ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Справа № 905/6025/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Прокопанич Г.К.

суддів
Євсікова О.О.

Картере В.І.

за участю представників:

Прокурора: від Генеральної прокуратури
України - Кузнецової Ю.В., посв. № 023135
від 26.11.2013 року;

Відповідача -1: не з'явився;

Відповідача -2: не з'явився;

Третьої особи: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу
заступника прокурора Донецької
області на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
21.01.2014 року

у справі № 905/6025/13 господарського суду
Донецької області

за позовом заступника прокурора
Донецької області

до відповідача -1 товариства з
обмеженою відповідальністю "Артонікс"

відповідача -2 Ялтинської селищної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - Управління
Держземагенства в Першотравневому
районі Донецької області

про визнання незаконним рішення,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року заступник прокурора
Донецької області звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Артонікс",
Ялтинської селищної ради, просив
визнати незаконним рішення Ялтинської
селищної ради № 6/13-5; визнати недійсним
договір купівлі-продажу земельної
ділянки (кадастровий № :03:000:0047)
площею 2,47 га, укладений між
відповідачами; визнати недійсною
державну реєстрацію права власності
товариства з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" на
зазначену земельну ділянку;
зобов'язати реєстраційну службу
Першотравневого управління юстиції
Донецької області внести відповідні
зміни до Державного реєстру прав;
зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" протягом 10
днів з дня набрання законної сили
рішення суду привести земельну ділянку
у первісний стан та повернути
Ялтинській селищній раді за актом
прийому-передачі (а.с. 6-9).

Позовні вимоги мотивовано порушенням
норм земельного та водного
законодавства при прийнятті спірного
рішення та, відповідно, укладенні
оспорюваного договору.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 14.10.2013 року (суддя
Говорун О.В.) у задоволенні позову
відмовлено (а.с. 99-103).

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 06.11.2013 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів Управління
Держземагенства в Першотравневому
районі Донецької області (а.с. 108).

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 року
(головуючий Ушенко Л.В., судді Богатир
К.В., Склярук О.І.) рішення
господарського суду Донецької області
від 14.10.2013 року залишено без змін (а.с.
172-177).

Оскаржені судові акти мотивовано
необгрунтованістю та недоведеністю
позовних вимог.

Не погодившись з прийнятими судовими
рішеннями, заступник прокурора
Донецької області звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, просив оскаржені
судові акти скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити (а.с.
199-202).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 24.03.2014 року касаційну
скаргу заступника прокурора Донецької
області прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 07.04.2014 року
(а.с. 197-198).

Розпорядженням секретаря першої
судової палати № 02-05/117 від 04.04.2014 року
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Прокопанич Г.К.
(доповідач), судді Євсіков О.О., Картере
В.І.

У судове засідання 07.04.2014 року
представники відповідачів - товариства
з обмеженою відповідальністю
"Артонікс", Ялтинської селищної ради,
третьої особи - Управління
Держземагенства в Першотравневому
районі Донецької області не з'явились,
причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова
колегія визнала за можливе розглянути
справу у відсутність представників
представники відповідачів - товариства
з обмеженою відповідальністю
"Артонікс", Ялтинської селищної ради,
третьої особи - Управління
Держземагенства в Першотравневому
районі Донецької області.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, вислухавши прокурора,
обговоривши доводи касаційної скарги,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Частиною ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно п. 2 роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000
року № 02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеного товарною біржою "Універсал
Плюс" аукціону 15.06.2010 року між дочірнім
підприємством "Будівельно-монтажне
управління "Кураховеенергобуд"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Донбасенергобуд" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" було
укладено договір купівлі-продажу
дитячого оздоровчого табору "Чайка"
загальною площею 2 286,1 кв. м,
розташованого за адресою: Донецька
область, Першотравневий район, с.
Юріївка, вул. Набережна, 4-"е" (а.с. 139-140).

Відповідно до п. 5 договору вказане
нерухоме майно розташоване на
земельній ділянці (кадастровий №
:03:000:0047) за адресою: с. Юріївка,
вул.Набережна, 4-"е", яка має площу 2,4700 га.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 26483501 від
22.06.2010 року за товариством з обмеженою
відповідальністю "Артонікс"
зареєстровано право власності на
вказане нерухоме майно (а.с. 143).

13.07.2011 року Ялтинською селищною радою
було прийнято рішення № 6/11-11, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
обслуговування та експлуатації
дитячого оздоровчого центру "Чайка" у с.
Юр'ївка по вул. Набережній, 4-"е" площею
2,4700 га для надання товариству з
обмеженою відповідальністю "Артонікс"
в оренду на 5 років з категорії земель
рекреаційного призначення Ялтинської
селищної ради (а.с. 32-33).

