КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2014 р. Справа№ 910/277/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Чехонадський А.О.,
представник за довіреністю №б/н від
15.01.2013р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014р.

у справі №910/277/14 (суддя - Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФУДМАРКЕТ»

про стягнення 576 447,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.01.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
(далі-позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФУДМАРКЕТ»
(далі-відповідач) про стягнення 576 447,48
грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.01.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі №910/277/14.

17.02.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Господарського суду міста Києва від
відповідача надішла заява про
припинення провадження у справі з
посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014р. провадження у справі
№910/277/14 припинено на підставі п. 5 ч. 1 ст.
80 Господарського процесуального
кодексу України.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило ухвалу
Господарського суду міста Києва від
17.02.2014р. у справі №910/277/14 скасувати.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт
посилався на неправильне застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального права, неповний та
необ'єктивний розгляд досліджених
обставин справи.

Вимоги апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТЕЛІАНІ
ТРЕЙДІНГ» мотивовані тим, що судом
першої інстанції не застосовано статтю
77 ГПК України та не відкладено розгляд
спору у справи, тоді як, розгляд справи
в судовому засіданні 17.02.2014р. відбувся
за відсутністю представника позивача,
який не був належним чином
повідомлений, чим було порушено його
право участі в засіданні передбачене
ст. 22 ГПК України. Серед інших доводів
апелянт зазначив, що наявність
третейського застереження в Договорі
поставки № від 03.12.2012р. про
передачу спору на розгляд третейському
суду не свідчить про відмову сторін від
права на звернення за захистом своїх
прав та інтересів до державного суду,
тобто місцевим судом при
постановленні ухвали не взято до уваги,
що кожен має право на звернення до суду
для захисту своїх прав та інтересів на
підставі ч. 2 ст. 124 Конституції України;
звернення до третейського суду є
правом сторони. Також, на думку
скаржника, місцевим господарським
судом не враховано того, що у сторін
відсутній регламент цього
третейського суду та у вказаного
третейського суду відсутні рішення за
участі відповідача, що свідчить про те,
що даний третейський суд є фіктивним.

Одночасно в апеляційній скарзі
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
просило поновити строк на апеляційне
оскарження ухвали місцевого
господарського суду у даній справі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 31.03.2014р. у
справі №910/277/14 для розгляду
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТЕЛІАНІ
ТРЕЙДІНГ» сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В.
(доповідач), судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна
С.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.03.2014р. у
справі №910/277/14 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Калатай
Н.Ф., Пашкіна С.А.) клопотання Товариства
з обмеженою відповідальністю «ТЕЛІАНІ
ТРЕЙДІНГ» про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
Господарського суду міста Києва від
17.02.2014р. у справі №910/277/14 задоволено,
відновлено пропущений з поважних
причин процесуальний строк на
апеляційне оскарження ухвали
Господарського суду міста Києва від
17.02.2014р. у справі №910/277/14.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.03.2014р. у
справі №910/277/14 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В.
(доповідач), судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна
С.А.) апеляційну скаргу прийнято до
провадження, а її судовий розгляд
призначено на 09.04.2014р.

09.04.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
процесуальним правом на участь у
судовому засіданні не скористалось.
Про час та місце судового засідання
апелянт був повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення йому
поштового відправлення, яке міститься
в матеріалах справи
(вх.№09-33/12954 від 09.04.2014р.).

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга на ухвалу
місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення сторін про
дату, час та місце судового засідання,
разом з тим, явка судом апеляційної
інстанції обов'язковою не визнавалася,
правова позиція та доводи позивача
викладені ним в апеляційній скарзі і
відомі суду, а відповідач забезпечив
явку свого представника в судове
засідання 09.04.2014р., Київський
апеляційний господарський суд дійшов
до висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги по суті у судовому
засіданні 09.04.2014р.

09.04.2014р. у судовому засіданні
представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
просив ухвалу суду першої інстанції у
даній справі залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Припиняючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив із того, що на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо сторони
уклали угоду про передачу даного спору
на вирішення третейського суду, у
випадку якщо відповідач з посиланням
на згадану угоду, наполягає на
вирішення спору саме третейським
судом.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
застосуванням при прийнятті
оскаржуваної ухвали цієї
процесуальної норми, з огляду на
наступне.

03.12.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
(далі - постачальник, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ФУДМАРКЕТ» (далі -
покупець, відповідач) був укладений
Договір поставки № (далі -
Договір), відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується постачати
товари по цінах і в асортименті
вказаними в Специфікації, разом з
супровідною документацією, відповідно
до поданих покупцем та підтверджених
постачальником замовлень, а покупець,
зобов'язується приймати такі товари і
опдачувати.

Позивач зазначив, що ним на виконання
умов договору поставлено, а
відповідачем прийнято товар, але не
виконано грошове зобов'язання за
договором, у зв'язку з чим позивач
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовною заявою про стягнення
заборгованості за Договором поставки
№ від 03.12.2012р.

Пунктом 10.1. Договору поставки №
від 03.12.2012р. передбачено, що всі спори,
розбіжності, вимоги та непорозуміння,
які можуть виникнути в зв'язку із
укладанням та виконанням положень
даного Договору, вирішуються шляхом
переговорів між сторонами.

Відповідно до п. 10.2. Договору, у випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів, сторони, керуючись ст. 5
Закону України «Про третейські суди»,
домовляються про те, що всі спори,
розбіжності та вимоги, що виникають з
даного Договору чи у зв'язку з ним,
підлягають розгляду і вирішенню в
Постійно діючому Третейському суді при
Товарній біржі «Київська універсальна
біржа», за адресою: м. Київ, Залізничне
шосе, 57, рішення якого є остаточними і
обов'язковими для обох сторін, і
оскарженню не підлягають, крім
випадків передбачених Законом України
«Про третейські суди». Сторони
погодили, що в процесі розгляду та
вирішення спорів буде застосовуватися
Регламент Третейського суду при
Товарній біржі «Київська універсальна
біржа».

Отже, при укладенні договору сторонами
була досягнута домовленість про
передачу будь-якого спору, пов'язаного
з укладанням та виконанням положень
договору, на розгляд третейського суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 627 ЦК України
встановлено, що сторони є вільними в
укладенні договору ( ст. 6 цього
Кодексу), виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Таким чином, третейське застереження,
яке визначено п. 10.2. Договору є
домовленістю за вільним
волевиявленням позивача та
відповідача.

Статтею 1 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що до
третейського суду за угодою сторін
може бути переданий будь-який спір, що
виникає з цивільних та господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про
третейські суди» визначено право
юридичних та/або фізичних осіб
передати на розгляд третейського суду
будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
передано на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, що відповідає вимогам цього
Закону. Третейська угода - це угода
сторін про передачу спору на вирішення
третейським судом (ст. 2 Закону України
«Про третейські суди»).

Приписами ст. 12 цього Закону
встановлено, що третейська угода може
бути укладена у вигляді третейського
застереження в договорі, контракті.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України
підвідомчий господарським судам спір
може бути передано сторонами на
вирішення третейського суду, крім
спорів про визнання недійсними актів, а
також спорів, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні та
виконанні господарських договорів,
пов'язаних із задоволенням державних
потреб, спорів, передбачених пунктом 4
частини першої цієї статті, та інших
спорів, передбачених законом.

Спір, який є предметом позову у даній
справі (стягнення заборгованості за
Договором поставки № від 03.12.2012р.),
чинним законодавством не віднесено до
переліку спорів, які не може бути
передано на вирішення третейського
суду та вирішуються виключно судами
загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України (ст. 5, п. 11
ст. 6 Закону України «Про третейські
суди»).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо сторони
уклали угоду про передачу даного спору
на вирішення третейського суду.

Відповідно до п.п. 4.2.3, 4.2.4 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
припинення провадження у справі - це
форма закінчення розгляду
господарської справи без прийняття
судового рішення у зв'язку з виявленням
після порушення провадження у справі
обставин, з якими закон пов'язує
неможливість судового розгляду справ

Відповідно до підпункту 4.2.3 пункту 4.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» провадження у справі
підлягає припиненню, якщо при розгляді
справи буде встановлено, що є письмова
угода сторін про передачу спору на
вирішення третейського суду (пункт 5
частини першої статті 80 ГПК). Таку угоду
сторони вправі укласти як до, так і
після порушення провадження у справі. В
останньому випадку провадження
підлягає припиненню з посиланням на
зазначену норму ГПК. Якщо ж таку угоду
укладено до порушення провадження у
справі, то:

- у разі коли відповідач не заперечує
проти розгляду справи саме
господарським судом, спір підлягає
вирішенню останнім;

- у випадку якщо відповідач з
посиланням на згадану угоду, яка є
чинною, не визнавалася недійсною і може
бути виконана, наполягає на вирішенні
спору саме третейським судом,
господарський суд має припинити
провадження у справі на підставі
пункту 5 частини першої статті 80 ГПК.

Матеріали справи містять заяву
відповідача про припинення
провадження у справі на підставі ст. 80
ГПК України за наявності між сторонами
третейської угоди у вигляді
третейського застереження про
передачу спору на вирішення
третейського суду.

Заперечення позивача щодо припинення
провадження у справі з посиланням на
відсутність регламенту цього
третейського суду, а також його
твердження про фіктивність
третейського суду є необґрунтованими
та непереконливими.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи

Колегією суддів відхиляються доводи
позивача щодо того, що третейський суд
є фіктивним, оскільки апелянтом не
надано жодного доказу в підтвердження
своїх тверджень.

Оскільки між сторонами у справі існує
третейська угода, відповідач заперечує
проти розгляду справи у господарському
суді та наполягає на розгляді даного
спору у третейському суді, то у колегії
суддів апеляційного господарського
суду немає підстав не погодитися з
висновком суду першої інстанції про
необхідність припинення провадження у
справі.

Посилання скаржника, як на підставу
скасування оскарженого ним
процесуального акту, на те, що судом
першої інстанції в судовому засіданні
17.02.2014р. не було застосовано статтю 77
ГПК України про відкладення розгляду
спору у справі, а розгляд справи 17.02.2014р.
відбувся за відсутністю представника
відповідача, який не був належним чином
повідомлений, визнаються апеляційним
господарським судом необґрунтованими,
з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р.,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У відповідності до статті 64 ГПК України
суддя, прийнявши позовну заяву, не
пізніше трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Як вбачається з відмітки місцевого
господарського суду про відправку
копій процесуальних документів, яка
міститься на звороті останньої
сторінки ухвали Господарського суду
міста Києва від 11.01.2014р. про порушення
провадження у справі №910/277/14, якою було
призначено розгляд справи на 17.02.2014р.,
19.01.2014р. судом було відправлено копії
вказаної ухвали сторонам у справі. В
той час, як слідує з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення 696 (а.с.3, т.1), ТОВ
«ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ» через представника
отримав вказану ухвалу суду - 20.01.2014р.,
тоді як, розгляд справи був призначений
на 17.02.2014р. Отже, позивач отримав
вказану ухвалу суду фактично за 28 днів
до судового засідання та мав змогу
направити свого представника для
участі у судовому засіданні 17.02.2014р.

Таким чином, посилання апелянта
спростовуються матеріалами справи,
адже, позивач був належним чином
повідомлений, але не скористався своїм
правом на участь у судовому засіданні в
суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен при вирішенні судом
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на судовий розгляд
упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі «Смірнова проти
України»).

Відповідно до п 3.14 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26 грудня 2011 року
№18, нез'явлення представників
учасників судового процесу в судові
засідання без поважних причин та без
повідомлення причин, якщо їх явку судом
визнано обов'язковою, також може
розцінюватися судом як зловживання
процесуальними правами.

Неявка у судове засідання однієї з
сторін, належним чином повідомленої
про час і місце цього засідання, не
перешкоджає такому переходові до
розгляду позовних вимог, якщо у
господарського суду відсутні підстави
для відкладення розгляду справи,
передбачені частиною першою статті 77
ГПК.

З огляду на те, що станом на 17.02.2014р. у
місцевого господарського суду були
докази належного повідомлення сторін у
справі, суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваної ухвали не
припустився порушень Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування законної ухвали
Господарського суду міста Києва від
17.02.2014р. у даній справі та задоволення
апеляційної скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційних
скарг у зв'язку з відмовою в їх
задоволенні на підставі статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на апелянта
(позивача).

Пунктом 5.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» № 7 від 21.02.2013р.
визначено, що питання про повернення
сплаченої суми судового збору
вирішується господарським судом за
результатами розгляду відповідних
матеріалів, у тому числі й за
відсутності заяви (клопотання) сторони
чи іншого учасника судового процесу
про повернення суми судового збору. Про
таке повернення зазначається в
резолютивній частині судового рішення,
яким закінчується розгляд справи по
суті (при цьому в його мотивувальній
частині наводяться підстави
повернення сум судового збору згідно
із Законом).

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
(апелянт) при поданні апеляційної
скарги на ухвалу Господарського суду
міста Києва від 17.02.2014р. у справі №910/277/14
згідно Платіжного доручення №8819 від
19.03.2014р. було сплачено судовий збір у
розмірі 5764,48грн.

Відповідно до частини 1 статті 4
вищезазначеного закону судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Законом
України «Про судовий збір» за подання
до господарського суду апеляційної
скарги на ухвалу суду справляється
судовий збір у сумі 0,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про державний бюджет на 2014 рік» розмір
мінімальної заробітної плати станом на
01.01.2014р. становить 1218,00грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
оскаржувало ухвалу Господарського
суду міста Києва від 17.02.2014р. у справі
№910/277/14, а тому за подання апеляційної
скарги повинне було сплатити судовий
збір у розмірі 609,00грн.

Проте, апелянт при поданні апеляційної
скарги згідно Платіжного доручення
№8819 від 19.03.2014р. сплатив судовий збір у
розмірі 5764,48грн., тобто у більшому
розмірі ніж передбачено законом.

Пункт 1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір» встановлює, що сплачена сума
судового збору повертається в разі
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, з Державного бюджету
України на користь позивача підлягає
поверненню сума надмірно сплаченого
ним судового збору у розмірі 5155,48грн.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТЕЛІАНІ
ТРЕЙДІНГ» на ухвалу Господарського
суду міста Києва від 17.02.2014р. у справі
№910/277/14 залишити без задоволення, а
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 17.02.2014р. у справі №910/277/14 без змін.

2.Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «ТЕЛІАНІ ТРЕЙДІНГ»
(04655, м. Київ, Оболонський район, вул.
Вікентія Хвойки, буд. 18/14, ) з Державного бюджету України
надмірно сплачений судовий збір в сумі
5155,48грн. (п'ять тисяч сто п'ятдесят п'ять
гривень 48 копійок) за платіжним
дорученням №8819 від 19.03.2014р. у зв'язку з
подачею апеляційної скарги на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
17.02.2014р. у справі №910/277/14.

3.Матеріали справи №910/277/14 повернути до
місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна