхом передання в його
розпорядження грошових коштів у
розмірі договірної вартості прав
вимоги, а клієнт відступає факторові
права вимоги до боржника (Товариство з
обмеженою відповідальністю "Гранітний
кар'єр"), які належать клієнту, і
зобов'язується здійснити оплату ціни
договору у якості плати (компенсації за
послуги факторингу) за фінансування у
розмірі, встановленому цим договором.
Пунктом 2.1. договору факторингу № 18-10-13/1
від 18.10.2013 р. визначено, що в результаті
виконання цього договору здійснюється
заміна кредитора у кредитних
договорах, договорах забезпечення та
кредитора в справі Господарського суду
Вінницької області № 5/69-09 за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранітний кар'єр" с.
Могилівка Жмеринського району
Вінницької області про визнання
На підставі укладеного договору
факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Арбімаркет" звернулось до
Господарського суду Вінницької
області із заявою № б/н від 05.11.2013 р. про
заміну кредитора Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" та внесення відповідних
змін до реєстру вимог кредиторів у
справі про банкрутство № 5/69-09.
Ухвалою Господарського суду
Вінницької області від 21.11.2013 р. у
справі № 5/69-09 здійснено заміну
кредитора з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра" на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Арбімаркет" та зобов'язано
арбітражного керуючого внести зміни до
реєстру вимог кредиторів Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гранітний
Позивач у позовній заяві пояснив суду,
що вважає Договір факторингу № 18-10-13/1
від 18.10.2013 р., укладений між
відповідачем-1 та відповідачем-2, таким,
що суперечить нормам чинного
законодавства, оскільки вказаний
договір вплинув на процес ліквідації
ТОВ «Гранітний кар'єр» та черговість
погашення заборгованостей кредиторам,
у зв'язку з чим порушено законні права
та інтереси ПрАТ «Київ-Дніпровське
МППЗТ», як кредитора по справі
банкрутства ТОВ «Гранітний кар'єр», та
має бути визнаним судом недійсним
виходячи з наступного.
Предметом вказаного договору
факторингу є зобов'язання ТОВ «ФК
«Арбімаркет» (відповідач-2) здійснити
фінансування ПАТ "КБ "Надра"
(відповідач-1) шляхом передання в його
розпорядження грошових коштів у
розмірі договірної вартості прав
вимоги; відповідач-1 має відступити
відповідачу-2 права вимоги до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гранітний кар'єр» за
Кредитними договорами та Договорами
забезпечення, а саме:
- за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 56/КЛ/2007-978/980 від
30.10.2007р., за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 57/КЛ/2007-840/980 від
30.10.2007р., за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 58/КЛ/2007-840/980 від
30.10.2007р., за кредитною угодою №59/КЛ/2007-978
від 30.10.2007р., за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 04/КЛ/2008-978/840/980
від 01.07.2008р., розраховані станом на
27.05.2009р. в загальній сумі 81 100 000,00 грн.;
- за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 56/КЛ/2007-978/980 від
30.10.2007р., за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 57/КЛ/2007-840/980 від
30.10.2007р., за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 58/КЛ/2007-840/980 від
30.10.2007р., за кредитною угодою №59/КЛ/2007-978
від 30.10.2007р., за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 04/КЛ/2008-978/840/980
від 01.07.2008р.. за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 60/КЛ/2007-978 від
30.10.2007р., за договором на відкриття й
оплату документарного акредитива №718
від 23.09.2008р., за договором на відкриття й
оплату документарного акредитива №531
від 19.11.2007р., за договором па відкриття й
оплату документарного акредитива №532
від 07.11.2007р., за договором на відкриття й
оплату документарного акредитива №675
від 23.07.2008р., розраховані станом не
14.06.2013р. в загальній сумі 118 788 921,00 грн.;
- за договорами забезпечення:
Договір застави обладнання, офісної
техніки від 31.10.2007р. 201 одиниця, вартістю
3 830 357,13 грн.; Договір іпотеки від 31.10.2007р.
нежилі приміщення загальною площею 660,7
кв.м., вартістю 224 451,69 грн.; Договір
застави транспортних засобів від
31.10.2007р., 17 одиниць вартістю 229 580,06 грн.;
Договір застави транспортних засобів
від 15.01.2008р., 3 одиниці вартістю 4 641 426,00
грн.; Договір застави майнових прав від
30.10.2007 р. вартістю 12 050 00,00 грн.; Договір
застави майнових прав від 28.12.2007р.
