КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р. Справа№ 910/25309/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Лазаренко Ю.Г.
(довіреність №33 від 17.03.2011 р.)

від відповідача 1 - Саушкіна О.В.
(довіреність №1 від 03.01.2014 р.)

від відповідача 2 - Зозулинська Ю.Л.
(довіреність №57 від 03.02.2014 р.)

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал»

на рішення господарського суду міста
Києва від 14.03.2014 року

у справі №910/25309/13 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал»

до 1. Комунального підприємства «Служба
замовника житлово-комунальних послуг»
Оболонського району у місті Києві

2. Комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району у м. Києві

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерна компанія «Київводоканал»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Комунального підприємства «Служба
замовника житлово-комунальних послуг»
Оболонського району у місті Києві та
Комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району у м. Києві про стягнення
солідарно з відповідачів
заборгованості за надані з 01.04.2013 р. по
30.09.2013 р. послуги з водопостачання та
водовідведення в розмірі 1244859,40 грн.,
6228,84 грн. 3% річних та 15859,76 грн. пені.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 14.03.2014 р. позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з Комунального
підприємства «Служба замовника
житлово-комоунальних послуг»
Оболонського району у місті Києві на
користь Публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал» 904380,89 грн. основного
боргу, 12859,76 грн. пені, 4797,56 грн. 3% річних
та судовий збір у розмірі 18497,93 грн. В
частині стягнення заборгованості з
Комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району міста Києва - провадження
припинено. В іншій частині, заявлених
позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення в частині
відмови в стягненні на користь
позивача коштів у розмірі 344909,79 грн. та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги в цій частині
задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в стягненні на користь
позивача коштів у розмірі 344909,79 грн. та
в частині припинення провадження щодо
відповідача 2 прийнято з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
скаргу задовольнити, рішення скасувати
в частині відмови в стягненні на
користь позивача коштів у розмірі 344909,79
грн. та прийняти в цій частині нове
рішення, яким позовні вимоги в цій
частині задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а рішення без змін.

Представник відповідача 2 в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а рішення без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, апеляційний господарський суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Між Публічним акціонерним товариством
«Акціонерна компанія «Київводоканал»
(постачальник), Комунальним
підприємством «Служба замовника
житлово-комунальних послуг»
Оболонського району у місті Києві
(абонент) та Комунальним підприємством
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району у м. Києві (балансоутримувач)
було укладено договір № 09257/2-05 від
19.10.2010 р. на постачання питної води та
приймання стічних вод через приєднані
мережі.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору,
постачальник зобов'язався надавати
абоненту послуги з постачання питної
води та приймання стічних вод у систему
каналізацій м. Києва відповідно до
правил приймання стічних вод
підприємств у каналізації м. Києва, а
абонент зобов'язався приймати надані
послуги та здійснювати оплату наданих
послуг на умовах цього договору,
дотримуватися порядку користування
питною водою з комунальних
водопроводів і приймання стічних вод,
що встановлені Правилами користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 р. №190 (далі - Правила
користування), Правилами приймання
стічних вод підприємств у комунальні
та відомчі системи каналізації
населених пунктів України,
затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України №37 від 19.02.2002
р., зареєстрованих в Міністерстві
юстиції 26.04.2002 р. за №403/6691 (далі -
Правила приймання), а також
дотримуватися норм, визначених іншими
нормативними актами, що регулюють
правовідносини, які виникають за цим
договором. Балансоутримувач
зобов'язався надавати повну і
достовірну інформацію відповідно до
умов цього договору та нести
відповідальність разом з абонентом у
разі порушення зобов'язань перед
постачальником відповідно до ст. 196 ГК
України, ст. 543 ЦК України.

Пунктами 12.5 та 1.10 Правил користування
визначено, що рахунки за воду
складаються на підставі тарифів, що
діють у даній місцевості або
населеному пункті. Тарифи на
користування послугами встановлюються
відповідно до чинного законодавства
України без будь-яких додаткових
узгоджень з абонентом.

Згідно п. 2.1.1 договору, облік
поставленої води здійснюється за
показаннями засобів обліку,
зареєстрованих у постачальника, окрім
випадків, передбачених Правилами
користування. У випадку наявності у
балансоутримувача декількох об`єктів
водоспоживання, облік спожитої ним
води здійснюється з урахуванням
показників всіх засобів обліку,
зареєстрованих у постачальника.