14.07.2011 року між Ялтинською селищною
радою та товариством з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" було
укладений договір оренди земельної
ділянки, відповідно до умов якого
орендодавець надав, а орендар прийняв у
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 2,4700 га, яка
знаходиться у с. Юр'ївка по вул.
Набережній, 4-"е" для обслуговування
дитячого оздоровчого табору "Чайка".

Відповідно до п. 3.1 договору він
укладений на 5 років, починаючи з дати
його державної реєстрації.

Згідно п. 8.1 договору на орендовану
земельну ділянку встановлено
обмеження (обтяження) у вигляді
земельного сервітуту на право проходу
чи проїзду через земельну ділянку для
Управління СБУ в Донецькій області на
площу 0,0800 га.

Пунктом 10.4 договору передбачені
випадки припинення його дії, а саме,
закінчення строку, на який його було
укладено; придбання орендарем
земельної ділянки у власність; викупу
земельної ділянки для суспільних
потреб або примусового відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності в прядку, встановленому
законом; ліквідації юридичної особи -
орендаря; в інших випадках,
передбачених законом або договором.

За актом від 14.07.2011 року орендодавець
передав, а орендар прийняв
вищезазначену земельну ділянку (а.с. 158).

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що рішенням Ялтинської
селищної ради № 6/11-2 надано згоду
товариству з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" на
складання звіту про експертну грошову
оцінку земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
для її викупу площею 2,4700 га в с. Юр'ївка
по вул. Набережна, 4-"е" з категорії
земель рекреаційного призначення
міської ради (а.с. 35).

Рішенням Ялтинської селищної ради №
6/13-5 від 06.09.2011 року було затверджено
звіт про експертну грошову оцінку
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
для обслуговування дитячого
оздоровчого центру "Чайка" товариства з
обмеженою відповідальністю "Артонікс"
в с. Юр'ївка, по вул. Набережній, 4-"е" з
категорії земель рекреаційного
призначення міської ради, оціночна
вартість якої складала 1 121 510,33 грн. та
вирішено продати товариству вказану
земельну ділянку за договором
купівлі-продажу за 1 600 000,00 грн. з
розрахунку 65,00грн. за 1 кв.м. (а.с.67-68).

На підставі зазначеного рішення 14.09.2011
року між Ялтинською селищною радою та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" було
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, відповідно до умов
якого продавець передав у власність
покупця земельну ділянку площею 2,4700 га
(кадастровий № :03:000:004),
розташовану в с. Юр'ївка по вул.
Набережна, 4-"е" для обслуговування
дитячого оздоровчого табору "Чайка"
(а.с. 69-71).

Вказаний договір посвідчено приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу 14.09.2011 року та
зареєстровано в реєстрі за №5681.

Згідно п. 4 договору на момент укладання
цього договору земельна ділянка не
перебуває під арештом чи забороною, у
податковій заставі не перебуває, вона
не заставлена, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, витягом з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, витягом з
Державного реєстру іпотек від 14.09.2011
року, щодо неї не ведуться судові
справи, відносно неї не укладено
будь-яких договорів з відчуження чи
щодо користування з іншими особами.

Згідно даних державного земельного
кадастру відносно земельної ділянки
встановлений земельний сервітут, який
розповсюджується на частину земельної
ділянки площею 0,0800 га для проходу чи
проїзду через земельну ділянку
(відповідно до договору № 64-11).

План земельної ділянки з описом її меж
зазначений в проекті землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та в
договорі оренди земельної ділянки від
14.07.2011 року.

Пунктом 5 договору передбачено, що
продаж земельної ділянки проводиться
за 1 600 000,00 грн., які покупець
зобов'язується повністю сплатити
продавцю протягом 14 календарних днів з
моменту посвідчення цього договору.

Відповідно до п. п. 21, 22 договору цей
договір і документ про сплату за землю
є підставою для видачі новому власнику
державного акту на право власності на
земельну ділянку та її державної
реєстрації. Право власності на
земельну ділянку виникає з моменту
державної реєстрації цього права та
посвідчується державним актом.

Судами також встановлено, що 11.05.2012 року
товариству з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" було
видано державний акт серії ЯК № 067169 на
право власності на спірну земельну
ділянку (а.с. 159).

Згідно ст. 58 Земельного кодексу України
(в редакції, чинній станом на 06.09.2011
року) до земель водного фонду належать
землі, зайняті: а) морями, річками,
озерами, водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами,
не зайнятими лісами; б) прибережними
захисними смугами вздовж морів, річок
та навколо водойм, крім земель,
зайнятих лісами; в) гідротехнічними,
іншими водогосподарськими спорудами
та каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них; г) береговими
смугами водних шляхів.

