ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Справа № 38/71
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого, Жаботиної
Г.В., Ковтонюк Л.В.,розглянувши
матеріали касаційноїскаргиОб"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Срібне Коло"напостанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013р.у
справігосподарського суду міста Києва
№38/71за позовомПриватного акціонерного
товариства
"Позняки-Жил-Буд"доОб"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Срібне Коло"провизнання права
власності на нежилі приміщенняза
участі представників сторін:

від позивача -Бабич О.Д., Грищук В.В.;

від відповідача - Глущенко В.А., Монтян
Т.М.

У С Т А Н О В И В:

28.02.2011р. Приватне акціонерне товариство
"Позняки-Жил-Буд" звернулися до
господарського суду міста Києва з
позовом про визнання за ними права
власності на нежитлові приміщення, що
розташовані в будинку №14-А по вул.
Срібнокільська у м.Києві, а саме
приміщення №1-1 площею 269,5 кв.м. на 19
(горищному) поверху секції 3 та
приміщення першого поверху: №3 площею -
6,0 кв.м., №158 - площею 9,7кв.м., №159 - площею
6,1 кв.м., №159а - площею 7,4 кв. м., №160 -
площею 19,1кв. м. Також, просили виселити
Об'єднання з нежилого приміщення №160
площею 19,1кв.м., яке вважали
безпідставно займають останні. Позов
мотивовано тим, що після закінчення
будівництва житлового будинку по вул.
Срібнокільська, №14-А, товариство
набули право власності на визначені
приміщення, будівництво яких
здійснювалось за їх власні кошти.
Проте, одне з цих приміщень незаконно
зайняли Об'єднання, не допускаючи до
нього товариство, чим фактично не
визнають право власності останніх на
ці приміщення, тому посилаючись на
приписи ст. 392 ЦК України, просили
задоволити їх вимоги.

Відповідач проти позову заперечував,
зазначаючи, що визначені приміщення є
спільною сумісною власністю власників
квартир будинку вул. Срібнокільська,
№14-А, докази будівництва цих приміщень
за кошти товариства відсутні, тому
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

09.04.2013р. рішенням господарського суду
міста Києва (суддя Власов Ю.Л.),
залишеним без змін 12.11.2013р. постановою
Київського апеляційного
господарського суду (судді: Яковлєв М.Л.
- головуючий, Авдеєв П.В., Куксов В.В.)
позов задоволено частково, визнано за
приватним акціонерним товариством
"Позняки-Жил-Буд" право власності на
нежиле приміщення №1-1 площею 269,5 кв.м.,
що розташоване на 19 горищному поверсі
секції 3 та нежиле приміщення №160
площею 19,1 кв. м., яке розташоване на 1-му
поверсі секції 3 у будинку №14-А по
вул.Срібнокільській у м. Києві.
Виселено об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Срібне
коло" з нежилого приміщення №160 площею
19,1кв.м., розташованого на 1-му поверсі
секції 3 у будинку №14-А по
вул.Срібнокільській в м. Києві. Суди
виходили з того, що визначені
приміщення №1-1 та №160 не відносяться до
допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку, після
закінчення будівництва житлового
будинку залишились у власності
товариства, що не визнається
Об'єднанням, тому виходячи з вимог ст.392
ЦК України дійшли висновку щодо
правомірності позову у відповідній
частині. В решті позову відмовлено,
мотивуючи належністю відповідних
приміщень власникам квартир будинкуу.

У касаційній скарзі Об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Срібне Коло" посилалися на
неповне установлення попередніми
судовими інстанціями фактичних
обставин справи, що призвело до
неправильного застосування норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалення незаконних судових
рішень, які просили скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у
сукупності з іншими матеріалами
справи, колегія суддів погоджується з
доводами заявника і приходить до
висновку про часткове задоволення
його вимог та скасування рішень судів
обох інстанцій, які не відповідають
вимогам ст.84 ГПК України. За змістом
зазначеної статті рішення у справі має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
того, чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин справи, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню при
вирішенні спору, що не дотримано при
ухваленні оскаржуваних рішень.

