ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" квітня 2014 р.
Справа № 918/127/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Кочергіної В.О.,
розглянувши матеріали справи

за позовом заступника прокурора м.
Рівне в інтересах держави

до Рівненської міської ради м. Рівне

до Управління капітального
будівництва виконавчого комітету
Рівненської міської ради м. Рівне

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 2 Товариства з
обмеженою відповідальністю "Офісний
центр "Висока Вежа" м. Рівне

про визнання недійсним рішення
Рівненської міської ради №3116 від
23.05.2013р.; визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки від 23.08.2013р.;
зобов'язання повернути земельну
ділянку

Представники сторін:

від позивача Грисюк Ю.І. - старший
прокурор відділу прокуратури

від відповідача 1 Горчак Ю.П. - за
довіреністю №308-2251 від 31.12.2013 р.

від відповідача 2 не з'явився

від третьої особи Величко О.М. - за
довіреністю від 07.04.2014р.

В судовому засіданні, відповідно до
ст.85 ГПК України, проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Рішення приймається 17.04.2014р., оскільки в
судовому засіданні 08.04.2014р.
оголошувалась перерва.

Суть спору:

Заступник прокурора м. Рівне в
інтересах держави звернувся до суду з
позовом до Рівненської міської ради м.
Рівне, до Управління капітального
будівництва виконавчого комітету
Рівненської міської ради м. Рівне про
визнання недійсним рішення
Рівненської міської ради №3116 від
23.05.2013р.; визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки від 23.08.2013р.;
зобов'язання повернути земельну
ділянку. В обґрунтування позовних
вимог посилається на порушення
відповідачем - Рівненською міською
радою м. Рівне норм земельного
законодавства під час прийняття
оспорюваного рішення. Зазначає, що факт
припинення фактичного користування
земельною ділянкою площею 3971кв.м. по
вул. Є. Коновальця, 2 з боку управління
капітального будівництва
підтверджується наданою ДПІ у м. Рівне
інформацією щодо відсутності сплати
орендної плати та відсутністю
будівельних робіт на зазначеній
земельній ділянці. Зважаючи на
зазначені обставини вважає, що рішення
Рівненської міської ради №1065 від
18.08.2011р. фактично було виконане, а тому
його скасування рішенням Рівненської
міської ради №3116 від 23.05.29013р. є
неправомірним. Звертає увагу суду на
те, що прийняття Рівненською міською
радою спірного рішення про поновлення
договору оренди відбулося за
результатами звернення Управління
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради без
жодних посилань на певні
нормативно-правові акти. Наголошує на
факті порушення Рівненською міською
радою ч.5 ст.33 Закону України «Про
оренду землі», оскільки за наявності
заяви про поновлення договору на 5
років, Рівненська міська рада не
направила лист-повідомлення про
узгодження строку дії договору, а
поновила договір оренди на 3 роки.
Звертає увагу суду на те, що станом на
23.05.2013р. (час прийняття оспорюваного
рішення) передача в оренду земельних
ділянок, які перебувають у державній та
комунальній власності повинна
здійснюватись у порядку встановленому
ст.124 Земельного кодексу України, за
результатами проведення земельних
торгів, крім визначених законом
випадків. Наголошує на тому, що
Управління капітального будівництва
виконавчого комітету Рівненської
міської ради м. Рівне не є бюджетною
установою у розумінні п.12 ст. 2
Бюджетного кодексу України. На
підставі наведеного вважає, що
Рівненською міською радою порушено
порядок передачі земельної ділянки в
оренду, а тому зазначене рішення та
укладений на його підставі договір
оренди земельної ділянки підлягають
визнанню недійсними. Також прокурор
просить суд, посилаючись на ч.2 ст.216
Цивільного кодексу України зобов'язати
Управління капітального будівництва
виконавчого комітету Рівненської
міської ради повернути земельну
ділянку площею 3971 кв.м.

В судовому засіданні 08.04.2014р.
представником прокуратури подано
заяву (вх.№10354/14) про уточнення п.3
позовних вимог та викладення останніх
в редакції: «Зобов'язати управління
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради
повернути земельну ділянку площею 3971
кв.м., нормативно-грошовою оцінкою
1,12млн. грн.

Відповідач - Рівненська міська рада у
відзиві на позов та його представник в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечують. Посилаються на те,
що оспорюване рішення міської ради
прийнято у відповідності до вимог
чинного законодавства, а саме ст.12,
ст.116, ст.122, ч.1 ст.124 Земельного кодексу
України та в межах повноважень міської
ради, визначених Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні".
Звертає увагу суду на те, що відповідно
до приписів ст.638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору. Згідно
ст.654 Цивільного кодексу України зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
або не випливає із звичаїв ділового
обороту. Відповідно до положень Закону
України "Про оренду землі" та ст.125
Земельного кодексу України, право
оренди підлягає державній реєстрації у
порядку встановленому законом.
Зазначає, що при зміні або розірванні
договору, права на які підлягають
обов'язковій державній реєстрації,
відповідні дані щодо їх зміни або
розірвання повинні бути внесені також
до державного реєстру. Повідомив, що
між Рівненською міською радою та УКБ не
укладалась угода про розірвання
договору оренди землі від 10.04.2008р.
№63, відповідно дані щодо його
розірвання та державна реєстрація
розірвання відсутня. Наголошує, що
відповідно до ч.6 ст.33 Закону України
"Про оренду землі" у разі якщо орендар
продовжує користуватись земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди землі і за відсутності
протягом одного місяця після
закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. Також зазначає, що за
приписами ч.4 ст.33 Закону України "Про
оренду землі" у разі поновлення
договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін, з огляду на що вважає
безпідставним посилання позивача на
те, що договір поновлено на строк 3 роки,
а не на п'ять років як просило
Управління капітального будівництва.
Стосовно вимог про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки
зазначає, що відсутні визначені чинним
законодавством підстави для визнання
договору недійсним. Стосовно вимоги
про зобов'язання повернути земельну
ділянку зазначив, що остання не
відповідає способам захисту прав,
визначених ст.16 Цивільного кодексу
України та ст.20 Господарського кодексу
України. На підставі наведеного
просить суд у задоволенні позову
відмовити.

У письмових поясненнях від 11.03.2014р.
(вх.№5933/14) відповідач - Рівненська
міська рада зазначив, що згідно листа
Управління Держземагентства у м.
Рівному Рівненської області №04-1940 від
07.03.2014р. державна реєстрація розірвання
договору оренди землі від 10.04.2008р.
№63, укладеного мж Рівненською
міською Радою та УКБ, не проводилась,
земельна ділянка площею 3971кв.м. на вул.
Є. Коновальця, 2 до земель запасу не
відносилась. До пояснень долучив копію
листа Управління Держземагентства у м.
Рівному Рівненської області №04-1940 від
07.03.2014р.

У письмових поясненнях від 10.04.2014р.
(вх.№9358/14) відповідач 1 зазначив, що
Рівненською міською радою не
надсилалось Управлінню капітального
будівництва листа про прийняття
пропозиції про розірвання договору,
оформленого належним чином, в силу
вимог Закону України «Про оренду
землі», ст.188 Господарського кодексу
України.

Відповідач - Управління капітального
будівництва Рівненської міської ради у
письмовій позиції з приводу поданого
позову зазначив, що проти позовних
вимог заперечує. Зазначає, що станом на
20 червня 2011 року інвестор за
інвестиційним договором №25 від 08.02.2008
року - ТОВ "Офісний центр "Висока Вежа" у
зв'язку із фінансовими труднощами не
здійснював будівництво на земельній
ділянці за адресою: м. Рівне, вул.
Коновальця, 2. Тому УКБ міськвиконкому
мало намір розірвати договір оренди
земельної ділянки 063 від 10.04.2008р.
подавши відповідне клопотання
міському голові м. Рівне 20.06.2011р.
Звертає увагу суду на те, що
Рівненською міською радою було
прийнято рішення №1065 від 18.08.2011 року
відповідно до якого вирішено,
припинити право оренди земельної
ділянки площею 3 971 м. кв. на вул. Є.
Коновальця, а також - розірвати
укладений між Рівненською міською
радою договір оренди землі від 10.04.2008
року 063. Наголошує на тому,
будь-яких договорів про розірвання
договору оренди землі від 10.04.2008 р.
063 між УКБ міськвиконкому та
Рівненською міською радою не
укладалося. Зазначає, що відомості про
припинення права оренди даної
земельної ділянки Управління
капітального будівництва до
державного земельного кадастру про
земельну ділянку не вносилося. Вважає,
що рішення Рівненської міської ради 31065
від 18.08.2011 року є невиконаним, а договір
оренди землі №3 від 10.04.2008 року є
чинним. Зазначає, що 23 травня 2013 року
Рівненською міською радою у
відповідності до ст. 12, 134 ЗК України та
ст. 33 ЗУ "Про оренду землі"було прийнято
рішення №3116, яким поновлено договір
оренди землі від 10.04.2008року. Будь-які
підстави для визнання недійсним
оспорюваного рішення та договору
відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача 2 - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Офісний центр
"Висока вежа" м. Рівне у письмовій
позиції з приводу поданого позову
зазначив, що проти позовних вимог
заперечує. Наголошує, що незважаючи на
те, що було прийнято рішення про
припинення договору оренди землі
земельна ділянка не була повернута по
акту приймання-передачі від
суборендаря до орендаря, а від орендаря
до орендодавця. Вважає, що договір
оренди землі продовжував діяти, не був
припинений у встановленому
законодавством порядку, а відтак і є
правомірним поновлення договору
оренди на новий строк. Зазначив, що ТзОВ
"Офісний центр "Висока вежа" м. Рівне
користувалось наданою в суборенду
земельною ділянкою, сплачувало
суборендну плату на підставі
виставлених рахунків та актів наданих
послуг.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