вартістю 4 318 934,24 грн.; Договір застави
майнових прав від 01.07.2008р. вартістю 38 833
362,17 грн.; Договір застави майнових прав
від 30.10.2007р., вартістю 3 121 800,00 грн.;
Договір застави майнових прав від
30.10.2007р., вартістю 4 641 426,00 грн.; Договір
застави майнових прав від 30.10.2007р.,
вартістю 18 950 000,00 грн.; Договір застави
майнових прав від 30.10.2007р., вартістю 31 638
696,01 грн.; Договір застави корпоративних
прав від 07.07.2008р. про надання в заставу
100% корпоративних прав ТОВ «Гранітний
кар'єр»; договір поруки, Договір поруки
№1 від 30.10.2007р. про поручительство ТОВ
«Торговий дім «Демидівський кар'єр» за
Кредитними договорами, Договір поруки
№5 від 01.07.2008р. про поручительство ТОВ
«Торговий дім «Демидівський кар'єр» за
Кредитними договорами, договір застави
навантажувача марка L-34 від 31.10.2007р.,
договір застави автомобіля, марки МАЗ,
рік випуску 2005; договір застави
самоскида вантажного, марка МАЗ 551605 від
Позивач звернув увагу суду на те, що в
пункті 2.2 договору факторингу № 18-10-13/1
від 18.10.2013 р. визначено обсяг і
параметри прав вимоги до боржника, що
передаються, та перелічені тільки
кредитні договори про відкриття
кредитних ліній з вільним режимом
кредитування та договори на відкриття
й оплату документарного акредитива.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі та на умовах, що існували на
момент переходу цих прав.
Беручи до уваги перелік договорів, за
якими відбувається відступлення прав
вимоги, позивач не може конкретно
визначити обсяг прав нового кредитора
за укладеним договором факторингу №
18-10-13/1 від 18.10.2013 р., а саме - суму вимоги
відповідача-2 до ТОВ «Гранітний кар'єр».
На думку позивача, даний факт порушує
умови ст. 638 ЦК України, оскільки
сторони фактично не дійшли згоди щодо
предмету договору факторингу № 18-10-13/1
від 18.10.2013 р., що є істотною умовою
В результаті виконання Договору
факторингу була здійснена заміна
кредитора у Кредитних договорах,
Договорах забезпечення та кредитора в
справі Господарського суду Вінницької
області №5/69-09 (п. 2.1. Договору).
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК
України є підставою недійсності
Частина 1 ст. 203 ЦК України зазначає, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
Позивач у позовній заяві наголосив на
тому, що договір факторингу № 18-10-13/1 від
18.10.2013 р., у частині передачі
відповідачем-1 відповідачу-2 прав
вимоги за зазначеними вище договорами
забезпечення суперечить ЦК України,
іншим актам цивільного законодавства
та інтересам держави і суспільства,
посилаючись на наступне.
Частина 1 ст. 1077 ЦК України визначає, що
за договором факторингу (фінансування
під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає
або зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
Частина 1 ст. 1078 ЦК України прямо
визначає, що предметом договору
факторингу може бути право грошової
вимоги, строк платежу за якою настав
(наявна вимога), а також право вимоги,
яке виникне в майбутньому (майбутня
Таким чином, ЦК України, зокрема, Глава
73 (Факторинг) Розділу ІІІ Книги 5 у
якості предмету договору факторингу
визначає лише відступлення прав
грошової вимоги та не передбачає
передачі будь-яких інших прав.
Також, позивач у позові зазначив, що
частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник) зобов
'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
Стаття 514 ЦК України визначає обсяг
прав, що переходять до нового кредитора
у зобов'язанні внаслідок відступлення
права вимоги, зокрема - до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Стаття 572 ЦК України визначає заставу
(як спосіб забезпечення) як відносини, у
яких кредитор (заставодержатель) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника.
Аналогічні положення містяться у ст. 1
Закону України «Про заставу».
З огляду на зазначені положення,
відносини забезпечення зобов'язань,
зокрема - застави, передбачають
наявність не зобов'язання в розумінні
ч. 1 ст. 509 ЦК України, а лише право
кредитора одержати задоволення за
рахунок заставленого майна, з огляду на
що, зміна сторони у відносинах
забезпечення зобов'язань не може
здійснюватися в порядку відступлення
права вимоги - п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України.
Частина 1 ст. 638 ЦК України встановлює,
що договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору, однією з яких
(істотних умов), відповідно до ч. 3 ст. 180
ЦК України є предмет договору.
Враховуючи те, що відступлення прав
вимоги за договорами забезпечення є
складовою предмету договору, ПрАТ
«Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі
Барської філії вважає укладений
Договір факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013
року недійсним в порядку ст. 215 ЦК
України та таким, зміст якого
суперечить вимогам ч.і ст. 203 та ст. 1078 ЦК
Саме з таких підстав на розгляд
Господарського суду міста Києва були
передані позовні вимоги Барської філії
Приватного акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Арбімаркет" про визнання договору
факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги Барської філії Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Арбімаркет" не підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Статтею 20 Господарського кодексу
України передбачено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
За таких обставин, приймаючи до уваги
викладені вище норми чинного
законодавства, необхідною умовою
застосування судом певного способу
захисту є наявність, доведена
належними у розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами, певного
суб'єктивного права (інтересу) у
позивача та порушення (невизнання або
оспорювання) цього права (інтересу) з
У рішенні Конституційного суду України
№18-рп/2004 від 01.12.2004р. (справа про
охоронюваний законом інтерес)
визначено поняття «охоронюваний
законом інтерес», що вживається в
частині першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
«права», яке треба розуміти як
прагнення до користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.
Конституційний суд України у вказаному
рішенні зазначає, що види і зміст
охоронюваних законом інтересів, що
перебувають у логічно-смисловому
зв'язку з поняттям "права" як правило не
визначаються у статтях закону, а тому
фактично є правоохоронюваними.
Охоронюваний законом інтерес
перебуває під захистом не тільки
закону, а й об'єктивного права в цілому,
що панує у суспільстві, зокрема,
справедливості, оскільки інтерес у
вузькому розумінні зумовлюється
загальним змістом такого права та є
Як встановлено судом, позивач
безпосередньо не є стороною чи
зобов'язаною особою за договором
факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р., з
огляду на що у відповідності до
положень ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу
України та ст.ст.173, 174 Господарського
кодексу України, які визначають угоду
як підставу для виникнення у її сторін
кореспондуючих прав та обов'язків,
спірний договір безпосередньо не
впливає на права та обов'язки позивача.
Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що договір
факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р.
укладений між Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
(відповідач-1) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Арбімаркет" (відповідач-2) і
предметом вказаного договору є
передача прав вимоги від відповідач-1
до відповідача-2 стосовно боржника
(Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранітний кар'єр").
Позивач не є стороною договору
факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р. і не є
стороною жодного із зобов язань, за
якими відступалися права вимоги за
вказаним договором факторингу.
Також позивач не бере участі в
оскаржених ним правовідносинах і не
має в них ніяких прав або інтересів. У
зв'язку з цим укладення та виконання
договору факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013
р. ніяким чином не впливає, в тому числі
не обмежує і не порушує права позивача.
На думку позивача, факт існування
договору факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013
р. порушує його права як кредитора у
справі про банкрутство третьої особа -
ТОВ «Гранітний кар'єр», що дає йому
правові підстави оскаржувати договір.
Це твердження не відповідає дійсності
з огляду на наступне.
Внаслідок укладення та виконання
договору факторингу відбувається
заміна сторони в зобов'язаннях, за
якими здійснюється уступка права
вимоги. При цьому до нового кредитора
права перейшли рівно в тому об'ємі, який
мав первісний кредитор на момент
здійснення уступки. Права нового
кредитора не розширюються і не
змінюються за рахунок укладення
договору факторингу.
Договір факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р.
стосується виключно передачі прав
вимоги від первісного кредитора
(відповідач-1) до нового кредитора
(відповідач-2) та не створює і не змінює
правовідносин Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранітний кар'єр" з
жодним з інших її кредиторів, в тому
числі і з позивачем у даній справі -
Барської філії Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту".
Права позивача не виникають, не
змінюються і не припиняються у зв'язку
з укладенням та виконанням договору
факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р.
11.03.2014 р. від третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранітний кар'єр"
(від ліквідатора (арбітражного
керуючого) Калініна О.О.) надійшли
пояснення по суті спору, в яких
арбітражний керуючий зазначив, що
укладенням договору факторингу №
18-10-13/1 від 18.10.2013 р. права та інтереси
позивача ніяким чином не порушуються.
