ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 р.
Справа № 914/593/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство „Енерготрансінжиніринг",
м. Донецьк

до відповідача: Державного
територіально-галузевого об'єднання
„Львівська залізниця", м. Львів

про: стягнення заборгованості в сумі
319119,80грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

Представники:

від позивача: Войченко С.В. - адвокат

від відповідача: Поліщак Р.В. -
представник (довіреність №НЮ-59 від
01.01.2014р.)

Права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22
ГПК України, роз'яснено. Заяв про відвід
судді не подавалось. Клопотання про
здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило. У
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
„Енерготрансінжиніринг", м. Донецьк до
відповідача: Державного
територіально-галузевого об'єднання
„Львівська залізниця", м. Львів про
стягнення заборгованості в сумі
319119,80грн.

Ухвалою суду від 21.02.2014р. порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 11.03.2014р.

Позивач в судове засідання 11.03.2014р. явку
повноважного представника не
забезпечив, причин неявки суду не
повідомив, хоча про дату, час та місце
судового розгляду був належним чином
повідомлений.

Представник відповідача в судове
засідання 11.03.2014р. з'явився, через
канцелярію суду подав відзив на
позовну заяву за вх. №10473/14 від 11.03.2014
року, в якому існування боргу в сумі
319119,18грн. перед позивачем визнає.

Ухвалою суду від 11.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 08.04.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні 08.04.2014р. підтримав позовні
вимоги, просив їх задоволити.

Відповідач у судовому засіданні
08.04.2014р. не заперечив проти
заборгованості перед відповідачем в
розмірі 319119,80грн.

В процесі розгляду справи судом
встановлено наступне.

10.10.2012р. між позивачем та відповідачем
укладено Договір № Л-НХ-122606/НЮ,
відповідно до п. 1.1 якого позивач
зобов"язувався у 2012 році поставити
відповідачу товар, зазначений в
Специфікації №1, а відповідач прийняти
та оплатити такий товар.

Сторони узгодили в п. 4.1 договору, що
розрахунки проводять ся шляхом оплати
відповідачем після пред"явлення
позивачем рахунку на оплату товару
протягом 45 банківських днів після дати
поставки товару.

На виконання умов вказаного договору №
Л-НХ-122606/НЮ від 10.10.2012р. позивач поставив
відповідачу товар, що підтверджується
копіями видаткової накладної №2161 від
26.12.2012р., актом прийому - передачі від 2161
від 26.12.2012р. та довіреністю серії ЯОЗ
№249884/0512 від 19.12.2012р., долученими до
матеріалів справи.

Проте, як стверджує позивач відповідач
порушив умови договору № Л-НХ-122606/НЮ
від 10.10.2012р. та не розрахувався з
позивачем за поставлений товар.

В порядку досудового врегулювання
спору 14.11.2013р. позивач: звернувся до
відповідача з претензією № 686 про
сплату заборгованості, яка залишена
останнім без відповіді та задоволення.

Відповідач проти вимог позивача про
стягнення 319 119,18 грн. не заперечив в
ході судового розгляду, доказів
зворотнього суду не надав.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини (ст. 11 ЦК України).

За договором поставки, відповідно до
вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Позивач свої зобов'язання щодо
передачі товару за Договором
Л-НХ-122606/НЮ від 10.10.2012р. виконав
повністю, відповідач оплату за
поставлений товар не здійснив, в
результаті чого заборгованість
відповідача перед позивачем становить
319119,18грн. Представник відповідача
підтвердив наявність заборгованості.

Отже, відповідач своїх зобов'язань за
Договором не виконав, чим порушив
вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою
передбачено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи та оцінивши представлені
докази, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, документально
підтвердженими і такими, що підлягають
задоволенню.

Судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
вимогами ст.ст. 11, 559, 692 ЦК України, ст.
ст. 174, 193, 265 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48,
49, 82, 84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Державного
територіально-галузевого об'єднання
„Львівська залізниця" (79000, м. Львів,
вул. Гоголя, 1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
„Енерготрансінжиніринг" (83087, м.
Донецьк, вул. Університетська, 108-А,
ідентифікаційний код 32805030) 319119,18грн.
основного боргу та 6382,40грн. судового
збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 14.04.2014р.

Суддя
Деркач Ю.Б.