ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 квітня 2014 року Справа № 910/8860/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Кравчука Г.А.,
Мачульського Г.М. (доповідач),
Полянського А.Г.,перевіривши матеріали
касаційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фактор
Нафтогаз"на постановуКиївського
апеляційного господарського
судувід12.02.2014р.у
справі№910/8860/13Господарського
судуміста Києваза позовомСумського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Сумської міської
радидоТовариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор
Нафтогаз"третя особаДержавна
екологічна інспекція в Сумській
областіпростягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В :

До Вищого господарського суду України
надійшла касаційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фактор
Нафтогаз", однак вона не може бути
прийнята до розгляду, оскільки не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано доказів
надіслання її копії іншій стороні
(сторонам) у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ній бере участь Сумська міська рада як
позивач.

Згідно ч.1 ст.1111 Господарського
процесуального кодексу України особа,
яка подала касаційну скаргу, надсилає
іншій стороні у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї
документів, які у цієї сторони
відсутні.

В переліку додатків до касаційної
скарги вказано про додання доказів
направлення копії скарги позивачу та
третій особі, натомість будь-які докази
про направлення копії касаційної
скарги Сумській міській раді в
матеріалах відсутні.

Дана обставина підтверджується актом
складеним працівниками Вищого
господарського суду України № 08.03-10/42
від 10.04.2014р.

Не направлення копії касаційної скарги
стороні у справі є порушенням
вищевказаних вимог, передбачених
Господарським процесуальним кодексом
України, та є перешкодою для порушення
та здійснення касаційного провадження.

Крім того, згідно з п.4 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Закон України "Про судовий збір"
визначає правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати.

Так, за подання касаційної скарги на
рішення господарського суду, ставки
судового збору встановлюються у
розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми. Ставка судового збору, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви майнового характеру, становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. Ставка судового збору,
що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви немайнового характеру,
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати (п.2,1 п.2.5 ч.2 ст.4 Закону
України "Про судовий збір"). При цьому,
за приписами статті 8 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата
установлюється у місячному розмірі і
на 01.01.2014р. становить 1218 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даного спору є стягнення
збитків у сумі 7774,82 грн., отже,
звернувшись із касаційною скаргою,
заявник повинен був сплатити судовий
збір, та додати до неї докази його
сплати виходячи з розрахунку,
наведеного у вказаних нормах
зазначеного Закону.

Скаржник при поданні касаційної скарги
документів, що підтверджували б сплату
судового збору у встановленому порядку
та розмірі, не додав, що також є окремою
підставою для повернення касаційної
скарги.

Також у поданій касаційній скарзі
відповідач посилається на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, вказує на неповне
з'ясування та недоведеність обставин,
що мають значення для справи, при цьому,
не зазначає суті порушення або
неправильного застосування вказаних
правових норм.

Згідно з частиною другою ст.111
вказаного кодексу не допускаються
посилання у касаційній скарзі на
недоведеність обставин справи.

Всупереч вимог, викладених у цій нормі,
касаційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фактор
Нафтогаз" за змістом фактично дублює
апеляційну скаргу, яка була предметом
розгляду у Київському апеляційному
господарському суді, та її вимоги
зводяться до необхідності повторного
розгляду справи з дослідженням доказів
судом касаційної інстанції. Проте
повноваження суду касаційної
інстанції відрізняються від
повноважень суду апеляційної
інстанції і відповідно до вимог ст.ст.
1115, 1117 Господарського процесуального
кодексу України суд касаційної
інстанції не наділений таким правом, а
повноваження повторного розгляду
справи процесуальним законом
визначено лише суду апеляційної
інстанції.

Пунктом 6 частини першої ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо у скарзі не
зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Отже, касаційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фактор
Нафтогаз" підлягає поверненню також на
підставі п.6 ч.1 ст.1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 86, пунктами 3, 4, 6
частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фактор
Нафтогаз" на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.02.2014р. у справі №910/8860/13
Господарського суду міста Києва
повернути особі, що її подала.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

Судді
Г.М. Мачульський

А.Г. Полянський