10.04.2008р. між Рівненською міською радою
(Орендодавець) та Управлінням
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради
(Орендар) укладено договір оренди
земельної ділянки по вул. Коновальця, 2,
загальною площею 3971кв.м. нормативна
грошова оцінка якої становить 11022018грн.
82коп.

За змістом п.8 договору, договір
укладено строком на 5 років. Після
закінчення строку договору Орендар
має переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі Орендар
повинен не пізніше ніж за шістдесят
днів до закінчення строку дії договору
повідомити письмово Орендодавця про
намір продовжити його дію.

Згідно п.15 договору земельна ділянка
передається в оренду для будівництва
та обслуговування десятиповерхового
житлового будинку.

Відповідно до п.16 договору, цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування
десятиповерхового житлового будинку.

Пунктом 30 договору передбачено право
Орендаря за згодою Орендодавця у
порядку, передбаченому законодавством
України, передавати у суборенду
земельну ділянку або її частину іншій
особі.

Договір підписано представниками та
скріплено печатками сторін. Договір
зареєстровано у Рівненському
міськрайонному відділі Рівненської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України", про що у книзі
записів державної реєстрації
договорів зроблено запис від 10.04.2008р.
за № 63.

10.04.2008р. між сторонами підписано акт
приймання-передачі в оренду земельної
ділянки для будівництва
десятиповерхового житлового будинку
площею 3971кв.м. в м. Рівне по вул.
Коновальця, 2. Акт приймання передачі
скріплено печатками сторін.

28.12.2009р. між сторонами укладено
додатковий договір про внесення змін
до договору оренди земельної ділянки
від 10.04.2008р.

Додатковим договором внесені зміни до
п.5 договору оренди та визначено, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 528969,03грн. -
розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку №04-20/51-1, виконаний
управлінням Держкомзему у місті
Рівному станом на 01.01.2009р., розрахунок
дійсний на період будівництва.

Пункт 9 договору оренди викладено у
редакції: «Розмір орендної плати в рік
за земельну ділянку становить 15869,07грн.,
- розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку №04-20/51-1, виконаний
управлінням Держкомзему у місті
Рівному станом на 01.01.2009р., розрахунок
дійсний на період будівництва.

Додатковим договором доповнено п.42
договору оренди землі словами:
«передача в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки цим договором не
передбачається».

Додатковий договір підписано
представниками та скріплено печатками
сторін. Додатковий договір
зареєстрований в управлінні земельних
відносин виконавчого комітету
Рівненської міської ради, про що у
книзі реєстрації додаткових угод
земель вчинено запис від 12.01.2010р. №14.

20.06.2011р. начальником Управління
капітального будівництва подано до
Рівненської міської ради клопотання
01-5/484 про розірвання договору оренди
земельної ділянки по вул. Коновальця, 2
площею 3971кв.м. №63 від 10.04.2008р.
(вх.№05-3363 від 21.06.2011р.)

