ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 березня 2014 року Справа № 916/265/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Козир Т.П.,суддів:Данилової
Т.Б., Кота О.В., Малетича М.М., Панової І.Ю.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 28.11.2013
у справі№ 916/265/13-гза позовом
Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна

компанія
"Одесаобленерго"

до
Виробничо-комерційного товариства з
обмеженою

відповідальністю "Стар-Плюс ЛТД"

про стягнення 78
774, 84 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 12.06.2013 позовні вимоги
задоволені. Стягнуту з
виробничо-комерційного товариства з
обмеженою відповідальністю "Старт -
плюс ЛТД" на користь Публічного
акціонерного товариства
Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" заборгованість у сумі
78 774,84 грн., яка складається з
заборгованості за активну
електроенергію -30 817,91 грн.,
заборгованості за реактивну
електричну енергію - 39717,97 грн., пені
1543,57 грн., 3% річних 3132,46 грн., інфляційні
втрати - 3562,93 грн.; витрати по сплаті
судового збору на суму 1720,5 грн.
Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 17.10.2013 рішення
суду першої інстанції скасовано;
прийнято нове рішення про відмову
позивачеві в задоволенні його позовних
вимог.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.11.2013 у справі №916/265/13-г
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 17.10.2013 залишено
без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" подало заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 28.11.2013 у справі №916/265/13-г, в
якій просить вказану постанову
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду касаційної інстанції,
мотивуючи свої вимоги неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції до спірних правовідносин
статті 41 Конституції України, статей 316,
317, 321, 525, 629 ЦК України, статей 134, 139, 144, 175,
275 ГК України, статей 1, 26 Закону України
"Про електроенергію", пунктів 1.1, 1.2, 5.1,
6.23, 6.25, 6.26, 6.27 Правил користування
електричною енергією, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах. В
обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанови Вищого
господарського суду України від 22.12.2010
у справі №35/5-09, від 21.07.2011 у справі №2/92,
від 14.12.2010 у справі №8/154/10.

Розглянувши заяву та додані до неї
матеріали, колегія суддів не вбачає
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України з
таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

З постанови від 28.11.2013 у справі
№916/265/13-г, про перегляд якої подано
заяву, вбачається, що Вищий
господарський суд України погодився з
правомірністю висновків суду
апеляційної інстанції щодо відмови у
задоволенні позову про стягнення боргу
за спожиту електричну та реактивну
електроенергію, суми штрафних санкцій
з огляду на встановлені судом
апеляційної інстанції обставини
справи, що згідно актів про обсяги
спожитої електроенергії обсяг
споживання електроенергії
відповідачем складає нуль кВтг; весь
обсяг електроенергії, поданий
позивачем у технологічні електричні
мережі відповідача, був переданий
іншим суб'єктам господарювання -
споживачам, на яких і покладається
обов'язок зі сплаті платежів
відповідно до умов укладених з
позивачем прямих договорів про
постачання електричної енергії, що
свідчить про те, що відповідач не мав
власного споживання електроенергії,
тому заборгованість за електроенергію
у нього перед позивачем відсутня.

Водночас у постанові від 22.12.2010 у справі
№35/5-09, на яку посилається заявник,
Вищий господарський суд України
залишив без змін судові рішення
попередніх інстанцій, якими частково
задоволені позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача вартості
недооблікованої активної електричної
та реактивної електроенергії з огляду
на встановлення судами попередніх
інстанцій факту вчинення відповідачем
правопорушення у сфері енергетики, що
підтверджується відповідними актами.

У постанові від 21.07.2011 у справі №2/92, на
яку також посилається заявник, суд
касаційної інстанції залишив без змін
судові рішення попередніх інстанцій,
якими задоволені позовні вимоги про
стягнення з відповідача боргу за
реактивну електроенергію в частині, що
стосуються доводів заявника, з огляду
на встановлений судами попередніх
інстанцій факт про те, що відповідач у
2008 році не мав приладів обліку
споживання реактивної електроенергії,
а тому нарахування за перетікання
реактивної електроенергії
здійснювалось розрахунковим шляхом
відповідно до умов договору;
відповідно до щомісячних звітів
відповідача про використану
електроенергію за спірний період та
виставлених йому рахунків і додатків
до рахунків з розшифровкою
нарахування, в тому числі плати за
реактивну електроенергію відповідно
до додатку до договору, позивачем
доведено наявність заборгованості у
відповідача по оплаті за перетікання
реактивної електроенергії.

У постанові від 14.12.2010 у справі №8/154/10
суд касаційної інстанції залишив без
змін судові рішення попередніх
інстанцій, якими задоволено позов про
стягнення вартості спожитої
електроенергії, оскільки судами
попередніх інстанцій встановлено, що
відповідачем не оплачено у повному
обсязі спожиту електричну енергію.

Таким чином, відповідні правові
висновки, покладені в основу
зазначених постанов суду касаційної
інстанції, не можна розцінювати як
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
оскільки при їх прийнятті суд
касаційної інстанції виходив з різних
встановлених судами фактичних
обставин.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави
для допуску справи № 916/265/13-г до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству "Енергопостачальна
компанія "Одесаобленерго" у допуску
справи № 916/265/13-г до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяТ.Козир Судді:
Т.Данилова О.Кот М.Малетич

І.Панова