м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 5011-56/16898-2012 07.04.14

За скаргоюТовариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест"на діїГоловного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Україниу справі№ 5011-56/16898-2012за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Олійно-жирова компанія" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест"за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖЛ"про стягнення 17 314
842,24 грн.за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест"до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Олійно-жирова компанія"за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЖЛ"про
стягнення 10 002 038,00 грн.Головуючий, суддя
Бойко Р.В.

Судді: Баранов Д.О.

Нечай О.В.

Представники сторін: Від
позивача:Сидоров П.В.Від відповідача:не
з'явився Від третьої особи:не з'явився
Від ВДВСІванюк Д.С.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді господарського суду міста
Києва знаходилася справа №5011-56/16898-2012
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Олійно-жирова компанія" до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Кепітал Інвест" про стягнення 17 233 436,95
грн. та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Олійно-жирова компанія" про стягнення
10 002 038,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 р. у справі №5011-56/16898-2012
первісний позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Олійно-жирова компанія" задоволено
повністю, стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Кепітал Інвест" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Олійно-жирова компанія" основний
борг у розмірі 14 482 639,99 грн., 3 % річних у
розмірі 447 959,72 грн., інфляційні втрати у
розмірі 134 001,10 грн., пеню у розмірі 2 250
241,43 грн., витрати на проведення
експертизи у розмірі 50 000,00 грн. та
судовий збір у розмірі 64 380,00 грн., в
задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" відмовлено повністю.

На виконання вказаного рішення
господарським судом міста Києва було
видано відповідний наказ №5011-56/16898-2012
від 13.12.2013 р.

13.03.2014 р. до канцелярії суду надійшла
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Селезньова М.О. за
змістом якої заявник просить визнати
протиправними дії Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Селезньова М.О. щодо оголошення про
розшук майна боржника в рамках
виконавчого провадження №41413292 та
скасувати постанову від 12.02.2014 р. у ВП
№41413292 про розшук майна боржника.

Скарга мотивована тим, що державним
виконавцем було порушено процедуру під
час винесення вказаної постанови про
оголошення розшуку майна, а також
скаржник посилається на відсутність
підстав для її винесення.

За резолюцією Голови господарського
суду міста Києва від 13.03.2014 р. справу №
5011-56/16898-2012 передано судді Бойку Р.В. для
розгляду скарги на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.03.2014 р. Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Кепітал Інвест" відновлено пропущений
строк на подачу скарги та призначено
розгляд скарги на 07.04.2014 р.

07.04.2014 р. до канцелярії суду надійшов
відзив Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Олійно-жирова компанія" на скаргу, в
якому стягувач вказує, що зі скарги
боржника не вбачається який саме
нормативний акт було порушено
державним виконавцем при винесенні
постанови про розшук майна боржника, та
які права боржника було порушено
внаслідок винесення даної постанови, а
тому просить відмовити у задоволенні
скарги.

Відділом примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
07.04.2014 р. до канцелярії суду було подано
копію виконавчого провадження ВП
№41413291 на виконання наказу
господарського суду міста Києва
№5011-56/16898-2012 від 13.12.2013 р.

В судове засідання 07.04.2014 р.
представники позивача та відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(надалі - "орган ДВС") в судове засідання
прибули, вимоги ухвали суду виконали,
проти скарги заперечували та просили
відмовити у її задоволенні.

Скаржник в судове засідання свого
представника не направив, про час та
місце проведення судового розгляду був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії органів Державної виконавчої
служби розглядаються господарським
судом, про час і місце якого
повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши
пояснення представників позивача та
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується скарга,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для її розгляду,
господарський суд міста Києва вважає,
що скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 р. присуджено до
стягнення з відповідача на користь
позивача суму коштів в загальному
розмірі 17 429 222,24 грн.

31.12.2013 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Олійно-жирова компанія" (надалі - "ТОВ
"Торговий дім "Олійно-жирова компанія")
звернулось до відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України із заявою №1826-013123058 від
30.12.2013 р. про відкриття виконавчого
провадження, за наслідками розгляду
якої головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Селезньовим Максимом Олександровичем
було винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №41413291 від
09.01.2014 р. та про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

В постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

З метою встановлення наявності у
боржника відкритих рахунків у
банківських установах та майна
боржника в рамках виконавчого
провадження державним виконавцем
направлено запити до реєструючих
установ з метою перевірки поточного
майнового стану боржника, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи листами органу ДВС до
Управління ДАІ ГУ МВС в м. Києві,
Головного управління Держземагенства
у Київській області, Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку, Територіального управління
державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області та м. Києві,
Державної інспекції сільського
господарства в м. Києві, Державної
інспекції з безпеки на морському та
річковому транспорті, Державного
агентства земельних ресурсів України,
Державної авіаційної служби України.

Частиною 3 статті 65 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець звертає
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що перебувають у банках або
інших фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Згідно відповіді Державної податкової
служби України № від 15.01.2014 р. на
запит державного виконавця за
боржником обліковуються рахунки у
банківських установах, а саме: ПАТ "БТА
Банк", ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ
"Агрокомбанк", АТ "УкрСиббанк", АТ
"Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, АТ
"Укрексімбанк" та ПУАТ "Фідобанк".

