ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.
справа № 911/1203/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ІНГО
Україна», м. Київ

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», Київська обл., м. Вишгород

про стягнення 3 134,29 гривень

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Боронило І.М.
(довіреність №16-01/16 від 01.04.2014р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.04.2014р. Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ІНГО Україна»
(далі-ПАТ «Страхова компанія «ІНГО
Україна»/позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (далі-ТДВ «Страхова компанія
«Провіта»/відповідач) про стягнення 3
134,29 грн. страхового відшкодування в
порядку регресу.

У відповідності до пояснень
представника відповідача, наданих в
судовому засіданні, відповідач позов
визнав у повному обсязі.

Ухвалою господарського Київської
області від 07.04.2014р. порушено
провадження у справі №911/1203/14 та
призначено справу до розгляду на
17.04.2014р.

В судове засіданні 17.04.2014р. представник
позивача не з'явився, витребувані судом
документи не надав, про причини неявки
суд не повідомив, хоча про час та місце
розгляду даної справи був повідомлений
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника відповідача,
суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.2011р. між ПАТ «Страхова компанія
«ІНГО Україна» (далі-страховик) та ТОВ
«Перша лізингова компанія»
(далі-страхувальник) було укладено
поліс страхування засобів наземного
транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків №250534847.11
(далі-договір), відповідно до якого було
застраховано автомобіль «Ford Focus»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
(далі-автомобіль «Ford Focus»).

08.06.2012р. у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Ford Focus», під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Golf»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3

У відповідності до постанови
Святошинського районного суду м. Києва
від 05.07.2012р. у справі №3/2608/4328/12, винною у
зазначеному ДТП визнано ОСОБА_3

На виконання умов договору, на підставі
заяви на виплату страхового
відшкодування б/н від 21.11.2012р.,
страхового акта №68403 від 04.12.2012р. та
звіту про оцінку автомобіля «Ford Focus»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
складеного 30.10.2012р. ФОП ОСОБА_4,
позивачем, як страховиком, було
виплачено 4 134,29 грн. страхового
відшкодування, що підтверджується
платіжним дорученням №235 від 09.01.2013р.
Копії зазначених документів містяться
в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, враховуючи, що на
момент ДТП транспортний засіб «Volkswagen
Golf», що знаходився під керуванням
ОСОБА_3, був забезпечений ТДВ «Страхова
компанія «Провіта» за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/5495398, що відноситься до
договорів 1-го типу, 07.08.2013р. позивачем
було направлено відповідачу заяву на
виплату страхового відшкодування в
порядку регресу №1/07-08-13.

Посилаючись на те, що на зазначену
заяву відповідач не відповів, суму
страхового відшкодування не виплатив,
позивач просить суд стягнути з
відповідача, як страховика за полісом
№АА/5495398, 3 134,29 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу з
підстав ст. 993 Цивільного кодексу
України, що полягає у розмірі
виплаченого першим страхового
відшкодування за вирахуванням
передбаченої полісом франшизи.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заявлена позовна вимога підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

У відповідності до статей 979, 993, 1191
Цивільного кодексу України та статей 16,
27 Закону України «Про страхування», за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За таких обставин, оскільки позивач, на
виконання умов договору, здійснив
виплату 4 134,29 грн. страхового
відшкодування до нього, в силу приписів
ст. 27 Закону України «Про страхування»
та ст. 1191 ЦК України, перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки,
тобто до винуватця ДТП.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
12.03.2012р. у справі №3-12гс12.

Разом з тим, враховуючи, що на момент
виникнення ДТП транспортний засіб
««Volkswagen Golf» був забезпечений
відповдіачем за полісом №АА/5495398,
відповідно до якого останній здійснив
страхування такого страхового ризику,
як відповідальність за шкоду,
заподіяну джерелом підвищеної
небезпеки, суд дійшов висновку, що
особою, за рахунок якої підлягає
задоволенню набуте позивачем право
зворотної вимоги у розумінні ст. 993 ЦК
України є відповідач, як страховик за
означеним полісом. При цьому, доказів,
що підтверджували б незаконне
заволодіння ОСОБА_3 забезпеченим
транспортним засобом, суду не надано.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 04.03.2014р. у справі №910/14328/13.

Приписами статей 15, 22, 36 ЗУ «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» унормовано, що
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладений на умовах 1 типу
передбачає страхування
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб
внаслідок експлуатації ТЗ, визначеного
в договорі страхування, будь-якою
особою, яка експлуатує його на законних
підставах.

Страховик за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку може здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

У відповідності до ст. 9 Закону України
«Про страхування», франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

У відповідності до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/5495398, ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., а франшиза - 1
000,00 грн.

Водночас, згідно звіту про оцінку
автомобіля «Ford Focus», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного
30.10.2012р. ФОП ОСОБА_4, матеріальний
збиток, завданий внаслідок пошкодження
зазначеного транспортного засобу
складає 4 088,66 грн.

З огляду наведеного, суд дійшов
висновку, що відповідач, як страховик
за полісом №АА/5495398, несе
відповідальність за шкоду, завдану
майну внаслідок експлуатації ТЗ,
визначеного в договорі страхування,
будь-якою особою, яка експлуатує його
на законних підставах, виключно у
розмірі оціненої шкоди (4 088,66 грн.) в
межах встановлених лімітів (50 000,00 грн.)
та за вирахуванням передбаченої
франшизи (1 000,00 грн.). При цьому решта
збитків, завданих внаслідок ДТП, що
сталась 08.06.2012р., не підлягає
відшкодуванню відповідачем, як
страховиком, та у відповідності до ст.
1187 ЦК України відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. При цьому доказів,
що підтверджували б незаконне
заволодіння ОСОБА_5 забезпеченим
транспортним засобом, суду не надано.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
законодавчі положення, суб'єктний
склад та характер правовідносин, суд
дійшов висновку, що вимога позивача про
стягнення відповідача 3 134,29 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягає частковому
задоволенню у розмірі 3 088,66 грн., що
полягає у розмірі оціненої та
відшкодованої позивачем шкоди за
вирахуванням передбаченої полісом
№АА/5495398 франшизи.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 979, 993, 1191 Цивільного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, ідентифікаційний код 31704186)
на користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ІНГО
Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського,
33, ідентифікаційний код 16285602) 3 088 (три
тисячі вісімдесят вісім) грн. 66 коп.
страхового відшкодування та 1 800 (одну
тисячу вісімсот) грн. 41 коп. судового
збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 17.04.2014р.

Суддя
В.А.
Ярема