КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р. Справа№ 910/18227/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Рєпіної Л.О.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін

від позивача: Сидорченко В.В. -
представник за дов. №14-345 від 16.03.2012р.;

від відповідача : Бєлячкова О.В. -
представник за дов. №2-11 від 13.01.2014р.,

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 25.12.2013 р.

у справі № 910/18227/13 (головуючий суддя:
Любченко М.О. судді: Босий В.П. Пригунова
А.Б.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз"

про зобов'язання направити суму у
розмірі 30% чистого прибутку товариства
за 2012 рік до Державного бюджету України

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі - позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
(далі - відповідач) про зобов'язання
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" направити суму в розмірі
30% чистого прибутку товариства за 2012
рік доДержавного бюджету України.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.12.2013р. у справі №910/18227/13 в
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 25.12.2013р. у справі
№910/18227/13 та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що Господарський суд міста Києва
неповно з'ясував обставини справи,
визнав обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального права.

Крім того, апелянт зазначає, що ч. 5
ст. 11 Закону України «Про управління
об'єктами державної власності»
розповсюджує свою дію на Публічне
акціонерне товариство "Укртрансгаз",
оскільки відповідач є державним
акціонерним товариством, яке діє на
основі державного майна, у зв'язку з чим
акції відповідача та корпоративні
права відносно відповідача належать
виключно державі.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 30.01.2014 р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
було прийнято до провадження.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014р. "Про зміну складу колегії
суддів" в зв'язку з перебуванням судді
Суліма В.В. у відпустці було доручено
розгляд апеляційної скарги у справі
№910/18227/13 колегії суддів у складі:
Тищенко А.І. - головуючий суддя, суддів
Рєпіна Л.О., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р.
розгляд справи було відкладено на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 25.13.2013р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" - без задоволення, з
наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, на виконання
розпорядження №360-р від 13.06.2012р.
Кабінету Міністрів України "Про
реорганізацію дочірніх компаній
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" та наказу №530 від
18.07.2012р. Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України "Про
реорганізацію Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" було
припинено діяльність Дочірньої
компанії "Укртрансгаз" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" внаслідок реорганізації
шляхом перетворення в Публічне
акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ".

Відповідно до п.1.2 статуту
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" відповідач є
правонаступником усіх майнових та
немайнових прав та обов'язків
Дочірньої компанії "Укртрансгаз"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України".

Згідно п. 1.5 статуту відповідача
засновником Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" є Публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Пунктом 4.1 вказаного статуту визначено,
що одноосібним засновником та
акціонером Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" є Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Загальні збори акціонерів
відповідача, єдиним акціонером якого є
позивач, рішенням №3 від 30.04.2013р.
постановили:

1) затвердити річний звіт і баланс
Товариства за 2012 рік;

2) затвердити такий розподіл
чистого прибутку Товариства за 2012 рік:

2.1) на виплату дивідендів
направити суму у розмірі 30% чистого
прибутку Товариства за 2012 рік; решту
чистого прибутку Товариства за 2012 рік
(70%) направити на розвиток виробництва;

2.2) виплату дивідендів вирішено
провести відповідно до частини 5 статті
11 Закону України "Про управління
об'єктами державної власності".

Датою складання переліку осіб,
які мають право на отримання
дивідендів, визначено 01.05.2013р.

Так, позовні вимоги мотивовані
тим, що вказане рішення загальних
зборів акціонерів від 30.04.2013 р. станом
на дату пред'явлення позову до суду
першої інстанції не виконано.

На лист позивача щодо негайного
виконання рішення загальних зборів
акціонерів від 30.04.2013 р. та повідомлення
причин порушення строку сплати
дивідендів, встановленого ч.5 ст.11
Закону України "Про управління
об'єктами державної власності",
відповідачем повідомлено, що ч.5 ст.11
Закону України "Про управління
об'єктами державної власності" не
поширює свою дію на Публічне
акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ".

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 11 Закону
України "Про управління об'єктами
державної власності" господарська
організація, у статутному капіталі
якої є корпоративні права держави, за
підсумками календарного року
зобов'язана спрямувати частину чистого
прибутку на виплату дивідендів згідно
з порядком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до абз. 4-5 ч.5 ст.11
Закону України "Про управління
об'єктами державної власності"
господарські товариства, у статутному
капіталі яких є корпоративні права
держави, до 1 травня року, що настає за
звітним, приймають рішення про
відрахування не менше 30 відсотків
чистого прибутку на виплату
дивідендів. Господарські товариства, у
статутному капіталі яких є
корпоративні права держави, сплачують
до Державного бюджету України
дивіденди у строк не пізніше 1 липня
року, що настає за звітним, нараховані
пропорційно розміру державної частки
(акцій, паїв) у їх статутних капіталах.

Господарськими організаціями є
юридичні особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до цього Кодексу, а
також інші юридичні особи, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані в установленому законом
порядку (п. 1 ч. 2 ст. 55 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського
кодексу України визначено, що
господарськими товариствами
визнаються підприємства або інші
суб'єкти господарювання, створені
юридичними особами та/або громадянами
шляхом об'єднання їх майна і участі в
підприємницькій діяльності товариства
з метою одержання прибутку. У випадках,
передбачених цим Кодексом,
господарське товариство може діяти у
складі одного учасника.