18.08.2011року Рівненською міською радою
прийнято рішення №1065, яким на підставі
п.«а» ст.141 Земельного кодексу України
(добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою -
клопотання від 20.06.2011р. №01-5/484) вирішено
припинити право оренди земельної
ділянки площею 3971кв.м. на вул.
Є.Коновальця,2. Пунктом 2 зазначеного
рішення міської ради вирішено
розірвати укладений між Рівненською
міською радою та Управлінням
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради
договір оренди землі від 10.04.2008р.
№63.

09.04.2013р. начальником Управління
капітального будівництва подано до
Рівненської міської ради клопотання
01-13/225 (вх.№ 12-259 від 09.04.2013р.) про
скасування рішення Рівненської
міської ради від 18.08.2011р. №1065 в частині
розірвання договору оренди від 10.04.2008р.
№63 та поновлення його на п'ять
років, з правом укладення договору
суборенди, на земельну ділянку площею
3971кв.м. в м. Рівному на вул. Коновальця,2
для будівництва та обслуговування
десятиповерхового будинку на тих самих
умовах.

23.05.2013р. Рівненською міською радою
прийнято рішення №3116, яким вирішено
скасувати підпункт 3 пункту 1 та
підпункт 3 пункту 2 рішення Рівненської
міської ради від 18.08.2011р. №1065 "Про
припинення права оренди земельних
ділянок та розірвання договорів оренди
землі" (п.1). Пунктом 2 рішення поновлено
на три роки договір оренди земельної
ділянки площею 3971кв.м. на вул. Євгена
Коновальця (кадастровий номер
земельної ділянки - :01:011:0065)
Управлінню капітального будівництва
виконавчого комітету Рівненської
міської ради для будівництва і
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку (для будівництва та
обслуговування десятиповерхового
житлового будинку), з правом укладення
договору суборенди (землі житлової та
громадської забудови; договір оренди
землі від 10.04.2008року №63).

23.08.2013р. на підставі рішення
Рівненської міської ради №3116 від
23.05.2013р. між Рівненською міською радою
(Орендодавець) та Управлінням
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради
(Орендар) укладено додатковий договір
про поновлення договору оренди землі.

За умовами договору в оренду передано
земельну ділянку, що знаходиться на
вул. Є. Коновальця, 2, площею 3971кв.м.
(кадастровий номер земельної ділянки
№:01:011:0065), нормативна грошова
оцінка земельної ділянки - 1120356грн.
41коп. (п.2, п.5 договору).

Відповідно до п.8 договір поновлено на
три роки. Після закінчення строку
договору Орендар має переважне право
поновлення його на новий строк. У цьому
разі Орендар повинен не пізніше ніж за
180 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
Орендодавця про намір продовжити його
дію.

Згідно п.15 договору земельна ділянка
передається в оренду - для будівництва
і обслуговування багатоквартирного
житлового будинку (для будівництва та
обслуговування десятиповерхового
житлового будинку), з правом укладення
договору суборенди.

Цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування
багатоквартирного житлового будинку
(для будівництва та обслуговування
десятиповерхового житлового будинку),
з правом укладення договору суборенди
(п.16 договору).

Договір підписано представниками та
скріплено печатками сторін. Договір
погоджено начальником управління
Держземагенства у м. Рівному Р. Гресько.

Право оренди на підставі договору від
23.08.2013р. зареєстроване в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
(№2533005 від 16.09.2013р.).

Вважаючи рішення Рівненської міської
ради №3116 від 23.05.2013р. таким, що прийняте
з порушенням норм чинного
законодавства, прокурор звернувся до
суду із позовом про визнання його
недійсним, визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки від 23.08.2013р. та
зобов'язання повернути земельну
ділянку.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
наступне:

Згідно ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" підставою представництва
в суді інтересів держави є наявність
порушень або загрози порушень
інтересів держави.

Приписами ст. 2 ГПК України визначено,
що господарський суд порушує справи,
зокрема, за позовними заявами
прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 08.04.1999р. у справі
№3-рп/99, інтереси держави можуть
збігатися повністю, частково або не
збігатися зовсім з інтересами
державних органів, державних
підприємств та організацій чи з
інтересами господарюючих товариств з
частиною державної власності у
статутному фонді. Разом з тим, держава
може вбачати свої інтереси не тільки в
їх діяльності, але й у діяльності
приватних підприємств, товариств. В
кожному конкретному випадку прокурор
чи його заступник самостійно визначає,
з посиланням на законодавство в чому
саме відбулося чи може відбутися
порушення матеріальних або інших
інтересів держави, обґрунтовує
необхідність їх захисту та зазначає
орган уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
підставами для пред'явлення позову
прокурором в інтересах держави є
порушення порядку надання в
користування земельної ділянки,
внаслідок чого порушено інтереси
територіальної громади.