За приписами ст.392 ЦК України позов про
визнання права власності подається у
випадках, коли належне певній особі
право не визнається, оспорюється іншою
особою або у разі втрати документів, що
засвідчують приналежність їй права.
Тобто, метою подання цього позову є
усунення невизначеності у
суб'єктивному праві, належному особі,
судове рішення про задоволення таких
вимог має ґрунтуватись на
встановленому судом в ході розгляду
справи існуючому юридичному факті і не
може підміняти собою
правовстановлюючих документів.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК є
відсутність іншого, окрім судового,
шляху для відновлення порушеного
права, що не з'ясовували попередні
судові інстанції, не установлено чим
створено неможливість реалізації
свого права у передбаченому законом
порядку, враховуючи, що на частину
нежитлових приміщень площею 172,30кв.м.
товариству видано у 2004р. свідоцтво про
право власності. Задовольняючи
частково позов товариства на підставі
зазначеної статті, суди виходили з
того, що право власності на спірні
приміщення товариство набули на
підставі договору про участь у
будівництві житлового будинку на
ділянці "Є-3" в 10-му мікрорайоні
житлового масиву "Позняки"
Харківського району м. Києва,
укладеного 02.09.1998р. між Адміністрацією
Президента України та повним
товариством "Позняки-Жил-Буд". Суди
зазначали, що після виконання
товариством умов договору щодо
передачі частини площ Київській
міській раді, 805,25 кв.м. квартир
Державному управлінню справами та
інвесторам квартир, всі інші
приміщення залишились у власності ПАТ
"Позняки-Жил-Буд", а саме приміщення №160
і № 1-1. Роблячи такі висновки, судами не
звернули увагу на відсутність
відповідних положень у договорі від
02.09.1998р., сам позивач (ПАТ
"Позняки-Жил-Буд") у листі - відповіді
від 14.07.2011р. зазначав, що у його
власності залишилися лише ті квартири
та нежитлові приміщення, які були
побудовані за власні кошти товариства.
При цьому, докази фінансування
будівництва приміщень, на які
товариство просили визнати право
власності, у матеріалах справи
відсутні, що було установлено судами
обох інстанцій, але не враховано при
вирішенні спору по суті.

Тобто, за відсутності будь - яких
доказів приналежності цих об'єктів
товариству, суди визнали за ними право
власності на спірні приміщення, що
суперечить приписам ст.392 ЦК,
зазначивши, що ці приміщення не
відносяться до допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку, що також
спростовується наявними у матеріалах
справи документами.

За висновком №5888/11-42 комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи від 28.12.2012р. Київського
наково - дослідного інституту судових
експертиз, на який посилалися суди обох
інстанцій, приміщення №1-1 площею
269,5кв.м. на 19 горищному поверсі у
будинку по вул.Срібнокільській,14-А
можливо кваліфікувати як допоміжне
приміщення, на що не було судами
звернуто увагу, тому безпідставно
зазначено, що це приміщення не
відноситься до спільної сумісної
власності власників квартир будинку.
Заперечуючи проти позовних вимог,
Об'єднання надавали до суду висновок
завідуючого кафедри житлової політики
та утримання житла Державної академії
житлово-комунального господарства,
доктора технічних наук ОСОБА_1 про
науково-технічне дослідження з питань
визначення допоміжних приміщень, які
необхідні для забезпечення
експлуатації будинку по
вул.Срібнокільській,14-А від 10.05.2011р.,
згідно якого: приміщення №160 за
функціональним призначенням віднесено
до категорії підсобних та основних
приміщень, у якому розміщено стояки
водопроводу, пожежного водопроводу та
каналізації, тобто є неподільним та
загальним майном, яке не підлягає
відчуженню; приміщення №1-1 розміщене
на горищному (технічному) поверсі,
призначене для забезпечення
експлуатації будинку, тобто є
допоміжним приміщенням
багатоквартирного будинку.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України власникам
квартири у дво- або багатоквартирному
житловому будинку належать на праві
спільної сумісної власності
приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

За приписами ст. 19 ЗУ "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" спільне майно співвласників
багатоквартирного будинку складається
з неподільного та загального майна.
Статтею 1 цього Закону визначено, що
загальним майном є частина допоміжних
приміщень житлового комплексу, що
можуть використовуватися згідно з їх
призначенням на умовах, визначених у
статуті об'єднання; допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку -
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, сміттєкамери, горища,
підвали, шахти і машинні відділення
ліфтів, вентиляційні камери та інші
технічні приміщення).

Відповідно до п.2 ст.10 ЗУ „Про
приватизацію державного житлового
фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку.

Виходячи з викладеного, повноважень
касаційної інстанції, оскаржувані
судові рішення підлягають скасування з
направленням справи для нового
розгляду, під час якого господарському
суду необхідно всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для
її розгляду та вирішення спору по суті,
встановити дійсні права та обов'язки
сторін, і в залежності від
установленого правильно застосувати
норми матеріального та процесуального
права, якими урегульовано спірні
правовідносини, та ухвалити законне й
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Об"єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Срібне Коло" задоволити
частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013р. та
рішення господарського суду міста
Києва від 09.04.2013р. у справі №38/71
скасувати, а справу направити для
нового розгляду.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань СуддяГ.В.
Жаботина СуддяЛ.В. Ковтонюк