ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.Справа № 922/1148/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Науково - виробниче
підприємство "Стандарт 1", м.
Дніпропетровськ до ПП
"Укрспецпоставка-М", м. Харків про
стягнення 15100,00грн. за участю
представників сторін:

позивача - Бабенко В.М., довіреність б/н
від 14.04.14 р.,

відповідача - Федоров Д.Р., довіреність
б/н від 01.04.14 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "Науково - виробниче
підприємство "Стандарт 1", м.
Дніпропетровськ звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача -
ПП "Укрспецпоставка-М", м. Харків
15100,00грн. боргу, 2000,00грн. витрат на
оплату послуг адвоката та 1827,00грн.
витрат по сплаті судового збору. Свої
вимоги обґрунтовує невиконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договорами - заявками №
02107 від 02.10.2013р. та № 08.10-3(1083М) від 08.10.2013р.
внаслідок чого виникла заборгованість.

В судовому засіданні 16.04.2014р.
представник позивача підтримав
заявлений позов, просить суд його
задовольнити. Окрім того, представник
позивача надав документи для долучення
до матеріалів справи, які долучено
судом до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні 16.04.2014р. та відзиві на позов
заборгованість перед позивачем на суму
15100,00грн. визнає в повному обсязі. Окрім
того, представник відповідача подав
заяву про розстрочення виконання
рішення суду шляхом сплати
відповідачем суми у рівних пропорціях
кожного місяця протягом 6-ти (шести)
місяців з дати набрання чинності
судового рішення. Заяву обґрунтовує
важким фінансовим становищем
підприємства.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

02.10.2013 року та 08.10.2013 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю Науково - виробниче
підприємство "Стандарт 1" та Приватним
підприємством "Укрспецпоставка-М" були
укладені Договори-заявки № 02107 та №
08.10-3(1083М).

Відповідно до умов Договорів-Заявки
позивач зобов'язався за плату і за
рахунок відповідача надати
транспортно-експедиційний послуги, а
відповідач, в свою чергу, зобов'язався
сплатити за надані послуги.

На виконання умов Договорів-Заявки
позивачем були надані
транспортно-експедиційні послуги
відповідачу на загальну суму 15100,00 грн.,
що належним чином підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме: актом здачі-приймання робіт від
02.10.2013 року на суму 9700,00 грн.;
товарно-транспортною накладною від
02.10.2013р.; актом здачі-приймання робіт
від 08.10.2013 року на суму 5400,00 грн.;
товарно-транспортною накладною від
08.10.2013р.

Оскільки у Договорі-Заявці сторони не
визначили строк сплати за надані
послуги, позивач у відповідності до ч.2
ст.530 ЦК України направив відповідачу
вимогу про сплату боргу від 10.02.2014р., що
підтверджується відповідною
квитанцією про відправлення.

Прете відповідач, в порушення взятих на
себе зобов'язань отримані послуги не
сплатив, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед позивачем на суму
15100,00грн., що до цього часу не погашена.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Враховуючи вказані обставини, суд
дійшов висновку, що відповідач порушив
умови укладених з позивачем
Договорів-Заявок та вимоги ст. 526
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких підстав, суд вважає вимогу
позивача про стягнення з відповідача
15100,00 грн. боргу за надані
транспортно-експедиційні послуги
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Щодо наданої відповідачем заяви про
розстрочення виконання рішення суду
(вих.№б/н від 16.04.2014 року) суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17.10.12р. №9 передбачено, що у
застосуванні приписів статті 121 ГПК
господарським судам необхідно мати на
увазі таке. Господарський суд на
підставі статті 121 ГПК має право за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови (далі - рішення). Вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Так в обгрунтування своєї заяви
відповідач надав довідку від 15.04.2014
року, яка свідчить про наявність
кредиторської заборгованості у
розмірі 21467163,00 грн., яка перевищує
дебіторську заборгованість
відповідача.

Розглянувши заяву відповідача про
розстрочення виконання рішення суду,
враховуючи скрутний фінансовий стан
підприємства, суд визнає за можливе
заяву відповідача задовольнити
частково та надати розстрочку
виконання рішення суду строком на три
місяці, стягуючи заборгованість
рівними частинами починаючи з дня
набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним
витрати по сплаті судового збору у сумі
1827,00грн. покласти на відповідача.

Крім того, позивач просить суд покласти
на відповідача витрати на оплату
послуг адвоката в розмірі 2000,00грн., що
надані відповідно до договору про
надання правової допомоги № 14/03/14 від
14.03.2014 р., укладеним між позивачем та
Адвокатським об'єднанням "Адвокатською
фірмою "ДАЦ".

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Факт понесення позивачем витрат на
оплату послуг адвоката
підтверджується Актом виконаних робіт
від 18.03.2014р. та платіжним дорученням №
991 від 18.03.2014р., які містяться в
матеріалах справи.

Враховуючи те, що до складу судових
витрат входить сплата послуг адвоката,
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті послуг адвоката в
розмірі 2000,00 грн. підлягають стягненню
з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 525, 526, 530, 612, 629 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 12, 44-49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача про розстрочення
виконання рішення суду задовольнити
частково.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
"Укрспецпоставка-М" (61001, м.Харків,
вул.Плеханівська, 92а, корп.Б, оф.1; ; в тому числі р/р 0714 в
Харківській філії "Укрсоцбанк", МФО 300023)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково - виробниче
підприємство "Стандарт 1" (49000,
м.Дніпропетровськ,
вул.Виконкомівська,15-16;
; в тому числі р/р 1601 в ПОА
"Платінум Банк", МФО 380388) 15100,00грн. боргу,
2000,00грн. витрат на оплату послуг
адвоката та 1827,00грн. витрат по сплаті
судового збору.

Надати розстрочку виконання рішення
суду строком на три місяці, стягуючи
заборгованість рівними частинами
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко