КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р. Справа№ 910/19660/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від позивача: представник Буняк Ю.І.-
за довіреністю.

Від відповідача: представник
Шикеринець Р.І. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укртртансгаз",

на рішення Господарського суду м.
Києва від 19.11.2013 року

у справі № 910/19660/13 (суддя: Кирилюк
Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія

"Енергомонтаж"

до Публічного акціонерного
товариства "Укртртансгаз"

про стягнення 86 417,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
"Енергомонтаж" звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Публічного акціонерного товариства
"Укртртансгаз" про стягнення 86 417,04 грн.,
з яких 76 795,98 грн. - основного боргу, 2 447,10
грн. - пені, 6 621,21 грн. - штраф та 552,76 грн. -
3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору № від
21.06.2012 року в частині оплати виконаних
позивачем робіт.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 19.11.2013 року у даній справі позов
задоволено частково, а саме стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Укртртансгаз" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" 76 795 (сімдесят шість
тисяч сімсот дев'яносто п'ять) грн. 98
коп. - основного боргу, 498 (чотириста
дев'яносто вісім) грн. 65 коп. - 3 % річних, 1
312 (одна тисяча триста дванадцять) грн. 98
коп. - пеня, 5 375 (п'ять тисяч триста
сімдесят п'ять) грн. 71 коп. - штраф та 1 679
(одна тисяча шістсот сімдесят дев'ять)
грн. 66 коп. - витрати по сплаті судового
збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
позивач в порушення строків,
передбачених пунктом 7.1 договору, у
повному обсязі не надав послуги
відповідачу, у зв'язку з чим останнім
призупинено оплату наданих послуг.

Позивачем надано відзив на апеляційну
скаргу, в якому він проти її вимог
заперечує та просить суд залишити її
без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та відзиву, дослідивши зібрані у справі
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, судова колегія
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.06.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
"Енергомонтаж" (виконавець) та
Дочірньою компанією "Укртрансгаз" ПАТ
НАК "Нафтогаз України" в особі філії УМГ
"Прикарпаттрансгаз" (замовник) укладено
договір № , за умовами якого
виконавець зобов'язався надати послуги
з технічного обслуговування систем
пожежовиявлення на об'єктах управління
магістральних газопроводів
"Прикарпаттрансгаз", а замовник
сплатити їх вартість.

Встановлено, що Додатковою угодою № 1
від 29.01.2013 року до договору № від
21.06.2012 року сторони в преамбулі
договору Дочірню компанію
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" замінили
словами: Публічне акціонерне
товариство "Укртрансгаз".

Відповідно до п. 3.2. Договору плата за
виконання робіт з технічного
обслуговування систем здійснюється
замовником на підставі двостороннього
акту, що подається на затвердження не
пізніше першого числа наступного
місяця. Акт виконаних робіт
перевіряється і затверджується
уповноваженими особами в термін, що не
може перевищувати 5 діб.

Пунктом 3.3 Договору сторони
передбачили, що оплата вартості
наданих послуг з технічного
обслуговування згідно здійснюється
замовником по факту надання послуг
протягом сто вісімдесяти банківських
днів від дати підписаного сторонами
відповідного акту.

Як передбачено ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з
положеннями ст. 526 ЦК України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

В силу ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

На виконання умов Договору у період з
31.10.2012 року по 30.11.2012 року позивачем було
виконано роботи з технічного
обслуговування систем пожежовиявлення
на об'єктах управління магістральних
газопроводів "Прикарпаттрансгаз" на
загальну суму 164 136,00 грн., що
підтверджується наданими суду актами
приймання виконаних робіт № 1, № 2, № 3,
№ 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, №
13, № 14, № 15, № 16, № 17, № 18 від 31.10.2012 року,
№ 19 від 30.11.2012 року, підписаними та
скріпленими печатками обох сторін, без
заперечень та зауважень щодо якості та
строків виконання робіт з боку
замовника (Том І, а.с. 20-100).

Однак, за виконані позивачем роботи
відповідач розрахувався частково,
сплативши лише 87 340,02 грн, що
підтверджується випискою з особового
рахунку позивача (Том І, а.с. 101).

Отже, за відповідачем виникла
заборгованість у розмірі 76 795,98 грн.

Судова колегія не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що позивач, в
порушення строків, передбачених
пунктом 7.1 договору, у повному обсязі не
надав послуги відповідачу, у зв'язку з
чим останнім призупинено оплату
наданих послуг, враховуючи наступне.

Як встановлено вище, п. 3.3 Договору
сторони передбачили, що оплата
вартості наданих послуг з технічного
обслуговування здійснюється
замовником по факту надання послуг
протягом сто вісімдесяти банківських
днів від дати підписаного сторонами
відповідного акту.

Тобто, умовами договору № від
21.06.2012 року встановлено порядок оплати
послуг по факту їх надання.

Отже, згідно умов договору у
відповідача обов»язок по оплаті за
виконані роботи виникає протягом сто
вісімдесяти банківських днів від дати
підписаного сторонами відповідного
акту.

Факт виконання позивачем робіт
підтверджується актами приймання
виконаних робіт № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6,
№ 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, №
16, № 17, № 18 від 31.10.2012 року, № 19 від 30.11.2012
року, підписаними та скріпленими
печатками обох сторін, без заперечень
та зауважень щодо якості та строків
виконання робіт з боку замовника (Том І,
а.с. 20-100).

Крім того, як пояснив представник
відповідача у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, відповідач не
повідомляв позивача про зупинення ним
виконання свого обов'язку по оплаті
виконаних позивачем робіт.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача 76 795,98 грн. основного боргу.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з відповідача 2 447,10 грн. пені, 6 621,21 грн.
штрафу та 552,76 грн. 3 % річних судова
колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.7 Договору у випадку
несвоєчасної сплати Відповідачем за
надані послуги Позивач має право
нараховувати пеню у розмірі 0, 1 % від
вартості послуг, з яких допущено
прострочення сплати, за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять календарних днів додатково
стягнути штраф у розмірі 7 % від
вартості простроченого зобов'язання.

Перевіривши правильність нарахування 2
447,10 грн. пені, з урахуванням строків
оплати, встановлених пунктом 3.3
договору, судова колегія погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що вимога про стягнення пені за
період з 24.07.2013 року по 10.10.2013 року
підлягає частковому задоволенню у
розмірі 1 312, 98 грн.

Крім того, судова колегія погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що, враховуючи розмір штрафу,
визначений пунктом 4.7 договору, вимога
про стягнення штрафу, також підлягає
частковому задоволенню у розмірі 5 375, 71
грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 552,76
грн. 3 % річних.

Перевіривши правильність нарахування
552,76грн. 3% річних, з урахуванням строків
оплати, встановлених пунктом 3.3
договору, судова колегія погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що вказані позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 498, 65 грн. за період з 24.07.2013 року
по 10.10.2013 року.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем належними та допустимими
доказами не спростовані встановлені
вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова
колегія вважає, що місцевим
господарським судом повно і всебічно
з'ясовані всі обставини справи та
надано їм належну правову оцінку,
рішення місцевого господарського суду,
яким позов задоволено частково,
відповідає чинному законодавству та
матеріалам справи; колегія не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

В силу ст. 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртртансгаз"
на рішення Господарського суду м. Києва
від 19.11.2013 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 19.11.2013 року у справі № 910/19660/13 - без
змін.

3. Матеріали справи № 910/19660/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська