ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.04.2014 р.
Справа№ 914/16/14

За заявою: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про: виправлення помилки в рішенні
Господарського суду Львівської
області від 11.03.2014 р. у справі № 914/16/14 та
про вирішення питання про розподіл
судових витрат

позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк", м.
Львів

про: стягнення 193 526,04 грн.

Суддя Ділай У.І.

Представники сторін не викликалися

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла заява
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. №
1866/14 від 09.04.2014 р.) про виправлення
помилки в рішенні Господарського суду
Львівської області від 11.03.2014 р. у
справі № 914/16/14 та про вирішення питання
про розподіл судових витрат.

В процесі розгляду вищевказаної заяви
суд встановив:

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 11.03.2014 р. у
справі № 914/16/14 відмовлено в
задоволенні позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг
до відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк", м.
Львів про стягнення 19 526,04 грн.

У тексті вищевказаного судового
рішення суд, як на доказ у справі
посилається на Акт приймання-передачі
(повернення) приміщення по Договору
оренди б/н від 30.08.2006 р., вказуючи, що
даний акт сторонами підписано 08.01.2012 р.

Проте, як вбачається із Акту
приймання-передачі (повернення)
приміщення, зазначений документ
датовано 18.01.2012 р.

Частиною першою статті 89 ГПК України
передбачено, що суддя за заявою сторони
або за своєю ініціативою виправляє
допущені в рішенні, ухвалі описки чи
арифметичні помилки, не зачіпаючи суті
рішення.

З огляду на викладене суд вважає за
необхідне заяву позивача в частині
виправлення описки в Рішенні
Господарського суду Львівської
області від 11.03.2014 р. у справі № 914/16/14
задоволити.

Щодо вимоги позивача про вирішення
питання про розподіл судових витрат, то
суд зазначає наступне:

Розподіл господарський витрат між
сторонами здійснюється за правилами
ст.. 49 ГПК України.

Частина перша вищенаведеної правової
норми визначає, що судовий збір у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що в задоволенні
позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 суд відмовив
повністю, судовий збір відповідно до
ст. 49 ГПК України покладається на
позивача повністю.

У наведеному в мотивувальній частині
рішення переліку статей, якими суд
керувався при винесенні рішення,
міститься посилання в тому числі і на
ст. 49 ГПК України, а відсутність у
тексті рішення вказівки про те, що
судовий збір покладається на позивача,
за переконанням суду, не свідчить про
те, що судом не вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Із врахуванням вищезазначеного заяву
ФОП ОСОБА_1 в частині вимоги про
вирішення питання про розподіл судових
витрат суд відхиляє.

Керуючись ст. 86, ст. 89 ГПК України, суд, -

У Х В А
Л И В:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (м. Кривий Ріг) (вх. № 1866/14 від
09.04.2014 р.) задоволити частково.

2. Виправити описку, допущену у
тексті рішення Господарського суду
Львівської області від 11.03.2014 р. у
справі № 914/16/14, вказавши дату
підписання Акту приймання-передачі
(повернення) приміщення по Договору
оренди б/н від 30.08.2006 р. - 18.01.2012 р. замість
невірно зазначеної - 08.01.2012 р.

3. В частині вимоги про вирішення
питання про розподіл судових витрат
заяву відхилити.

Суддя
Ділай У.І.