Згідно ст.5 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель усіх категорій та форм
власності покладено на центральний
орган виконавчої влади, яким
відповідно до Указу Президента України
від 13.04.2011р. №459/2011 "Про державну
інспекцію сільського господарства
України" є Держсільгоспінспекція
України.

При цьому оскільки органи Державної
інспекції сільського господарства
України не наділені повноваженнями
щодо звернення з позовами до суду, то
позов заявлено прокурором.

Зважаючи на викладене, заступником
прокурора м. Рівне правомірно заявлено
позов в інтересах держави.

Стосовно позовних вимог прокурора про
визнання недійсним рішення
Рівненської міської ради №3116 від
23.05.2013р. судом враховується наступне.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлено,
що виключною компетенцією міських рад
є вирішення відповідно до закону
питань регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Органи місцевого самоврядування мають
право приймати рішення, вносити до них
зміни та скасовувати їх на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України, керуючись у своїй діяльності
ними та актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку
(частина 10 статті 59 Закону).

Пунктом 1 Роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України № 02-5/35 від
26.01.2000р. "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів") передбачено, що акт
державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано ним,
акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування), відповідно
до якого в аспекті конституційного
подання положення частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частин першої, десятої статті
59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" від 21 травня
1997 року N 280/97-ВР (з наступними змінами)
стосовно права органу місцевого
самоврядування скасовувати свої
раніше прийняті рішення та вносити до
них зміни необхідно розуміти так, що
орган місцевого самоврядування має
право приймати рішення, вносити до них
зміни та/чи скасовувати їх на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Також у вищезгаданому рішенні
Конституційним Судом України
зазначено, що в Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Рішення і висновки Конституційного
Суду України рівною мірою є
обов'язковими до виконання (ст. 69 Закону
України "Про Конституційний Суд
України").

Конституцією України передбачено
право направляти письмові звернення
або особисто звертатися до органів
місцевого самоврядування, які
зобов'язані розглянути звернення
(стаття 40).

При цьому Законом України "Про
звернення громадян" встановлено право
органів місцевого самоврядування
скасовувати або змінювати оскаржувані
рішення (абзац п'ятий частини першої
статті 19).

Як вбачається з матеріалів справи та
змісту рішення Рівненської міської
ради № 3116 від 23.05.2013р., останнє прийнято
за результатами розгляду клопотання
Управління капітального будівництва
подано до Рівненської міської ради
01-13/225 (вх.№ 12-259 від 09.04.2013р.).

Пунктом 1 даного рішення вирішено
скасувати підпункт 3 пункту 1 та
підпункт 3 пункту 2 рішення Рівненської
міської ради від 18.08.2011р. №1065 "Про
припинення права оренди земельних
ділянок та розірвання договорів оренди
землі" (п.1).

Рішенням Рівненської міської ради №1065
від 18.08.2011року у п.1 на підставі п. "а"
ст.141 Земельного кодексу України
(добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою -
клопотання від 20.06.2011р. №01-5/484) вирішено
припинити право оренди земельної
ділянки площею 3971кв.м. на вул. Є.
Коновальця,2; у п.2 вирішено розірвати
укладений між Рівненською міською
радою та Управлінням капітального
будівництва виконавчого комітету
Рівненської міської ради договір
оренди землі від 10.04.2008р. №63.

Досліджуючи факт виконання
зазначеного рішення судом
враховується, що рішення Рівненської
міської ради №1065 від 18.08.2011року про
розірвання договору оренди землі є
результатом волевиявлення ради, як
колегіального органу, який в межах
своєї компетенції здійснює
розпорядження земельними ділянками що
належать до комунальної власності щодо
надання згоди на дострокове розірвання
договору оренди землі.

Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
може бути розірваний за згодою сторін.

За приписами ст.654 Цивільного кодексу
України розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що і
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Договір оренди земельної ділянки від
10.04.2008р. укладено між сторонами в
письмовій формі, відповідно, і
розірвання договору мало бути вчинене
в письмовій формі.

Матеріали справи не містять доказів в
підтвердження дотримання сторонами
письмової форми розірвання договору.
Також відсутній і акт
приймання-передачі земельної ділянки
(повернення земельної ділянки) як
наслідок розірвання договору оренди
землі.

Суд відхиляє та не приймає до уваги
доводи прокуратури про те, що
прийняттям зазначеного рішення
Рівненська міська рада акцептувала
пропозицію УКБ про розірвання договору
оренди землі, тобто відбулось
розірвання договору у письмовій формі
шляхом обміну заявою про розірвання
договору та прийняттям з боку ради
відповідного рішення, оскільки рішення
міської ради про розірвання договору
оренди за своєю правовою природою не є
правочином, а є юридичним фактом, який в
сукупності з іншими юридичними фактами
(правочинами) утворює юридичний склад,
на підставі якого виникають,
змінюються або припиняються цивільні
права та обов'язки.

Натомість сторонами договору
заперечується факт його розірвання.

Долучені прокуратурою докази в
підтвердження фактичного розірвання
договору оренди землі, а саме лист
начальника управління земельних
відносин №01-03/31 від 28.09.2011р., лист ДПІ у
м. Рівному №11587/17-16-15-03-13 від 23.12.2013р.
судом оцінюються критично, оскільки
зазначені докази носять інформативний
характер щодо обліку та сплати
орендної плати, не є беззаперечними, з
огляду на що, не можуть вважатись
належними та допустимими доказами в
підтвердження факту розірвання
договору оренди земельної ділянки.

Стосовно беззаперечності зазначених
доказів суд зважає також на наявний в
матеріалах справи витяг з державного
земельного кадастру (дата формування
25.07.2013р.) в якому відсутня інформація
стосовно державної реєстрації
припинення речового права оренди,
зареєстрованого на підставі договору
№063 від 10.04.2008р. та лист начальника
Управління Держземагентства у м.
Рівному Рівненської області №04-1940 від
07.03.2014р. в якому зазначено, що дія
договору оренди землі №63 від
10.04.2008р. не припинялась, земельна
ділянка до земель запасу не
відносилась. Також у вказаному листі
зазначено, що рішення міської ради №1065
від 18.08.2011р. про припинення договору
оренди землі не було виконано.

Зважаючи на те, що рішення ради №1065 від
18.08.2011року фактично не було виконано,
оскільки між сторонами не відбулось
оформлення розірвання договору оренди
землі у визначеній законодавством
формі, суд приходить до висновку, що
договір оренди земельної ділянки від
10.04.2008р. продовжував свою дію.

Враховуючи те, що пунктом 1 рішення
Рівненської міської ради №3116 від
23.05.2013р. скасовано рішення Рівненської
міської ради №1065 від 18.08.2011року в
частині, яка не була виконана, тобто не
призвела до наслідків пов'язаних з
припиненням правовідносин, суд вважає,
що орган місцевого самоврядування
шляхом скасування свого попереднього
рішення не порушив права та
охоронювані законом інтереси суб'єктів
цих правовідносин, останні не
заперечують проти їх продовження, з
огляду на що відсутні підстави для
скасування оспорюваного рішення
Рівненської міської ради №3116 від
23.05.2013р. на цих підставах.

При цьому судом враховується, що
механізм добровільної відмови від
права користування земельною ділянкою
(подання заяви та розгляд її на сесії
міської ради) не може бути застосований
до правовідносин оренди, оскільки
договір оренди може бути розірваний
тільки за взаємною згодою сторін або за
рішенням суду.

Стосовно доводів прокуратури щодо
порушення порядку передачі в оренду
земельної ділянки судом приймається до
уваги таке.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції
України земля є об'єктом права
власності Українського народу, від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією. Право власності на землю
гарантується та набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу
України, суб'єктами права власності на
землю є: а) громадяни та юридичні особи -
на землі приватної власності; б)
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування, - на
землі комунальної власності; в)
держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади, - на
землі державної власності.

Згідно з ст. 83, п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, у
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності. До розмежування
земель державної і комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Статтею 116 Земельного кодексу України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу
України різновидом права
користування є право оренди земельної
ділянки, тобто засноване на договорі
строкове, платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Пунктом 2 рішення Рівненської міської
ради №3116 від 23.05.2013р. поновлено на три
роки договір оренди земельної ділянки
площею 3971кв.м. на вул. Євгена Коновальця
(кадастровий номер земельної ділянки -
:01:011:0065) Управлінню капітального
будівництва виконавчого комітету
Рівненської міської ради для
будівництва і обслуговування
багатоквартирного житлового будинку
(для будівництва та обслуговування
десятиповерхового житлового будинку),
з правом укладення договору суборенди
(землі житлової та громадської
забудови; договір оренди землі від
10.04.2008року №63).

Судом встановлено, що 10.04.2008р. між
Рівненської міською Радою та
Управлінням капітального будівництва
Рівненської міської ради укладено
договір оренди земельної ділянки
загальною площею 3971кв.м., що
знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Є.
Коновальця, 2, пунктом 8 якого визначено,
що договір укладено строком на 5 років
та передбачено, що після закінчення
строку договору Орендар має переважне
право поновлення його на новий строк. У
цьому разі Орендар повинен не пізніше
ніж за шістдесят днів до закінчення
строку дії договору повідомити
письмово Орендодавця про намір
продовжити його дію.

Умови договору оренди відповідають
вимогам, визначеним ст.15 Закону України
«Про оренду землі» ( в редакції на час
укладення договору).

Відповідно до приписів ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" (в редакції
станом на 09.04.2014р.) по закінченню строку,
на який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі). Орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі. До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору
переважне право орендаря на укладення
договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із: власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі може бути оскаржено в
суді.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Судом встановлено, що 09.04.2013р.
Управління капітального будівництва
виконавчого комітету Рівненської
міської ради звернулось до Рівненської
міської ради з заявою про поновлення
дії договору від 10.08.2008р. №63
строком на п'ять років з правом
укладення договору суборенди.

Зазначене звернення відбулось в межах
п'ятирічного строку дії договору, однак
з порушенням визначеного п.8 договору
строку, встановленого для висловлення
бажання щодо продовження строку дії
договору на новий термін.

Пунктом 2 рішення Рівненської міської
ради №3116 від 23.05.2013р. надано згоду
Управлінню капітального будівництва
виконавчого комітету Рівненської
міської ради на поновлення на три роки
договору оренди земельної ділянки
площею 3971кв.м. на вул. Євгена Коновальця
(кадастровий номер земельної ділянки -
:01:011:0065) для будівництва і
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку (для будівництва та
обслуговування десятиповерхового
житлового будинку), з правом укладення
договору суборенди (землі житлової та
громадської забудови; договір оренди
землі від 10.04.2008року №63).

23.08.2013р. на підставі рішення
Рівненської міської ради №3116 від
23.05.2013р. між Рівненською міською радою
(Орендодавець) та Управлінням
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради
(Орендар) укладено додатковий договір
про поновлення договору оренди землі,
яким строк дії договору продовжено на
три роки.

Суд відхиляє доводи прокуратури про
порушення Рівненською міською радою
під час прийняття оспорюваного рішення
ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду
землі», а саме відсутність
листа-повідомлення про узгодження
строку дії договору, оскільки ч.5 ст.33
Закону України «Про оренду землі» (в
редакції станом на 09.04.2014р.) не
визначено яким саме чином відбувається
попереднє узгодження істотних умов
договору (в усній чи письмовій формі), з
огляду на що, суд вважає, що відсутність
заперечень з боку Управління
капітального будівництва Рівненської
міської ради щодо строку дії договору
свідчить про її погодження. При цьому
додатковий договір про поновлення
договору оренди землі від 23.08.2013р. на
три роки підписано з боку Управління
капітального будівництва без будь-яких
зауважень та заперечень.

Крім того, за змістом ч.5 ст.33 Закону
України «Про оренду землі»
лист-повідомлення про про прийняте
орендодавцем рішення направляється у
разі наявності заперечень орендодавця
щодо поновлення договору оренди
землі.

Судом також враховується, що порушення
встановленого договором або законом
строку для висловлення бажання щодо
продовження строку дії договору на
новий термін не визначено чинним
законодавством як підставу для відмови
у продовженні строку договору оренди
на новий термін.