Згідно з ч. 1 ст. 167 Господарського
кодексу України корпоративні права - це
права особи, частка якої визначається у
статутному капіталі (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Корпоративними правами є
сукупність майнових і немайнових прав
акціонера - власника акцій товариства,
які випливають з права власності на
акції, що включають право на участь в
управлінні акціонерним товариством,
отримання дивідендів та активів
акціонерного товариства у разі його
ліквідації відповідно до закону, а
також інші права та правомочності,
передбачені законом чи статутними
документами (п. 8 ч. 1 ст.2 Закону України
"Про акціонерні товариства" ).

Відповідно до ст. 172
Господарського кодексу України
відносини, пов'язані з управлінням
корпоративними правами держави,
регулюються Законом України "Про
управління об'єктами державної
власності", іншими законами України та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
управління об'єктами державної
власності" корпоративні права держави -
це корпоративні права, що належать
державі у статутних капіталах
господарських організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Господарського
кодексу України сума вкладів
засновників та учасників
господарського товариства становить
статутний капітал товариства.

Вищезазначені положення чинного
законодавства України свідчать про те,
що господарське товариство вважається
таким, що має у статутному капіталі
корпоративні права держави, лише у
випадку, якщо держава є акціонером
(учасником) такого товариства та їй
належать акції (частки, паї) у
статутному капіталі такого
господарського товариства.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції, відповідно до п. 1
Постанови №747 від 25.05.1998р. Кабінету
Міністрів України було утворено
Національну акціонерну компанію
"Нафтогаз України" у формі відкритого
акціонерного товариства.

Частиною 2 ст. 80 Господарського
кодексу України встановлено, що
акціонерним товариством є
господарське товариство, яке має
статутний капітал, поділений на
визначену кількість акцій однакової
номінальної вартості, і несе
відповідальність за зобов'язаннями
тільки майном товариства, а акціонери
несуть ризик збитків, пов'язаних із
діяльністю товариства, в межах
вартості належних їм акцій.

Згідно з положеннями ст. 152
Цивільного кодексу України, ст.3 Закону
України "Про акціонерні товариства"
акціонерне товариство - це
господарське товариство, статутний
капітал якого поділено на визначену
кількість часток однакової
номінальної вартості, корпоративні
права за якими посвідчуються акціями.

Акцією є іменний цінний папір,
який посвідчує майнові права його
власника (акціонера), що стосуються
акціонерного товариства, включаючи
право на отримання частини прибутку
акціонерного товариства у вигляді
дивідендів та право на отримання
частини майна акціонерного товариства
у разі його ліквідації, право на
управління акціонерним товариством, а
також немайнові права, передбачені
Цивільним кодексом України та законом,
що регулює питання створення,
діяльності та припинення акціонерних
товариств і законодавством про
інститути спільного інвестування (ч.1
ст.6 Закону України "Про цінні папери та
фондовий ринок").

Відповідно до ч. 7 ст.6 Закону
України "Про цінні папери та фондовий
ринок" прості акції надають їх
власникам право на отримання частини
прибутку акціонерного товариства у
вигляді дивідендів, на участь в
управлінні акціонерним товариством, на
отримання частини майна акціонерного
товариства у разі його ліквідації та
інші права, передбачені законом, що
регулює питання створення, діяльності
та припинення акціонерних товариств.
Прості акції надають їх власникам
однакові права.

Згідно ч. 1 ст. 115 Цивільного
кодексу України, ст.85 Господарського
кодексу України господарське
товариство є власником майна,
переданого йому у власність
засновниками і учасниками як внески;
продукції, виробленої в результаті
господарської діяльності товариства;
доходів, одержаних від господарської
діяльності товариства; іншого майна,
набутого товариством на підставах, не
заборонених законом.

Статтею 155 Цивільного кодексу
України встановлено, що статутний
капітал акціонерного товариства
утворюється з вартості вкладів
акціонерів, внесених внаслідок
придбання ними акцій.

Так, акціонерне товариство як
суб'єкт господарювання утворюється на
майновій основі, що складається з
вкладів акціонерів у його статутний
капітал, а відтак таке майно належить
самому акціонерному товариству на
праві власності. Засновники
акціонерного товариства з моменту
передачі товариству майнових внесків
перестають бути власниками майна, що
становить їх внески, здобуваючи у
власність замість цього майна акції,
емітовані товариством та, відповідно,
корпоративні права щодо управління
товариством.

Згідно з п. 21 статуту Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
засновником позивача є держава в особі
Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 22 статуту
зазначеного господарського товариства
акціонерами позивача є держава в особі
Мінпаливенерго - до прийняття в
установленому порядку рішення про
приватизацію пакета акцій позивача та
в особі Фонду державного майна - після
передачі йому пакета акцій позивача,
визначеного для продажу згідно з
рішенням про приватизацію.

