ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

22 квітня 2014 року
Справа № 5/186/2011

За скаргою Приватного акціонерного
товариства "Луганська вугільна
компанія" на дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
справі за позовом

Приватного акціонерного товариства
"Луганська вугільна компанія", м.
Луганськ,

до відповідача Державного
підприємства "Луганськвугілля", м.
Луганськ,

про стягнення 29 916 303,66 грн,

орган виконання судового рішення -
відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України, м.
Київ,

суддя Секірський А.В.,

секретар судового засідання
Степаненко Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача (скаржник) - представник не
прибув;

від відповідача (боржник) - Макарова
О.Ю., заступник начальника юридичного
відділу, довіреність № 03/5-608 від 30.12.2013;

від ВПВР ДВС України - Скробова К.О.,
провідний спеціаліст сектору
аналітики та статистики управління ДВС
ГУЮ у Луганській області, довіреність
№4.4-03/4.4/1851 від 24.12.2013,

в с т а н о
в и в:

Рішенням господарського суду
Луганської області від 13.12.2011 у справі
№5/186/2011 позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Луганська
вугільна компанія" задоволені частково
та стягнуто з Державного підприємства
"Луганськвугілля" на користь позивача
заборгованість за надані послуги в
сумі 23385715 грн. 43 коп., інфляційні втрати
в сумі 335374 грн. 98 коп., 3% річних в сумі
278627 грн. 25 коп., а також витрати зі
сплати державного мита в сумі 20456 грн. 83
коп. та 189 грн. 33 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання вищезазначеного рішення
виданий відповідний наказ від 27.12.2011 №
5/186/2011.

Позивач, ПрАТ «Луганська вугільна
компанія», звернувся до господарського
суду Луганської області зі скаргою від
24.03.2014 №228 на дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(далі - ВПВР ДВС України) по примусовому
виконанню наказу від 27.12.2011 №5/186/2011
господарського суду Луганської
області, в якій просить:

- визнати дії державного виконавця ВПВР
ДВС України стосовно прийняття
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 27.02.2014 (ВП №32750254)
неправомірними та незаконними;

- визнати постанову про зупинення
виконавчого провадження від 14.10.2013 (ВП
№32750254) недійсною.

Вказану скаргу призначено до розгляду
в судовому засіданні.

Представник позивача (стягувач) в
судове засідання не прибув, проте надав
клопотання про відкладення розгляду
скарги у зв'язку з неможливістю
прибуття в судове засідання
повноважного представника з причини
знаходження останнього у службовому
відрядженні.

Представники відповідача (боржника) та
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України не
погоджуються з доводами скаржника, а
заперечення щодо цього зводяться до
наступного.

Виконавче провадження № 32750254 зупинено
відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якого виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі прийняття рішення про
приватизацію вугледобувних
підприємств відповідно до Закону
України «Про особливості приватизації
вугледобувних підприємств» протягом
трьох років з моменту завершення
приватизації.

Оскільки структурні підрозділи ДП
«Луганськвугілля» не мають статусу
юридичної особи, тобто у вказаних
об'єктів приватизації відсутня
правосуб'єктність, передбачена статею
55 Господарського кодексу України, і
вони знаходяться у складі ДП
«Луганськвугілля», під поняттям
«вугледобувне підприємство» слід
розуміти підприємство, до складу якого
входять структурні підрозділи з
видобутку вугілля, щодо яких прийнято
рішення про приватизацію. Згідно ст. 1
Закону України «Про особливості
приватизації вугледобувних
підприємств» вугледобувне
підприємство - суб'єкт господарювання,
основним видом економічної діяльності
якого є підземне або відкрите
добування вугілля, до складу якого
можуть входити шахти, розрізи та інші
відокремлені підрозділи, що виконують
допоміжні функції. Отже, на думку
боржника та державного виконавця,
вказаними нормативно-правовими актами
визначено правовий статус
вугледобувного підприємства, як
юридичної особи, відносно якої
закріплюються певні державні гарантії
з метою забезпечення виконання заходів
предприватизаційної підготовки.

Статтею 39 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлений
порядок та строки зупинення
виконавчого провадження. Так,
державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується начальником
або заступником начальника відділу,
якому підпорядкований державний
виконавець.

Враховуючи клопотання позивача про
відкладення, а також з метою повного та
всебічного розгляду скарги, суд вважає
за необхідне її розгляд відкласти.

Керуючись ст.ст. 77, 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Відкласти розгляд скарги
Приватного акціонерного товариства
"Луганська вугільна компанія" на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
05.05.2014 на 10 год 30 хв.

2. Засідання відбудеться у приміщенні
господарського суду Луганської
області за адресою: м. Луганськ, пл.
Героїв ВВв, 3а, в кім. № 326.

3. Зобов'язати позивача надати:
пояснення на заперечення ВПВР ДВС
України та відзив відповідача,
документальне підтвердження і
нормативне обґрунтування викладених
доводів. Забезпечити явку представника
в судове засідання.

4. Зобов'язати відповідача надати: при
наявності - додаткові пояснення на
скаргу. Забезпечити явку представника
в судове засідання.

5. Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України надати: при наявності -
додаткові пояснення на скаргу.
Забезпечити явку представника в судове
засідання.

Суд вважає за необхідне
попередити сторони, що за ухилення від
вчинення дій, покладених господарським
судом на сторони цією ухвалою, на
підставі пункту 5 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України, суд має право з винної сторони
стягнути в доход Державного бюджету
України штраф у розмірі до 1700 грн.

Суддя
А.В. Секірський