На виконання вимог ч. 3 ст. 65 Закону
України "Про виконавче провадження"
державним виконавцем 20.01.2014 р. винесено
постанову про арешт коштів боржника та
того ж дня направлено дану постанову на
виконання до зазначених банківських
установ.

З наявних в матеріалах справи листів
ПАТ "БТА Банк", ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ
"Агрокомбанк", АТ "УкрСиббанк", АТ
"Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, АТ
"Укрексімбанк" та ПУАТ "Фідобанк"
вбачається, що на рахунках боржника
кошти або взагалі відсутні (в АТ
"Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, АТ
"УкрСиббанк", АТ "Укрексімбанк", ПАТ
"Агрокомбанк"), або коштів не достатньо
для виконання постанови про арешт (ПУАТ
"Фідобанк", ПАТ "БТА Банк").

У частині 1 статті 66 Закону України "Про
виконавче провадження" вказано, що у
разі відсутності у боржника - юридичної
особи коштів у обсязі, достатньому для
покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне
такому боржникові або закріплене за
ним, у тому числі на майно, що
обліковується на окремому балансі
філії, представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно.

З отриманих відповідей на запити
органу ДВС до реєструючих установ
вбачається, що боржник володіє 3 300 шт.
простих іменних акцій емітента ЗАТ
"Подольський цукор", що становить 100% від
статутного капіталу емітента,
номінальною вартістю 3 300 000,00 грн. та за
ним зареєстровані транспортні засоби,
а саме: автомобіль Hundai I10, реєстраційний
номер АА 8645 НН, автомобіль Hundai I10,
реєстраційний номер АА 0610 КК,
автомобіль Hundai I10, реєстраційний номер
АА 8649 НН, автомобіль Hundai I10,
реєстраційний номер АА 0613 КК,
автомобіль Hundai Accent, реєстраційний
номер АА 0602 КК., а також ТОВ "Ренесанс
Кепітал Інвест" на праві власності
належать об'єкти нерухомості,
розташовані у м. Львові, Львівської
області.

На виконання вимог ст. 66 Закону України
"Про виконавче провадження" та
керуючись ст. 40 цього Закону, державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 12.02.2014
р., якою накладено арешт на цінні папери
- прості іменні акції емітента ЗАТ
"Подольський цукор", якими володіє
боржник, а також згідно постанови про
розшук майна боржника від 12.02.2014 р.
оголошено розшук зазначених
транспортних засобів, які належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест".

Відповідно до ст. 52 Закону звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно з абз. 7 п. 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 р. організацію розшуку боржника -
юридичної особи та майна боржника чи
інформації про місце отримання
боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби, Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

Пунктом 4.13.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №74/5 від
15.12.1999 р. передбачено, що підставами для
оголошення розшуку є відсутність в
ході виконавчого провадження
відомостей про місце проживання
(місцезнаходження) боржника, його
майна, а також дитини.

У п. 4.13.3 Інструкції встановлено, що у
разі відсутності відомостей про
місцезнаходження майна боржника
державний виконавець виносить
постанову про розшук майна, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби та згідно з п. 4.13.4
розшук оголошується відповідно за
місцем виконання рішення або за
останнім відомим місцем проживання
(місцезнаходженням) боржника чи
місцезнаходженням його майна, або за
місцем проживання (місцезнаходженням)
стягувача. Розшук
громадянина-боржника, дитини та розшук
транспортних засобів боржника
здійснюють органи внутрішніх справ.

Отже, пунктом 4.13. Інструкції та статтею
40 Закону України "Про виконавче
провадження" не встановлено обов'язку
державного виконавця у разі виявлення
майна боржника, за рахунок якого може
здійснено погашення боргу, звертатись
до самого боржника з метою отримати
балансові відомості щодо майна
наявного у власності останнього, а
навпаки абз. 7 п. 3.12 Інструкції про
проведення виконавчих дій передбачено
обов'язок звертатись до відповідних
органів з метою виявлення майна
боржника. Крім того, вказаними
положеннями законодавства не
закріплено обов'язку державного
виконавця направляти на адресу
боржника постанову про розшук майна.

З наведеного вбачається, що державний
виконавець діяв у відповідності із
вимогами Закону України "Про виконавче
провадження" та здійснював всі
необхідні заходи для виконання рішення
суду, до яких, зокрема, віднесено пошук
майна боржника та арешт майна боржника.

В постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» вказано,
що за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України проведено всі
передбачені законом заходи по
виконанню наказу господарського суду
міста Києва

№5011-56/16898-2012 від 13.12.2013 р. у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а висновки скаржника
про неправомірність його дій є
необґрунтованими.

За таких обставин, у суду відсутні
підстави для задоволення скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" на дії Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" на дії головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відхилити.

Головуючий суддя:
Р.В. Бойко

Судді:
Д.О. Баранов

О.В. Нечай