Відповідно до п.п. 27, 28, 29 статуту
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" майно товариства
складається з основних засобів,
обігових коштів, акцій (часток, паїв) у
статутному (складеному) капіталі
господарських товариств, а також інших
активів, відображених у його
бухгалтерському балансі. Майно
компанії формується за рахунок: майна,
переданого засновником; кредитів,
позик; доходів, отриманих у результаті
провадження господарської діяльності;
дивідендів за акціями, які належать
компанії; продукції, виробленої у
результаті провадження господарської
діяльності; коштів, майнових і
немайнових прав, цінних паперів, іншого
майна, що надходять від оплати акцій;
доходів, отриманих від реалізації
цінних паперів; надходжень від
провадження господарської діяльності
дочірніх підприємств; іншого майна,
набутого на законних підставах.
Здійснюючи право власності, позивач
володіє, користується та
розпоряджається належним йому майном і
вчиняє стосовно нього будь-які дії, що
не суперечать закону та меті його
діяльності.

Згідно п. 30 статуту позивача
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" використовує
державне майно, яке не підлягає
приватизації, відповідно до
законодавства. Майно, що є державною
власністю і надане Національній
акціонерній компанії "Нафтогаз
України" у користування, включається до
її активів.

Так, Київський апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскільки Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" є
акціонерним товариством, 100% акцій
якого належить державі, то держава,
набувши корпоративні права, має право
брати участь в управлінні Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" та отримувати дивіденди від її
діяльності. Однак, при цьому, власником
майна, яке передано до статутного
капіталу Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", є позивач,
а не держава, окрім майна, яке передано
державою у користування і не увійшло до
статутного капіталу товариства.

З огляду на викладене, колегія
суддів не приймає як належне
твердження скаржника, оскільки
відповідач є державним акціонерним
товариством, яке діє на основі
державного майна то акції відповідача
та корпоративні права відносно
відповідача належать виключно державі.

Відповідно до п. 1.5 статуту
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ", затвердженого
установчими зборами відповідача
згідно з рішенням від 25.12.2012р.,
засновником відповідача є Публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Статутний капітал відповідача
становить 6494611 600 грн. Статутний капітал
поділено на 6 494 611 600 простих іменних
акцій номінальною вартістю 1 грн. кожна.

Згідно п. 1.2 статуту Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
товариство є правонаступником усіх
майнових та немайнових прав і
обов'язків Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України". Пунктом 4.1
статуту Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" визначено, що
засновником та одноосібним акціонером
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" є Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 статуту
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" майно товариства
становлять виробничі та невиробничі
фонди, а також інші цінності, вартість
яких відображається у самостійному
балансі товариства. Відповідач є
власником: майна, переданого йому
засновником та акціонерами у власність
як вклад до статутного капіталу;
продукції, виробленої і придбаної
товариством в результаті
господарської діяльності; надходжень
від господарської діяльності
(одержаних доходів) та іншого майна,
набутого на підставах, що не заборонені
чинним законодавством України.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, майно, яке
передане позивачем до статутного
капіталу відповідача, а також майно,
яке придбане, виготовлене та отримане
Публічним акціонерним товариством
"УКРТРАНСГАЗ" з інших джерел (в тому
числі, набуте внаслідок
правонаступництва) є власністю
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ", а Національній
акціонерній компанії "Нафтогаз
України", в свою чергу, належать
корпоративні права у статутному
капіталі Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ".

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд відзначає, що
корпоративні права відносно
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" належать саме
Національній акціонерній компанії
"Нафтогаз України", а не державі,
оскільки Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" передала до
статутного капіталу Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
майно, яке набуте позивачем у власність
внаслідок його створення.

З огляду на вищевикладене,
Київський апеляційний господарський
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції, що у статутному
капіталі Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" наявні
корпоративні права виключно
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", а відтак Публічне
акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" не
є господарською організацію чи
товариством, у статутному капіталі
якої є корпоративні права держави.

Тобто, як правильно встановлено
судом першої інстанції на Публічне
акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" не
поширюється дія ч.5 ст.11 Закону України
"Про управління об'єктами державної
власності" та, відповідно, у
відповідача відсутній обов'язок
приймати рішення про відрахування не
менше 30% чистого прибутку товариства на
виплату дивідендів та сплачувати такі
дивіденди до Державного бюджету
України.

Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне твердження скаржника, що
держава є власником корпоративних прав
відповідача, а позивач лише здійснює
управління корпоративними правами
стосовно Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" за
погодженням з Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України, як безпідставне.

Крім того, не поширюється на
Публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ" і дія абзаців 3, 6 ч. 5 ст.11
Закону України "Про управління
об'єктами державної власності".

Так, згідно з абз. 3 ч.5 ст.11 Закону
України "Про управління об'єктами
державної власності" господарськими
товариствами енергетичної галузі, 100
відсотків акцій (часток, паїв) яких
знаходяться у статутних капіталах
господарських товариств, акціонером
яких є держава і володіє в них
контрольним пакетом акцій, чистий
прибуток, з якого розраховуються та
сплачуються дивіденди, зменшується на
суму цільових коштів (обсяг
інвестиційної складової), що надійшли у
складі тарифу і спрямовуються на
виконання інвестиційних проектів,
рішення щодо яких приймаються
Кабінетом Міністрів України, та на
обсяг повернення кредитних коштів (у
складі тарифу), що були запозичені для
фінансування капітальних вкладень на
будівництво (реконструкцію,
модернізацію) об'єктів згідно з
відповідними рішеннями Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до абз. 6 ч. 5 ст.11 Закону
України "Про управління об'єктами
державної власності" господарські
товариства, 50 і більше відсотків акцій
(часток, паїв) яких знаходяться у
статутних капіталах господарських
товариств, частка держави в яких
становить 100 відсотків, сплачують
дивіденди безпосередньо до Державного
бюджету України у строк не пізніше 1
липня року, що настає за звітним, у
розмірі базових нормативів
відрахування частки прибутку, що
спрямовується на виплату дивідендів,
але не менше 30 відсотків, пропорційно
розміру державної частки (акцій, паїв) у
статутних капіталах господарських
товариств, акціонером яких є держава і
володіє в них контрольним пакетом
акцій.