Зважаючи на встановлені в ході
розгляду справи обставини щодо
чинності договору оренди земельної
ділянки від 10.04.2008р. на час звернення до
Рівненської міської ради з заявою про
продовження зазначеного договору на
новий строк, суд вважає безпідставним
та відхиляє доводи прокуратури щодо
необхідності застосування процедури
визначеної ст.124 Земельного кодексу
України під час передачі земельної
ділянки по вул. Є. Коновальця, 2 в оренду,
оскільки за змістом ч.2 ст.134 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
час прийняття оспорюваного рішення) не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них у разі
поновлення договорів оренди.

У п.2 Роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України № 02-5/35 від
26.01.2000р. "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" визначено, що
підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам
чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є
також порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі.
Якщо за результатами розгляду справи
факту такого порушення не встановлено,
у господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що судом не встановлено
невідповідності вимогам чинного
законодавства та визначеній законом
компетенції рішення Рівненської
міської ради №3116 від 23.05.2013р., суд
вважає, що позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки судом враховується, що
відповідно до частин 1 та 3 ст.215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами статті 203 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 207 ГК України встановлено,
що господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин
(п.2.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними"
№11 від 29.05.2013р. (із змінами та
доповненнями).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України "Про
оренду землі" орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що
орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності, є
сільські, селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом.

За змістом ст. 5 цього ж закону,
орендарями земельних ділянок є
юридичні або фізичні особи, яким на
підставі договору оренди належить
право володіння і користування
земельною ділянкою.

Відповідно до приписів ст. 124
Земельного кодексу України (в редакції,
яка діяла на момент прийняття
оспорюваного рішення) передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Статтею 33 Закону України "Про оренду
землі" (в редакції - чинній на момент
укладення договору) визначено, що по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі,
орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі) (ч.1).

Згідно ч.4 зазначеної статті при
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін.

За змістом ч.5 ст.6 Закону України "Про
оренду землі" (в редакції - чинній на
момент укладення договору) право
оренди земельної ділянки підлягає
державній реєстрації відповідно до
закону.

Додатковим договором про поновлення
договору оренди землі від 23.08.2013р.
укладено на новий строк договір оренди
земельної ділянки, що знаходиться на
вул. Є. Коновальця, 2, площею 3971кв.м.
(кадастровий номер земельної ділянки
№:01:011:0065), нормативно грошовою
оцінкою земельної ділянки - 1120356грн.
41коп. (п.2, п.5 договору). При цьому
зазначеним договором змінено умови
попереднього договору оренди щодо
строку оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" (в редакції - чинній
на момент укладення договору),
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

З наявних в матеріалах справи доказів
вбачаться, що додатковий договір про
поновлення договору оренди землі від
23.08.2013р. містить усі закріплені статтею
15 Закону України "Про оренду землі" (в
редакції - чинній на момент укладення
договору) істотні умови договору.
Право оренди зареєстроване в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (№2533005 від 16.09.2013р.).
Зміна умов договору щодо строку оренди
відбулась за згодою сторін договору,
останніми не висловлено заперечень
щодо зазначеної умови договору.

Зважаючи на наведене суд приходить до
висновку, що додатковий договір про
поновлення договору оренди землі від
23.08.2013р. укладено відповідно до вимог
чинного законодавства, підстави для
визнання його недійсним відсутні, з
огляду на що у позові в цій частині
необхідно відмовити.

Враховуючи відмову у позові в частині
визнання недійсним договору про
поновлення договору оренди землі від
23.08.2013р., позовна вимога про повернення
земельну ділянку площею 3971 кв.м.,
нормативно-грошовою оцінкою 1,12млн. грн.
також не підлягає задоволенню,
оскільки є безпідставною та
необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові заступника прокурора м. Рівне
в інтересах держави до Рівненської
міської ради м. Рівне, до Управління
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради м.
Рівне за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача 2
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Офісний центр
"Висока Вежа" про визнання недійсним
рішення Рівненської міської ради №3116
від 23.05.2013р.; визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки від
23.08.2013р.; зобов'язання повернути
земельну ділянку відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.04.2014р.

Суддя
Кочергіна В.О.

Віддруковано 5 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу ( м. Рівне, вул. Гарна, 29);

3 - відповідачу 1 (33027, м. Рівне, вул.
Д.Галицького, 27);

4 - відповідачу 2 рекомендованим ( м.
Рівне, вул. Лермонтова, 6).

5 - третій стороні (м. Рівне, вул.
Степана Бандери, 41)