Для створення сприятливого режиму
водних об'єктів уздовж морів, навколо
озер, водосховищ та інших водойм
встановлюються водоохоронні зони,
розміри яких визначаються за проектами
землеустрою.

Відповідно до п. 1, 3 ст. 60 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній
станом на 06.09.2011 року) вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності у межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток
і лиманів встановлюється прибережна
захисна смуга шириною не менше двох
кілометрів від урізу води.

Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

Межі встановлених прибережних
захисних смуг і пляжних зон
зазначаються в документації з
землеустрою, кадастрових планах
земельних ділянок, а також у
містобудівній документації.

Прибережні захисні смуги
встановлюються на земельних ділянках
усіх категорій земель, крім земель
морського транспорту.

Частинами 1, 6, 7 ст. 88 Водного кодексу
України (в редакції, чинній станом на
06.09.2011 року) передбачено, що з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення
меж прибережних захисних смуг (з
установленою в них пляжною зоною)
розробляються в порядку, передбаченому
законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 87 Водного кодексу
України (в редакції, чинній станом на
06.09.2011 року) порядок визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режим ведення господарської
діяльності в них встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4, 5 Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режим ведення господарської
діяльності в них, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.05.1996 року № 486 (в редакції, чинній
станом на 09.09.2011 року) у межах
водоохоронних зон виділяються землі
прибережних захисних смуг та смуги
відведення з особливим режимом їх
використання відповідно до статей 88 - 91
водного кодексу України.

Розміри і межі водоохоронних зон
визначаються проектом на основі
нормативно-технічної документації.

Проекти цих зон розробляються на
замовлення органів водного
господарства та інших спеціально
уповноважених органів, узгоджуються з
органами Мінекоресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад.

Частиною 7 ст. 87 Водного кодексу України
(в редакції, чинній станом на 06.09.2011
року) передбачено, що виконавчі
комітети місцевих Рад зобов'язані
доводити до відома населення, всіх
заінтересованих організацій рішення
щодо меж водоохоронних зон і
прибережних захисних смуг, а також
водоохоронного режиму, який діє на цих
територіях.

Суди попередніх інстанцій, встановивши
відсутність доказів розроблення,
узгодження та затвердження проекту
землеустрою щодо визначення розмірів
водоохоронної зони с. Юріївка, доказів
визначення меж вказаної прибережної
захисної смуги у містобудівній
документації - генеральному плані с.
Юр'ївка та відсутність окремого
проекту землеустрою щодо встановлення
меж прибережної захисної смуги з
встановленою у ньому пляжною зоною,
дійшли висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог про
визнання незаконним рішення
Ялтинської селищної ради № 6/13-5 від
06.09.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Враховуючи те, що позовні вимоги про
визнання недійсним оспорюваного
договору, зобов'язання приведення
спірної земельної ділянки у первісний
стан та повернення її Ялтинській
селищній раді є похідними від вимоги
про визнання незаконним спірного
рішення, у задоволенні якої відмовлено,
суди попередніх інстанцій дійшли
висновку про відмову у задоволенні і у
вказаній частині.

Також місцевий та апеляційний
господарські суди дійшли висновку про
відмову у задоволенні вимог про
визнання недійсною державної
реєстрації права власності товариства
з обмеженою відповідальністю
"Артонікс" на спірну земельну ділянку,
оскільки, як встановлено судами,
державна реєстрація проведена
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Крім того, суди дійшли висновку про
відмову у позові в частині зобов'язання
реєстраційної служби Першотравневого
районного управління юстиції
Донецької області внести зміни до
Державного реєстру прав, оскільки, як
встановлено апеляційною інстанцією,
такі вимоги були пред'явлені до
відповідачів у даній справі, які не
мають відповідних повноважень на
здійснення зазначених дій, прокурором
не заявлялось клопотання про залучення
до участі у справі іншого відповідача
та прокурор не визначився щодо такого
відповідача.

Частиною 2 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

З врахуванням вищенаведеного підстави
для скасування постанови суду
апеляційної інстанції, якою було
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
відсутні.

Доводи заявника касаційної скарги
спростовуються висновками судів
попередніх інстанцій та фактично
стосуються переоцінки доказів у
справі, що виходить за межі повноважень
суду касаційної інстанції, визначені
статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 року у
справі № 905/6025/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді:
О.О. Євсіков

В.І. Картере