Згідно ч. 1 ст. 87 Господарського
кодексу України статутний капітал
господарського товариства - це сума
вкладів засновників та учасників
господарського товариства, а згідно з
ч.1 ст.155 Цивільного кодексу України
статутний капітал акціонерного
товариства утворюється з вартості
вкладів акціонерів, внесених внаслідок
придбання ними акцій.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про акціонерні товариства"
встановлено, що статутний капітал - це
капітал товариства, що утворюється з
суми номінальної вартості всіх
розміщених акцій товариства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86
Господарського кодексу України
передбачено, що вкладами учасників та
засновників господарського товариства
можуть бути будинки, споруди,
обладнання та інші матеріальні
цінності, цінні папери, права
користування землею, водою та іншими
природними ресурсами, будинками,
спорудами, а також інші майнові права
(включаючи майнові права на об'єкти
інтелектуальної власності), кошти, в
тому числі в іноземній валюті. Вклад,
оцінений у гривнях, становить частку
учасника та засновника у статутному
капіталі товариства. Порядок оцінки
вкладів визначається в установчих
документах господарського товариства,
якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 115 Цивільного
кодексу України вкладом до статутного
(складеного) капіталу господарського
товариства можуть бути гроші, цінні
папери, інші речі або майнові чи інші
відчужувані права, що мають грошову
оцінку, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 11
Закону України "Про акціонерні
товариства" оплата вартості акцій, що
розміщуються під час заснування
акціонерного товариства, може
здійснюватися грошовими коштами,
цінними паперами (крім боргових
емісійних цінних паперів, емітентом
яких є засновник, та векселів), майном і
майновими правами, нематеріальними
активами, що мають грошову оцінку.

Тобто, вкладом до статутного
капіталу акціонерного товариства,
можуть бути, зокрема, акції іншого
акціонерного товариства, які належать
засновнику (акціонеру) на праві
власності.

Так, указом №151/98 від 25.02.1998р.
Президента України "Про реформування
нафтогазового комплексу" Кабінету
Міністрів України було доручено
здійснити заходи щодо створення
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України".

На виконання вказаного указу
Президента України від 25.02.1998р.
Кабінетом Міністрів України було
прийнято Постанову №747 від 25.05.1998р. "Про
утворення Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", якою
затверджено статут Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України".

24.07.1998р. Кабінетом Міністрів
України прийнято Постанову №1173 "Про
розмежування функцій з видобування,
транспортування, зберігання і
реалізації природного газу", пунктом 1
якої вирішено створити Дочірню
компанію "Укртрансгаз" з
транспортування та зберігання
природного газу, яка утворюється на
базі газотранспортних підприємств та
структурних підрозділів акціонерного
товариства "Укргазпром" з передачею цій
компанії у користування розподільних
газопроводів та споруд на них, що
належать підприємствам Державної
акціонерної компанії "Укргаз".

25.08.1998р. наказом №20 Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" вирішено створити дочірню
компанію "Укртрансгаз" та призначено її
генерального директора.

28.08.1998р. Старокиївською районною
державною адміністрацією було
зареєстровано юридичну особу - Дочірню
компанію "Укртрансгаз" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", реєстраційний номер №04636 в
Реєстрі суб'єктів підприємницької
діяльності, свідоцтво про державну
реєстрацію серії А00 №028917.

06.11.1998р. Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" та
Державним комітетом нафтової, газової
та нафтопереробної промисловості
України було прийнято спільний наказ
№68/234 "Про реорганізацію Акціонерного
товариства "Укргазпром", яким було
визначено припинити діяльність
Акціонерного товариства "Укргазпром" у
зв'язку з його реорганізацією, шляхом
поділу та приєднання до дочірніх
компаній Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" з 01.01.1999р., у
тому числі, до Дочірньої компанії
"УКРАТРАНСГАЗ" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" відповідних дочірніх
підприємств Акціонерного товарситва
"Укргазпром" (дочірніх підприємств
"Харківтрансгаз", "Київтрансгаз",
"Львівтрансгаз", "Прикарпаттрансгаз",
"Донбастрансгаз", "Черкаситрансгаз",
"Укргазенергосервіс" та інших), а також
філій Акціонерного товариства
"Укргазпром", позбавивши їх статусу
юридичної особи, а також передати в
користування зазначеним компаніям усі
технічні засоби і майно, яке забезпечує
виробничу діяльність приєднаних
підприємств і філій.

Відповідно до п. 8 наказу №68/234 від
06.11.1998р. правонаступниками всіх
майнових прав та обов'язків
Акціонерного товариства "Укргазпром" і
реорганізованих підприємств, що
входять до його складу, є відповідні
дочірні компанії Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", в тому числі Дочірня компанія
"Укртрансгаз" в порядку, встановленому
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України", згідно з чинним
законодавством.

26.01.1999р. спільним наказом
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" та Державного
комітету нафтової, газової та
нафтопереробної промисловості України
пункт 8 спільного наказу №68/234 від
06.11.1998р. Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" та
Держнафтогазпрому "Про реорганізацію
Акціонерного товариства "Укргазпром"
було викладено в редакції, якою
визначено Національну акціонерну
компанію "Нафтогаз України"
правонаступником усіх майнових прав і
обов'язків Акціонерного товариства
"Укргазпром" з 01.01.1999 р.

31.05.1999р. Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №931
"Про внесення змін і доповнень до
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.05.1998р. №747", якою постановлено
передати до статутного фонду
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" майно Акціонерного
товариства "Укргазпром" та його
дочірніх підприємств у зв'язку з їх
реорганізацією, а також визначено, що
правонаступником усіх майнових прав і
обов'язків Акціонерного товариства
"Укргазпром" та його дочірніх
підприємств є Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", яка
розподіляє між своїми дочірніми
компаніями майнові права і обов'язки
реорганізованих Акціонерного
товариства "Укргазпром" та його
дочірніх підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи
та правильно встановлено судом першої
інстанції, в ході реорганізації
Акціонерного товариства "Укргазпром"
майно останнього та його дочірніх
підприємств було передане
Національній акціонерній компанії
"Нафтогаз України" за актами
приймання-передачі та відповідними
передаточними балансами.

05.11.1999р. наказом №295 Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" "Про затвердження актів
приймання-передачі майна до статутного
фонду Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" та її
дочірніх компаній" станом на 01.01.1999р.
було затверджено акти
приймання-передачі майна від
підприємств та філій, що входили до
складу Акціонерного товариства
"Укргазпром", до статутного фонду
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" згідно з додатком 1
до цього наказу, а також затверджено
акти приймання-передачі майна, яке
належало підприємствам та філіям
Акціонерного товариства "Укргазпром",
станом на 01.01.1999р. від Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" до статутного фонду Дочірньої
компанії "Укртрансгаз" згідно з
додатком 2 до цього наказу.

Таким чином, Дочірню компанію
"Укртрансгаз" було створено 28.08.1998р., а
статутний фонд Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" було сформовано 01.01.1999р.
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України".

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що після створення
Дочірньої компанії "Укртрансгаз"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", до її статутного
капіталу було передано майно,
власником якого була Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за наслідками реорганізації
Акціонерного товариства "Укргазпром"
та її дочірніх підприємств. При цьому,
державне майно, що не підлягає
приватизації, було передано у
користування Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" від Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" відповідно до Угоди №19/275 від
17.06.1999р. про використання державного
майна, яке не підлягає приватизації, що
укладена між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" та
Дочірньою компанією "Укртрансгаз"
(правонаступником якої є Публічне
акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ").

Зазначене підтверджується
пунктом 2 Постанови №747 від 25.05.1998р.
Кабінету Міністрів України "Про
утворення Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"", за змістом
якого статутний фонд позивача
формується шляхом передачі до нього: 100
відсотків акцій державних акціонерних
товариств, які утворюються на базі
державних підприємств, зазначених у
додатку 1 до цієї постанови, майно яких
не підлягає приватизації; пакетів
акцій, залишених у державній власності,
відкритих акціонерних товариств,
зазначених у додатку 2 до цієї
постанови; майна акціонерного
товариства "Укргазпром" та його
дочірніх підприємств у зв'язку з їх
реорганізацією; майна Державної
акціонерної холдингової компанії
"Укргаз" у зв'язку з її ліквідацією;
акцій (часток, паїв), що належать
державі у статутному фонді
господарських товариств (підприємств),
згідно з додатком.

Тобто, статутний капітал
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" було сформовано за
рахунок пакетів акцій та державного
майна, в тому числі майна, переданого до
статутного капіталу Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" в ході реорганізації
Акціонерного товариства "Укргазпром"
та його дочірніх підприємств,
правонаступником якого визначено
Національну акціонерну компанію
"Нафтогаз України". Зазначене майно
передане згідно з наказом №295 від
05.11.1999р. Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" "Про
затвердження актів приймання-передачі
майна до статутного фонду Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" та її дочірніх компаній". В
свою чергу, Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" як
засновником передано до статутного
капіталу Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" частину майна, одержаного
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" на підставах, що
визначені у п.2 Постанови №747 від
25.05.1998р. Кабінету Міністрів України, в
тому числі майна, переданого до
статутного капіталу Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" в процесі реорганізації
Акціонерного товариства "Укргазпром"
та його дочірніх підприємств.

Згідно п. 9 Постанови №747 від
25.05.1998р. Кабінету Міністрів України 100
відсотків акцій Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", які випускаються на величину
її статутного фонду, залишаються у
державній власності до прийняття в
установленому порядку рішення про їх
продаж та питання передачі до
статутного фонду Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" державних пакетів акцій інших
акціонерних товариств, що вирішується
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про управління об'єктами державної
власності" управління об'єктами
державної власності - це здійснення
Кабінетом Міністрів України та
уповноваженими ним органами, іншими
суб'єктами, визначеними цим Законом,
повноважень щодо реалізації прав
держави як власника таких об'єктів,
пов'язаних з володінням, користуванням
і розпоряджанням ними, у межах,
визначених законодавством України, з
метою задоволення державних та
суспільних потреб.

Згідно з ч. 1 ст.3 Закону України
"Про управління об'єктами державної
власності" об'єктами управління
державної власності є: майно, яке
передане казенним підприємствам в
оперативне управління; майно, яке
передане державним комерційним
підприємствам (далі - державні
підприємства), установам та
організаціям; майно, яке передане
державним господарським об'єднанням;
корпоративні права, що належать
державі у статутних капіталах
господарських організацій (далі -
корпоративні права держави); державне
майно, що забезпечує діяльність
Президента України, Верховної Ради
України та Кабінету Міністрів України;
державне майно, передане в оренду,
лізинг, концесію; державне майно, що
перебуває на балансі господарських
організацій і не увійшло до їх
статутних капіталів або залишилося
після ліквідації підприємств та
організацій; державне майно, передане в
безстрокове безоплатне користування
Національній академії наук України,
галузевим академіям наук; безхазяйне
та конфісковане майно, що переходить у
державну власність за рішенням суду.

Отже, з огляду на вищезазначені
норми чинного законодавства Кабінет
Міністрів України вправі передати до
статутного капіталу позивача лише ті
корпоративні права, які належать
державі у статутних капіталах
господарських організацій.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи на виконання
розпорядження №360-р від 13.06.2012р.
Кабінету Міністрів України "Про
реорганізацію дочірніх компаній
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" та наказу №530 від
18.07.2012р. Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України "Про
реорганізацію Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" було
припинено діяльність Дочірньої
компанії "Укртрансгаз", внаслідок
реорганізації шляхом перетворення в
Публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ".

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що у Кабінету Міністрів
України відсутні повноваження
передавати до статутного капіталу
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" акції Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ",
оскільки зазначені акції державі не
належать і до статутного капіталу
позивача як окремий вид майна державою
не передавалися. Такі акції належать
виключно Національній акціонерній
компанії "Нафтогаз України" як
самостійному суб'єкту господарювання,
який створив акціонерне товариство.

Тобто, акції Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
не передавалися та не знаходяться у
статутному капіталі Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", у зв'язку з чим відповідач не є
господарським товариством, 50 і більше
відсотків акцій (часток, паїв) якого
знаходяться у статутному капіталі
господарського товариства, частка
держави в якому становить 100 відсотків.

Зазначений висновок ґрунтується
також на положеннях постанови №747 від
25.05.1998р. Кабінету Міністрів України "Про
утворення Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України".

Так, зокрема, додатком №1 до
вказаної постанови затверджено
Перелік державних підприємств, на базі
яких утворюються державні акціонерні
товариства, 100 відсотків акцій яких
передаються до статутного фонду
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України". Додатком №2 до даної
постанови затверджено Перелік
відкритих акціонерних товариств,
пакети акцій яких залишені у державній
власності і передаються до статутного
фонду Національній акціонерній
компанії "Нафтогаз України". Також
Постановою №747 від 25.05.1998р. Кабінету
Міністрів України затверджено додаток
"Перелік господарських товариств
(підприємств), частина акцій (часток,
паїв) яких, що належить державі,
передається до статутного фонду
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України".

Як вбачається з матеріалів справи
в усіх вищезазначених переліках
відсутня як Дочірня компанія
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", так і
Публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ".

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що дія абзаців 3, 6 ч.5 ст.11
Закону України "Про управління
об'єктами державної власності" не
поширюється на Публічне акціонерне
товариство "УКРТРАНСГАЗ", оскільки в
статутному капіталі Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" відсутні акції Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
(та Дочірньої компанії "Укртрансгаз" до
реорганізації), а відтак у позивача як
єдиного акціонера відповідача
відсутній обов'язок приймати рішення
про відрахування не менше 30% чистого
прибутку на виплату дивідендів, а у
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" відсутній обов'язок
сплачувати такі дивіденди до
Державного бюджету України. Зазначене
спростовує в повному обсязі твердження
позивача відносно того, що відповідач
підпадає під дію ч.5 ст.11 Закону України
"Про управління об'єктами державної
власності".

Таким чином, рішення №3 від
30.04.2013р. Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" не
відповідає ч.5 ст.11 Закону України "Про
управління об'єктами державної
власності", оскільки зазначена норма не
поширює свою дію на Публічне
акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ".

Крім того, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне посилання скаржника на норми
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" та положення
Порядку проведення Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами державного
фінансового аудиту окремих
господарських операцій, що
затверджений Постановою №506 від
20.05.2009р. Кабінету Міністрів України як
на доказ того, що Публічне акціонерне
товариство "УКРТРАНСГАЗ" є державним
підприємством, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Таким чином, Публічне акціонерне
товариством "УКРТРАНСГАЗ" підпадає під
дію зазначеного Закону України як
підприємство, яке використовує
державне майно. Використання
зазначеного майна здійснюється на
підставах, визначених Угодою №19/275 від
17.06.1999р. про використання державного
майна, яке не підлягає приватизації, що
укладена між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" та
Дочірньою компанією "Укртрансгаз".

Крім того, пунктом 3 Порядку
проведення Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами державного фінансового
аудиту окремих господарських операцій,
затвердженого Постановою №506 від
20.05.2009р. Кабінету Міністрів України,
було передбачено, що основним
завданням операційного аудиту є
сприяння забезпеченню суб'єктами
господарювання законного та
ефективного використання державних чи
комунальних коштів та/або майна, інших
активів держави, правильності ведення
бухгалтерського обліку, складення
достовірної фінансової звітності.

Отже, зазначений вище Порядок
поширюється на підприємства, які є
балансоутримувачами державного майна,
яким є і Публічне акціонерне
товариство "УКРТРАНСГАЗ" (до
реорганізації - Дочірня компанія
"Укртрансгаз").

При цьому, Постанова №506 від
20.05.2009р. Кабінету Міністрів України,
якою було затверджено Порядок
проведення Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами державного фінансового
аудиту окремих господарських операцій,
втратила чинність, на підставі
Постанови №1182 від 19.12.2012р. Кабінету
Міністрів України "Про визнання такими,
що втратили чинність, деяких постанов
Кабінету Міністрів України з питань
проведення державного фінансового
аудиту окремих господарських
операцій".

Колегія суддів також приходить до
висновку про безпідставність та
необґрунтованість тверджень позивача
щодо приналежності корпоративних прав
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" державі у зв'язку з
забороною приватизації вказаного
товариства Законом України "Про
трубопровідний транспорт", з огляду на
наступне.

Частиною 5 ст.7 Закону України "Про
трубопровідний транспорт" встановлено,
що приватизація державних підприємств,
дочірніх підприємств Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", що провадять діяльність з
транспортування магістральними
трубопроводами і зберігання у
підземних газосховищах, Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", а також підприємств, установ,
організацій, утворених внаслідок їх
реорганізації, забороняється.

Вказані норми Закону України "Про
трубопровідний транспорт" чітко
розмежовують поняття "державні
підприємства" та "дочірні підприємства
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", а також
підприємства, установи, організації,
утворені внаслідок їх реорганізації",
та виділяють останні як самостійну
групу підприємств, що не мають ознак
державних, та правовий статус яких
визначається чинним законодавством
України, зокрема Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України та установчими документами
таких підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи
та правильно встановлено судом першої
інстанції, засновником та акціонером
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" є Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", а
корпоративні права держави у
статутному капіталі Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
відсутні. Отже, заборона приватизації
дочірніх підприємств Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" згідно з ч.5 ст.7 Закону України
"Про трубопровідний транспорт" жодним
чином не підтверджує правомірність
позовних вимог.

Пунктом 3 Постанови №747 від
25.05.1998р. Кабінету міністрів України "Про
утворення Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
передбачено затвердження переліку
майна, яке використовується для
забезпечення транспортування,
зберігання та розподілу нафти,
нафтопродуктів і природного газу і яке
відповідно до законодавства не
підлягає приватизації та передається
Національній акціонерній компанії
"Нафтогаз України" у користування.
Додатком 3 до вказаної Постанови № 747
від 25.05.1998р. визначено перелік такого
майна, до якого, зокрема, відносяться
магістральні газонафтопроводи та
споруди на них.

Відповідно до Угоди №76 від
04.02.1999р. про використання державного
майна, яке не підлягає приватизації, що
укладена між Фондом державного майна
України та Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України", остання
прийняла на себе зобов'язання щодо
виконання функцій оперативного
управління державним майном, яке не
підлягає приватизації, знаходиться на
балансі і не увійшло до статутного
фонду підприємств, що входять до складу
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", в тому числі, щодо
магістральних газопроводів, які
передані державою в користування
Національній акціонерній компанії
"Нафтогаз України".

При реорганізації Акціонерного
товариства "Укргазпром", згідно з
спільним наказом №68/234 від 06.11.1998р.
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" та Державного
комітету нафтової, газової та
нафтопереробної промисловості
України, об'єкти трубопровідного
транспорту (магістральні трубопроводи,
споруди на них, тощо), були передані в
користування позивачу відповідно до
Угоди №76 від 04.02.1999р. про використання
державного майна, яке не підлягає
приватизації, що укладена між Фондом
державного майна України та
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України".

За таких обставин Дочірня
компанія "Укртрансгаз" прийняла від
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" у користування
державне майно (усі технічні засоби і
майно, яке забезпечує виробничу
діяльність приєднаних підприємств і
філій), яке не підлягає приватизації, до
складу якого, в тому числі, віднесено
магістральні газопроводи та споруди на
них та інше майно Акціонерного
товариства "Укргазпром". Зазначені
об'єкти трубопровідного транспорту
були передані в користування
відповідачу відповідно до Угоди №19/275
від 17.06.1999р. про використання
державного майна, яке не підлягає
приватизації, що укладена між
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" та Дочірньою
компанією "Укртрансгаз"
(правонаступником якої є Публічне
акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ").

