ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 березня 2014 року Справа № 43/5005/7131/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддів:Владимиренко С.В., Могил С.К.,
Селіваненка В.П., Шевчук
С.Р.,розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
"Меридіан"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 28.01.2014у
справі№43/5005/7131/2012за позовом Прокурора
Самарського району міста
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської
радидоТовариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
"Меридіан"третя особаЛівобережна
міжрайонна державна податкова
інспекція міста
Дніпропетровськапрозміну умов
договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Самарського району міста
Дніпропетровська звернувся до
Господарського суду Дніпропетровської
області з позовом в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Меридіан",
з урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, про внесення зміни до
підпунктів 1.3. та 3.1. договору оренди
земельної ділянки від 02.08.2002,
укладеного між Дніпропетровською
міською радою і Товариством з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційною фірмою
"Меридіан", посвідченого нотаріально за
№ 1697 та зареєстрованого в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі за № 2070 від
07.08.2002 року, виклавши його в новій
редакції про те, що нормативна грошова
оцінка земельної ділянки станом на
15.11.2012 становить 16285932,44 грн. (п. 1.3.), а
річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у грошовій
формі (у гривнях) у розмірі 488577,97 грн., не
є сталою та може змінюватись у разі
зміни нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та обчислюється
відповідно до Податкового кодексу
України у мінімальному розмірі, що
встановлюється цим кодексом (п. 3.1.), а
також внести зміни до підпункту 3.2. того
ж договору, виклавши його в новій
редакції про те, що орендна плата за
користування земельною ділянкою, яка
сплачується у грошовій формі,
вноситься на розрахунковий рахунок
Держказаначейства за місцем
податкового звіту щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця, і на майбутній
період вноситься на термін не більше
одного календарного року.

Справа розглядалась судами
неодноразово; останнім рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.08.2013 у справі №43/5005/7131/2012,
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 04.11.2013, позов
задоволено. Постановою Вищого
господарського суду України від 28.01.2014
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційною фірмою
"Меридіан" подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
28.01.2014 у справі №43/5005/7131/2012, в якій
заявник просить скасувати вказану
постанову, прийняти нове судове
рішення, яким у позові відмовити,
мотивуючи свої вимоги неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на постанову Вищого
господарського суду України від 27.04.2010
у справі №32/176-09.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
28.01.2014 у справі №43/5005/7131/2012, про перегляд
якої подано заяву, Вищий господарський
суд України погодився з висновками
суду апеляційної інстанції щодо
задоволення позову та внесення змін до
договору оренди земельної ділянки про
визначення розміру орендної плати за
землю, у зв'язку зі зміною нормативної
грошової оцінки земельної ділянки. При
цьому суд касаційної інстанції виходив
з встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи стосовно
того, що умовами договору оренди
земельної ділянки передбачено
можливість внесення до нього
відповідних змін на підставі рішення
міської ради та згідно законів України.

Водночас у постанові від 22.04.2010 по
справі №32/176-09 суд касаційної інстанції
скасував рішення судів попередніх
інстанцій, прийняв нове рішення про
відмову у позові щодо внесення змін до
договору оренди з розміру орендної
плати, через відсутність у справі
доказів наявності умов договору чи
присів законодавства, які б свідчили
про підставність позову.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И
В :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційній фірмі "Меридіан"
у допуску справи №43/5005/7131/2012 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Т.Добролюбова
Судді: С.Владимиренко С.Могил
В.Селіваненко С.Шевчук