Договір факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р.
структури та розмірів боргових
зобов'язань боржника, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гранітний
кар'єр", не змінює, у зв'язку з чим
вказаний договір не стосується прав чи
обов'язків позивача.
Заміна в реєстрі вимог кредиторів
боржника одного кредитора, вимоги
якого забезпечені заставою, на іншого
кредитора, не змінює черговості чи
розмірів вимог таких кредиторів, у
зв'язку з чим зобов'язання перед
кредитором 4-ї черги - Барською філією
Приватного акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту", не
підлягають зміні ні в сторону
зменшення, ні в сторону збільшення.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що права та законні інтереси позивача
не були порушені внаслідок укладення
між відповідачем-1 та відповідачем-2
договору факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013
Крім того, Господарський суд міста
Києва приходить до висновку, що
твердження позивача про те, що договір
факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013 р. не
містить істотної умови в частині
визначення предмету договору, є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсності, оскільки п. 2.1
вказаного договору чітко визначений
предмет договору, зокрема сторони
погодили, що фактор (відповідач-2)
зобов'язується здійснити фінансування
клієнта (відповідач-1) шляхом передання
в його розпорядження грошових коштів у
розмірі договірної вартості прав
вимоги, а клієнт відступає факторові
права вимоги до боржника, які належать
клієнту і зобов'язується здійснити
оплату ціни договору у якості плати
(компенсації за послугу факторингу) за
фінансування у розмірі, встановленому
цим договором. В результаті виконання
цього договору здійснюється заміна
кредитора у кредитних договорах,
договорах забезпечення та кредитора в
справі Господарського суду Вінницької
області № 5/69-09 за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гранітний
кар'єр» с. Могилівка Жмеринського
району Вінницької області про визнання
Крім того, з метою належного оформлення
відступлення прав вимоги та заміни
сторони в зобов'язаннях, що існували
між відповідачем-1, як первісним
кредитором, та третьою особою, як
боржником, були укладені договори
уступки права вимоги за договорами
На момент укладення договору
факторингу між відповідачем-1 та
третьою особою існували наступні
договори забезпечення зобов'язань за
кредитними договорами: договір застави
обладнання, офісної техніки від 31.10.2007
р., 201 одиниця, вартістю 3 830 357,13 грн.;
договір іпотеки від 31.10.2007 р., нежилі
приміщення загальною площею 660,7 кв.м.,
за адресою: с. Могилівка, вул. Кар'єрна, 10
та нежитлові приміщення загальною
площею 1152,7 кв.м. за адресою: Вінницька
обл. Жмеринський район, с. Могилівка,
вул.. Нова 97 (прохідна, акумуляторна,
склад, вагова, побутові приміщення,
механічна майстерня, павільйони),
вартістю 224 451.69 грн.; договір застави
транспортних засобів від 31.10.2007 р. 17
одиниць (краз, ваз. кран, маз, білаз, газ)
вартістю 229 580,06 грн.; договір застави
транспортних засобів від 15.01.2008 р., 3
одиниці (Білаз) вартістю 4 641 426,00 грн.;
договір застави майнових прав від
30.10.2007 р., по контракту № 5 від 26.07.2007 р,
укладеному з СПР ТОВ «Спецбудмонтаж»
на виконання робіт по модернізації і
розвитку потужностей колійного
господарства вартістю 12 050 000,00 грн.;
договір застави майнових прав від
28.12.2007 р., за договором поставки № М/С/52-07
від 17.12.2007 р., гідравлічний екскаватор
Катерпіллер, модель 365 СЛФС з прямою
лопатою вартістю 4 318 934,24 грн.; договір
застави майнових прав від 01.07.2008 р. по
контракту № ММ/2007-48ЮА від 22.10.2007 р.,
укладеному з Компанією «Метсо Мінерале
подрібнювально-сортирувального
обладнання, вартістю 38 833 363,17 грн.;
договір застави майнових прав від
30.10.2007 р. по контракту №270607 від 24.09.2007 р„
укладеному з фірмою «Атлас Копко Рок
Дрілз АБ» на поставку бурового станку
Атлас Копко РОК Л825 СШ, вартістю 3 121 800,00
грн.; договір застави майнових прав від
30.10.2007 р. по договору купівлі-продажу №