Згідно п. 2.1.4 договору, кількість
стічних вод, які надходять у міську
каналізаційну мережу, визначається за
показами засобів обліку стічних вод
або за кількістю води, що надходить із
комунального водопроводу та інших
джерел водопостачання згідно з
показами засобів обліку води та/або
іншими способами визначення об'ємів
стоків у відповідності до Правил
користування та місцевих Правил
приймання.

Відповідно до п.2.1.2 договору, зняття
показників засобів обліку
здійснюється, як правило, щомісячно
представником постачальника у
присутності представника абонента у
строки згідно з графіком
обслуговування постачальника. У разі,
якщо абонент не забезпечить для зняття
показників присутності свого
представника, показники, що зняті
постачальником, є підставою для
виставлення розрахункових документів
на оплату послуг.

Пунктом 2.2.1 договору встановлено, що
постачальник щомісячно направляє до
банківської установи абонента
розрахункові документи (в електронному
вигляді - дебетові повідомлення тощо)
для оплати за поставлену абоненту воду
та прийняті стічні води відповідно до
встановлених тарифів. Тарифи на
послуги з водопостачання та
водовідведення встановлюються
уповноваженими органами відповідно до
чинного законодавства та не підлягають
узгодженню сторонами. В разі зміни
тарифів у період дії цього договору
постачальник доводить абоненту нові
тарифи у розрахункових документах без
внесення додаткових змін до цього
договору стосовно строків їх введення
та розмірів.

Згідно п. 2.2.2 договору, абонент
щомісячно забезпечує не пізніше 20
числа місяця, наступного за
розрахунковим, своєчасну та повну
оплату коштів від населення за
отримані послуги на транзитний рахунок
КП «ГІОЦ» КМДА та до 25 числа поточного
місяця, сплачує у повному обсязі
вартість наданих послуг орендарям, на
рахунок постачальника згідно з його
розрахунком.

З матеріалів справи вбачається, що
абонент не направив повноважного
представника та жодних документів щодо
відмови від оплати отриманих послуг.

Згідно пояснень позивача, за період з
01.04.2013 р. по 30.09.2013 р. відповідачу надано
позивачем послуг на суму 1244859,40 грн.,
проте в порушення умов договору, за
отримані послуги з водопостачання та
водовідведення відповідач не
розрахувався.

Згідно п. 4.2 договору, у разі порушення
строків виконання зобов'язання по
оплаті за надані послуги, абонент
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення. Нарахування
пені припиняється через 6 місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Оплата абонентом пені не
звільняє останнього від оплати
несплачених рахунків у повному обсязі.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідачів солідарно
698666,40 грн. - заборгованість за
використання питної води та стоків,
546193,00 грн. - заборгованість за
використання питної води та стоків (за
кодами № 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269),
6228,84 грн. - 3% річних, 15859,76 грн. - пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

За змістом ст.ст. 525, 526, 530, 629, 901 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Позивач обгрунтовує свої позовні
вимоги тим, що станом на день подання
позову відповідач не виконав взятих на
себе договором зобов'язань,
заборгованість в сумі 247561,99 грн. за
використання питної води та стоків, а
також 121415,60 грн. за стоки використаної
питної води на підігрів не сплатив, чим
спричинив виникнення боргу на загальну
суму 368977,59 грн.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач 2 за договором є лише
балансоутримувачем будинків, в які
здійснюється водопостачання, а
відповідач 1 є абонентом, тобто
стороною за договором, яка
безпосередньо має розраховуватись за
водопостачання отримане від позивача.

Проте, з урахуванням умов п. 1.1 договору
де зазначено, що балансоутримувач
зобов'язався надавати повну і
достовірну інформацію відповідно до
умов цього договору та нести
відповідальність разом з абонентом у
разі порушення зобов'язань перед
постачальником відповідно до ст. 196 ГК
України, ст. 543 ЦК України, відповідач 2
виконує зобов'язання разом з
відповідачем 1. Отже, колегія суддів не
погоджується з висновком місцевого
господарського суду та вважає, що
позивачем правомірно заявлено позов
про солідарне стягнення з відповідачів
суми боргу та штрафних санкцій.

Відповідач 1 належних письмових
доказів того, що вказана
заборгованість у розмірі 698666,40 грн. за
використання питної води та стоків та
205714,49 грн. за стоки використаної питної
води на підігрів була сплачена, до
матеріалів справи не надав.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів вважає, що позовна вимога про
стягнення солідарно з відповідачів
суми боргу в розмірі 904380,89 грн. є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про
стягнення з відповідачів 3% річних у
розмірі 4797,56 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Апеляційний господарський суд,
перевіривши розрахунок, погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги про стягнення солідарно
з відповідачів трьох відсотків річних
у розмірі 4797,56 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідачів пені у
розмірі 12859,76 грн.

За змістом ст.ст. 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України,
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про стягнення
солідарно з відповідачів пені у
розмірі 12859,76 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Що стосується гарячого водопостачання
(за кодами № 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254,
5-50269), а саме 340478,51 грн., та нарахованих
штрафних санкцій на вказану суму, то з
матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та відповідачами не
укладались договори, які б передбачали
постачання та оплату питної води, що
використовується для підігріву
гарячої.

Згідно п. 11 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженим
Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, у разі
встановлення будинкових засобів
обліку води у багатоквартирному
будинку, де окремі квартири обладнані
квартирними засобами обліку, споживач,
який не має квартирних засобів обліку,
оплачує послуги згідно показань
будинкових засобів обліку води.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», порядок
надання житлово-комунальних послуг має
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до Правил надання послуг з
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою КМУ від 21.07.2005
р. № 630 та п. 3.11 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затвердженим наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства від
27.06.2008 р. № 190, розрахунок за спожиту
гарячу воду повинен проводитися з
балансоутримувачем бойлеру, про що
позивачем не було надано жодних
доказів.

Позивач також не надав доказів того, що
договір укладений між ним та
відповідачами укладений також і на
постачання саме питної води на
підігрів, оскільки в нарахуваннях
позивача присутні коди №№ 5-50194, 5-50204,
5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269, які відсутні у
договорі № 09257/2-05 від 19.10.2010 р. та актах
зняття показників лічильників. Інших
договорів позивачем надано не було, а
тому колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що вимога позивача про стягнення
з відповідача 340478,51 грн. за кодами №
5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269 на
постачання питної води на підігрів - не
підлягає задоволенню. Викладене також
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями актів зняття показників
лічильників, які подані сторонами та
долучені до справи.

Крім того, в матеріалах справи
міститься довідка №66 від 23.01.2014 р., в
якій КП «Служба замовника
житлово-комунальних послуг»
Оболонського району м. Києва
повідомляє, що станом на 23.01.2014 р. на
балансі підприємства не перебувають та
не передавались в управління, повне
господарське відання, користування,
концесію земельні ділянки, будинки та
споруди в тому числі теплові пункти
(котельні).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної
норми, належним чином апеляційну
скаргу не обґрунтовано, доказів та
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції апеляційному суду не
наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на порушення та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, слід вважати
такими, що не заслуговують на увагу.
Крім того, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку місцевого
господарського суду та не
підтверджуються наявними матеріалами
справи.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла
висновку про правомірність
солідарного стягнення з відповідачів
суми боргу та штрафних санкцій, рішення
господарського суду міста Києва від
14.03.2014 р. у даній справі підлягає
частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 14.03.2014 р. у справі №910/25309/13
скасувати частково.

Викласти резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Комунального
підприємства «Служба замовника
житлово-комоунальних послуг»
Оболонського району у місті Києві (04213,
м.Київ, проспект Героїв Сталінграду 57,
) та Комунального
підприємства «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у м. Києві (04213, м.
Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, 57, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал» (01015, м.Київ,
вул. Лейпцизька 1-А, ) 904380
(дев`ятсот чотири тисячі триста
вісімдесят) грн. 89 коп. - основного
боргу, 12859 (дванадцять тисяч вісімсот
п`ятдесят дев`ять) грн. 76 коп. - пені, 4797
(чотири тисячі сімсот дев`яносто сім)
грн. 56 коп. - 3% річних та судовий збір у
розмірі 18497 (вісімнадцять тисяч
чотириста дев`яносто сім) грн. 93 коп.

В іншій частині, заявлених позовних
вимог - відмовити.

Видачу наказів на виконання даної
постанови доручити господарському
суду міста Києва.

Справу №910/25309/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун