ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.04.2014р.
Справа № 905/1164/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Довгалюк В.О.,
за участю секретаря судового засідання
Паніної С.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
матеріали справи

за позовом: Прокурора м. Харцизька в
інтересах Харцизької міської ради, м.
Харцизьк Донецької області, в особі
Комунального підприємства «Міська
служба єдиного замовника», м. Харцизьк
Донецької області

до Відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харцизьк
Донецької області

про: стягнення з Відповідача
заборгованості по орендній платі в
сумі 60 636 грн. 31 коп., суму інфляції 60
грн. 50 коп., три проценти річних в сумі 867
грн. 99 коп., пені в сумі 3 044 грн. 23
коп., штрафу в розмірі 8 827 грн. 50 коп.

за участю:

Прокурора: Блащик Г.Є. - посвідчення
№015490 від 01.03.2013р.;

представників сторін:

від Позивача-1: не з'явився;

від Позивача-2: Мирська Т.Ю. - по
довіреності №5 від 08.01.2013р.;

від Відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

24 лютого 2014 року Прокурор м.
Харцизька звернувся до господарського
суду Донецької області з позовною
заявою в інтересах Харцизької міської
ради, м. Харцизьк Донецької області, в
особі Комунального підприємства
«Міська служба єдиного замовника», м.
Харцизьк Донецької області, до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Харцизьк Донецької області, про
стягнення з Відповідача
заборгованості у сумі 75 432 грн. 20 коп., а
саме: заборгованості по орендній платі
в сумі 60 636 грн. 31 коп.,
інфляційних збитків в сумі 60 грн. 50 коп.,
трьох процентів річних в сумі 872 грн. 07
коп., пені в сумі 3 939 грн. 55 коп., штрафу
в розмірі 9 923 грн. 77 коп.

В обґрунтування заявлених вимог
Прокурор посилається на неналежне
виконання Відповідачем договірних
зобов'язань по сплаті орендної плати за
договором оренди №169 від 02.08.2012р.,
внаслідок чого за ним утворилась
вищевказана заборгованість та виникли
підстави для нарахування штрафних
санкцій.

На підтвердження вищевказаних
обставин Прокурором надано договір №169
від 02.08.2012р. оренди нерухомого майна,
акт прийому-передачі від 02.08.2012р.,
протокол №23 від 02.08.2012р. засідання
конкурсної комісії по визначенню
переможця на право оренди вбудованого
нежитлового приміщення, загальною
площею 254,02кв.м., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на
балансі КП «Міська служба
єдиного замовника», рішення Харцизької
міської ради від 22.02.2011р. №6/6-192, заяву
від 19.12.2013р., угоду №1-320 від 01.01.2014р. про
розірвання договору оренди
нежитлового приміщення комунальної
власності міськради №169 від 02.08.2012 року.

Ухвалою від 25.02.2014р. господарським
судом (суддя Довгалюк В.О.) порушено
провадження у справі №905/1164/14, судове
засідання призначено на 13.03.2014 року.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 12.03.2014р. у зв'язку із знаходженням
судді Довгалюк В.О. на лікарняному
справу №905/1164/13 передано на розгляд
судді Левшиній Г.В.

Ухвалою від 13.03.2014р. господарським
судом розгляд справи відкладено
відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно розпорядження заступника
голови господарського суду Донецької
області від 01.04.2014р. у зв'язку із виходом
судді Довгалюк В.О. з лікарняного,
справу №905/1164/14 передано на розгляд
судді Довгалюк В.О.

Під час розгляду справи від
Прокурора м. Харцизька до
господарського надійшло клопотання
№102-1101 вих14 від 20.03.2014р. про зменшення
позовних вимог в порядку статті 22
Господарського процесуального кодексу
України.

В зазначеному клопотанні
Прокурор просить господарський суд
стягнути з Відповідача заборгованість
по орендній платі в сумі 60 636 грн. 31
коп., суму інфляції 60 грн. 50
коп., три проценти річних в сумі 867 грн. 99
коп., пеню в сумі 3 044 грн. 23
коп., штраф у розмірі 8 827 грн. 50 коп.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд розглядає позовні
вимоги з урахуванням клопотання
Прокурора про зменшення позовних
вимог.