2/37-07 від 18.09.2007 р., укладеному з ТОВ «Алта
Укр» на купівлю Кар'єрного самосвала
застави майнових прав від 30.10.2007 р. по
договору генерального підряду № 10-10/1
від 10.10.2007 р., укладеному з ТОВ
«Українське ремонтно-будівельне
підприємство «Шлях» виконання робіт
поставки, вартістю 18 950 000,00 грн.; договір
застави майнових прав від 30.10.2007 р. по
контракту № ММ-Темпере/2007-48/ЮА від
22.10.2007 р., укладеному з компанією «Метсо
мінералс (Темпере)ОУ» по придбанню
подрібнювально-сортирувального
обладнання, вартістю 31 638 696,01 грн.,
договір застави корпоративних прав від
07.07.2008 року про надання в заставу 100%
корпоративних прав ТОВ «Гранітний кар
єр», договір поруки №1 від 30 жовтня 2007
року про поручительство ТОВ «Торговий
дім «Демидівський кар'єр» за
Кредитними договорами; договір поруки
№5 від 01 липня 2008 року про
поручительство ТОВ «Торговий дім
«Демидівський кар'єр» за Кредитними
договорами; договір застави
навантажувача марка L-34 від 31.10.2007р.;
договір застави автомобіля, марки МАЗ,
рік випуску 2005, від 30.0.2007 р.; договір
застави самоскида вантажного, марка
МАЗ 551605 від 30.10.2007 р.
Одночасно із договором факторингу №
18-10-13/1 від 18.10.2013 р. були укладені
договори уступки права вимоги за
договорами забезпечення: договір від
24.10.13 № 24-10-13/1 про відступлення прав
вимоги за договором іпотеки від 31.10.2007
р.; договір 24.10.13 № 24-10-13/2 про
відступлення прав за договорами:
застави від 31 жовтня 2007 року,
посвідчений ОСОБА_10, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 31 жовтня 2007 року
за реєстровим №6286; застави від 31 жовтня
2007 року, посвідчений ОСОБА_10, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 31 жовтня 2007 року
за реєстровим №6285; застави від 15
січня 2008 року, посвідчений ОСОБА_10,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 15 січня
2008 року за реєстровим №170; застави від 31
жовтня 2007 року, посвідчений ОСОБА_10,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 31
жовтня 2007 року за реєстровим №628;
застави від ЗО жовтня 2007 року,
посвідчений ОСОБА_10, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 30 жовтня 2007 року
за реєстровим №6236; застави від 30
жовтня 2007 року, посвідчений
ОСОБА_10, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 30 жовтня 2007 року за реєстровим
№6237; договір 18.10.13 № 18-10-13/3 про
відступлення прав вимоги за
договорами: застави майнових прав від 01
липня 2008 року; застави майнових прав
від 30 жовтня 2007 року; застави майнових
прав від 30 жовтня 2007 року; застави
майнових прав від 28 грудня 2007 року;
застави майнових прав від 30 жовтня 2007
року; застави майнових прав від 30
Таким чином, договір факторингу №
18-10-13/1 від 18.10.2013 р. відповідає вимогам
чинного законодавства, зокрема ст. 203
Цивільного кодексу України в частині
вимог до правочину, додержання яких є
необхідним для його чинності.
Також Господарський суд міста Києва
приходить до висновку, що твердження
позивача про те, що зміст правочину
(договору факторингу № 18-10-13/1 від 18.10.2013
р.) суперечить вимогам Цивільного
кодексу, не знайшло своїх підтверджень.
Позивач посилається на те, що за
договором факторингу можуть
переходити лише права грошової вимоги.
Права вимоги за договорами
забезпечення переходити не можуть.
З матеріалів справи вбачається та
доказами підтверджується, що
відповідач-1 та відповідач-2 уклали
договір факторингу, за яким перейшли
права грошової вимоги, і договори
відступлення права вимоги, за якими
перейшли права за договорами
Норми Цивільного кодексу України під
час укладення та виконання цих
договорів порушені не були.
Враховуючи наведене, Господарський суд
міста Києва відмовляє у позові
Барської філії Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
Судові витрати, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. У позові відмовити повністю.
2. Дане рішення набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня складення його повного
тексту і може бути оскаржене в порядку,
передбаченому чинним законодавством
Повне рішення складено 10.04.2014 р.
Суддя