При цьому, п.1.1 ст.1 зазначеної вище
Угоди №19/275 від 17.06.1999р. було
встановлено, що Національна акціонерна
компанієя "Нафтогаз України" передає, а
Дочірня компанія "Укртрансгаз" приймає
на себе зобов'язання щодо виконання
функцій управління та користування
державним майном, яке не підлягає
приватизації, знаходиться на балансі і
не увійшло до статутних фондів
підприємств, що входять до складу
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" та філій Дочірньої
компанії "Укртрансгаз".

Відповідно до Методики
проведення інвентаризації об'єктів
державної власності, що затверджена
Постановою №1121 від 30.11.2005р. Кабінету
Міністрів України, Публічне акціонерне
товариство "УКРТРАНСГАЗ" щорічно
проводить інвентаризацію державного
майна станом на 31 грудня.

Протоколом від 18.03.2013р. засідання
Центральної робочої комісії
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" було затверджено
результати інвентаризації державного
майна, яке не увійшло до статутного
капіталу і обліковується на балансі
товариства станом на 31.12.2012р.

Відповідно до результатів
зазначеної інвентаризації, на балансі
(в користуванні) Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
перебуває 33112 інвентарних одиниць
(об'єктів трубопровідного транспорту),
залишковою вартістю 12 363 802 118 грн.
Зазначене майно не входить до
статутного капіталу Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ",
обліковується на його балансі та не
підлягає відчуженню; власником
переданого майна залишається держава.

Так, Київський апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
об'єктом управління державної
власності стосовно Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
згідно з Законом України "Про
управління об'єктами державної
власності" є державне майно, яке
перебуває на балансі господарських
організацій і не увійшло до їх
статутних капіталів або залишилося
після ліквідації підприємств та
організацій (абзац 8 ч.1 ст.3 Закону
Украни "Про управління об'єктами
державної власності"), яке було
передано Дочірній компанії
"Укртрансгаз" від Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" відповідно до Угоди №19/275 від
17.06.1999р. про використання державного
майна, що укладена між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" та Дочірньою компанією
"Укртрансгаз".

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд не
приймає як належне посилання скаржника
на положення Закону України "Про
управління об'єктами державної
власності", зокрема ст.3 та п.18 ч.2 ст.5
вказаного Закону України.

Крім того, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне посилання скаржника на
положення Порядку формування та
реалізації дивідендної політики
держави, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р.
№ 702 (далі - Порядок № 702).

Так, згідно п. 9 зазначеного Порядку № 702
суб'єкти управління корпоративними
правами держави забезпечують
відповідно до затверджених базових
нормативів частки прибутку, що
спрямовується на виплату дивідендів за
результатами фінансово-господарської
діяльності господарських організацій
у поточному фінансовому році,
реалізацію дивідендної політики
держави шляхом здійснення заходів щодо
прийняття в межах корпоративних прав
держави рішень про визначення розміру,
порядку та строків виплати дивідендів
господарськими організаціями згідно з
їх установчими документами та
законодавством.

Відповідно до п. 1 Порядку № 702 цей
Порядок визначає механізм формування
Мінекономрозвитку разом з Мінфіном
дивідендної політики держави, її
реалізації суб'єктами управління
корпоративними правами, що належать
державі у статутному капіталі
господарських організацій (далі -
суб'єкти управління корпоративними
правами держави).

При цьому, пунктом 2 вказаного Порядку
№ 702 визначено, що його дія поширюється
на всі господарські організації з
державною часткою у статутному
капіталі, а також на господарські
товариства, 50 і більше відсотків акцій
(часток, паїв) яких належить
господарським товариствам, державна
частка у статутному капіталі яких
становить 100 відсотків, у тому числі на
дочірні підприємства.

Зі змісту вищезазначених положень
Порядку № 702 вбачається, що він
розширює коло суб'єктів, які
зобов'язані сплачувати дивіденди у
розмірі 30% чистого прибутку до
Державного бюджету України, всупереч ч.
5 ст. 11 Закону України "Про управління
об'єктами державної власності". Відтак,
положення Порядку № 702 суперечать ч. 5
ст. 11 Закону України "Про управління
об'єктами державної власності", а
відповідно до ч. 4 ст. 4 Цивільного
кодексу України, якщо постанова
Кабінету Міністрів України суперечить
положенням цього Кодексу або іншому
закону, застосовуються відповідні
положення цього Кодексу або іншого
закону.

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд приймає до уваги
інформаційну довідку Публічного
акціонерного товариства «Національний
депозитарій України» щодо надання
інформації про наявність (відсутність)
державної частки в статутному капіталі
(наявна в матеріалах справи), згідно
якої відповідно до даних реєстру (- ів)
власників іменних цінних паперів ПАТ
«УКРТРАНСГАЗ» сформованого (- их)
станом на 05.02.2014р., державна частка в
статутному капіталі емітента відсутня.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, рішення суду першої інстанції
відповідає законодавству та
матеріалам справи.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апелянта щодо неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права не знайшли свого
підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийняте
господарським судом рішення
відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування рішення, в тому числі, з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі не вбачається.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 25.12.2013р. у справі №910/18227/13
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
- задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 25.12.2013р. у справі №910/18227/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/18227/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
Л.О. Рєпіна

К.В. Тарасенко