В судовому засіданні 01.04.2014р.
Прокурор та представник Позивача-2
позовні вимоги з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог підтримали,
просили суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник Позивача-1 в судові
засідання не з'явився, направив на
адресу господарського суду клопотання
№01-32/279 від 12.03.2014р. з проханням
розглянути справу без його участі.

Відповідач у судові засідання
жодного разу не з'явився, відзив на
позовну заяву не надав, представника не
направив, своїм правом на участь у
судовому засіданні не скористався.

За висновками суду, Відповідача
належним чином повідомлено про час та
місце розгляду справи, виходячи з
наступного.

Згідно положень частини 1 статті 65
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
учасникам судового процесу за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Відповідно до пункту 11 листа №01-8/123 від
15.03.2007р. Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»
до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

За змістом наявного в матеріалах
справи витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №17952490 від 16.01.2014р.
місцезнаходженням Відповідача є:
АДРЕСА_2

На вказану адресу господарським судом
на виконання приписів Господарського
процесуального кодексу України з метою
повідомлення Відповідача про час та
місце розгляду справи направлено копію
ухвали від 25.02.2014р. про порушення
провадження ухвали, а також копію
ухвали від 13.03.2014р. про відкладення
розгляду справи.

Проте, копія ухвали від 25.02.2014р.
підприємством зв'язку на адресу
господарського суду не повернута, а
згідно наявного в матеріалах справи
поштового повідомлення копія ухвали
від 13.03.2014р. «вручена 18.03.2014р. особисто
ОСОБА_2 батько».

У пункті 3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги направлення
господарським судом поштової
кореспонденції за адресою Відповідача,
яка наявна в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, суд вважає, що
Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи.

Одночасно, статтею 22 Господарського
процесуального кодексу передбачено, що
прийняття участі у судовому засіданні
є правом сторони. При цьому, норми
вказаної статті зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно пункту 3.9.2 постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Незважаючи на те, що Відповідач в
процесі розгляду справи так і не
скористався правами, передбаченими
Господарським процесуальним кодексом
України, за висновками суду, в
матеріалах справи достатньо
документів, які мають значення для
правильного вирішення спору, внаслідок
чого справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами відповідно
до вимог статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, а
неявка вказаного учасника судового
спору не перешкоджає вирішенню спору
по суті.

Вислухавши у судовому засіданні
Прокурора та представника Позивача-2,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, судом ВСТАНОВЛЕНО:

02 серпня 2012 року між Комунальним
підприємством «Міська служба єдиного
замовника» (Орендодавець) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (Орендар)
укладено договір оренди №169 нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності.

Оскільки зазначений Договір за своєю
правовою природою є договором оренди
комунального майна, правовідносини
сторін за цим Договором регулюються
Законом України «Про оренду державного
та комунального майна», а також
статтями 759-786 Цивільного кодексу
України та статтями 283-291
Господарського кодексу України.

Пунктом 1.1 вищевказаного Договору
передбачено, що Орендодавець передає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування нежитлове приміщення
комунальної власності міськради
площею 254,02м.кв., розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, вартість якого визначена
згідно зі звітом про оцінку на 31.05.2012р. і
становить за незалежною експертною
оцінкою 278 082 грн. з ПДВ.

Майно передається в оренду з
метою розміщення магазину
непродовольчих товарів (пункт 1.2
Договору).

Відповідно до пункту 11.1 Договір
набуває законної сили з моменту
підписання його сторонами при
наявності Рішення виконавчого
комітету міської ради або протоколу
конкурсної комісії та діє до 02 липня 2015
року.

На виконання умов Договору
Комунальне підприємство «Міська
служба єдиного замовника» передала
Відповідачу в оренду майно, зазначене в
пункті 1.1 Договору, про що свідчить
наявний в матеріалах справи акт
прийому-передачі від 02.08.2012р.,
підписаний представниками обох сторін
без зауважень та заперечень.

Виходячи з вимог частини 3 статті
285 Господарського кодексу України,
частини 3 статті 18 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» пункту 5.3
Договору, Відповідач зобов'язався
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату.

Згідно пункту 3.1 Договору орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна, затвердженої
рішенням Харцизької міської ради від
26.01.2007р. №5/12-525, або за результатами
конкурсу на право оренди комунального
майна і становить з урахуванням ПДВ за
перший місяць оренди 5 520 грн.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (пункт 3.2
Договору).

За приписами пункту 3.4 Договору
орендна плата перераховується на
поточний рахунок Орендодавця щомісяця
не пізніше 10 числа місяця наступного за
розрахунковим.

Проте, всупереч умов пунктів 3.4, 5.3
Договору Відповідач взяті на себе
грошові зобов'язання по сплаті
орендної плати не виконав, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість
в сумі 60 636 грн. 31 коп.

Згідно акту виконаних робіт від
31.12.2013р., підписаного представниками
сторін без зауважень та заперечень,
сума орендної плати за період з лютого
2013 року по грудень 2013 року складає 60 636
грн. 31 коп.

01 січня 2014 року між Комунальним
підприємством «Міська служба єдиного
замовника» та Відповідачем укладено
угоду №1-320, згідно якої договір оренди
№169 від 02.08.2012р. розірвано з 01.01.2014 року.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення закріплені у
частині 1 статті 193 Господарського
кодексу України.

При цьому, згідно статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Доказів погашення боргу в сумі 60 636
грн. 31 коп. за період з 01.02.2013р. по 31.12.2013р.
Відповідачем не надано, у зв'язку з чим
господарський суд вважає, що на момент
прийняття рішення грошове зобов'язання
Відповідача по сплаті орендної плати
залишилось невиконаним, що є
порушенням вимог пунктів 3.4, 5.3
Договору, частини 3 статті 18 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», статей 525, 526
Цивільного кодексу України, статей 193,
285 Господарського кодексу України.

За таких обставин, господарський суд
вважає позовні вимоги про стягнення з
Відповідача заборгованості по
орендній платі за період з 01.02.2013р. по
31.12.2013р. в сумі 60 636 грн. 31 коп.
обґрунтованими, доведеними належним
чином та такими, що підлягають
задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного
кодексу України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу,
сплата яких передбачена частиною
другою статті 625 ЦК України, не є
штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення їх сплати. Сплата трьох
процентів річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом), так само як й
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові (пункти 3.1, 4.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»).

Перевіривши наданий Прокурором
до клопотання про зменшення позовних
вимог розрахунок інфляційних втрат в
сумі 60 грн. 50 коп. та трьох процентів
річних в сумі 867 грн. 99 коп.,
господарський суд вважає його
арифметично вірним та таким, що
відповідає вимогам діючого
законодавства, а позовні вимоги в цій
частині обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 29 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» за невиконання
зобов'язань за договором оренди, в тому
числі за зміну або розірвання договору
в односторонньому порядку, сторони
несуть відповідальність, встановлену
законодавчими актами України та
договором.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 Цивільного кодексу України
кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(частина 3 статті 549
Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на
себе зобов'язань тягне за собою
відповідні правові наслідки, які
полягають у можливості застосування
кредитором до боржника встановленої
законом або договором
відповідальності.

За приписами частини 4 статті 231
Господарського кодексу України у разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Разом з тим, згідно статті 1 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Пунктом 10.1 Договору передбачено,
що орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується на
користь Орендодавця з урахуванням пені
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ на дату нарахування пені від суми
заборгованості на користь Орендодавця
за кожний день прострочення, включаючи
день оплати.

Крім того, у разі, якщо на дату
сплати орендної плати заборгованість
за нею становить загалом не менш ніж
три місяці, Орендар також сплачує штраф
у розмірі 20% від суми
заборгованості (пункт 10.2 Договору).

При цьому господарський суд
зазначає, що відповідно до правової
позиції, викладеної в пункті 5.7
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №12 від
29.05.2013р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна», одночасне стягнення з
учасника господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції
України, оскільки згідно із зазначеною
статтею ЦК України пеня та штраф є
формами неустойки, а відповідно до
статті 230 ГК України - видами штрафних
санкцій, тобто вони не є окремими та
самостійними видами юридичної
відповідальності, і у межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій; можливість
одночасного стягнення пені та штрафу
за порушення господарських зобов'язань
передбачено абзацом другим частини
другої статті 231 ГК України; для
учасників господарських відносин
законодавством не встановлено
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із принципом свободи
укладення договору, встановленим
статтею 627 ЦК України, за змістом якої
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Перевіривши наданий Прокурором
до клопотання про зменшення позовних
вимог розрахунок штрафу в сумі 8 827 грн.
50 коп., господарський суд вважає його
арифметично вірним та таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства

За таких обставин, враховуючи факт
прострочення Відповідачем договірних
зобов'язань по сплаті орендної плати
більш ніж на три місяці, господарський
суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення штрафу в сумі 8 827 грн. 50 коп.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Водночас, перевіривши наданий
прокурором до клопотання про зменшення
позовних вимог розрахунок пені в сумі 3
044 грн. 23 коп., та з'ясувавши обставини,
пов'язані з правильністю здійснення
розрахунку, господарський суд вважає
його арифметично невірним виходячи з
наступного.

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з наданого Прокурором
розрахунку, пеня за прострочення
Відповідачем строків сплати орендної
плати нарахована у період з 11.03.2013р. по
31.01.2014 року.

Однак, під час розрахунку пені за
прострочення сплати орендної плати за
лютий-липень 2013р., було помилково
застосовано розмір облікової ставки
НБУ 7% за період з 13.08.2013р., оскільки
згідно постанови Правління
Національного банку України від
09.08.2013р. №315 «Про врегулювання
грошово-кредитного ринку» з 13 серпня 2013
року встановлено облікову ставку в
розмірі 6,5% річних.

З огляду на вищевикладене,
господарський суд позовні вимоги
Прокурора в цій частині задовольняє
частково та стягує з Відповідача пеню в
сумі 3 037 грн. 20 коп.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір підлягає стягненню з
Відповідача на користь Державного
бюджету України пропорційно
задоволеній частині позовних вимог.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 1, 4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49,
75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Прокурора м.
Харцизька в інтересах Харцизької
міської ради, м. Харцизьк
Донецької області, в особі
Комунального підприємства «Міська
служба єдиного замовника», м. Харцизьк
Донецької області, до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харцизьк
Донецької області, про стягнення з
Відповідача заборгованості по
орендній платі в сумі 60 636 грн. 31 коп.,
інфляційних збитків в сумі 60 грн.
50 коп., трьох процентів річних в сумі 867
грн. 99 коп., пені в сумі 3 044 грн. 23
коп., штрафу в розмірі 8 827 грн. 50 коп.
задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1)
на користь Комунального підприємства
«Міська служба єдиного замовника» (86700,
Донецька область, м. Харцизьк, пров.
Спартаківський, б. 6а, р/р6333 у ПАТ
«Укрсоцбанк», , МФО 300023)
заборгованість по орендній платі в
сумі 60 636 грн. 31 коп., інфляційних
збитків в сумі 60 грн. 50 коп., три
проценти річних в сумі 867 грн. 99 коп.,
пеню в сумі 3 037 грн. 20 коп., штраф в
розмірі 8 827 грн. 50 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1)
на користь Державного бюджету України
(Отримувач: Київське УК/Київський
р-н/22030001; Банк отримувача: Головне
управління державної казначейської
служби України (ГУ ДКСУ) в Донецькій
області, МФО: 834016; ; Рахунок:
3006; Код бюджетної класифікації:
22030001; Символ звітності банка: 206)
судовий збір в сумі 1 826 грн. 83 коп.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову
відмовити.

6. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним господарським
судом, якщо рішення не буде скасовано.

7. Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду через
господарський суд Донецької області
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

8. У судовому засіданні 01.04.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

9. Повне рішення складено та
підписано 07.04.2014 року.

Суддя
В.О. Довгалюк