ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2014
Справа № 905/1435/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., при
секретарі судового засідання Павленко
М.С., розглянувши матеріали справи за
позовом Управління пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
м.Горлівка Донецької області до
Дочірнього підприємства «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
ВАТ «Донбасканалбуд» в особі
ліквідаційної комісії про зобов'язання
включити суму заборгованості до складу
зобов'язань,

за участю представників:

від позивача: Машніна Д.М. -за
довіреністю

від відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
м.Горлівка Донецької області (далі -
УПФУ) звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Дочірнього підприємства «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
ВАТ «Донбасканалбуд» про зобов'язання
відповідача включити до складу
зобов'язань Дочірнього підприємства
«Горлівське будівельно- монтажне
управління №7» ВАТ «Донбасканалбуд»
суму заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах відповідно до ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
фінансових санкцій та нарахованої пені
в розмірі 154823 грн. 20 коп., що виникла у
період з 01.10.2008р. по 31.12.2013р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення вимог Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
здійснив відшкодування сум фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
фінансових санкцій та нарахованої
пені. За період з 01.10.2008р. по 31.12.2013р. у
відповідача утворилась загальна
заборгованість в сумі 154823 грн. 20 коп.,
яка підтверджується відповідним
розрахунком. Позивачем направлялись
відповідачу листи, в яких позивач
просив повідомити чи включена
заборгованість за вказаний період до
реєстру кредиторської заборгованості.
Однак, на адресу позивача від
відповідача не надходило повідомлення
про включення вказаної суми до реєстру
кредиторської заборгованості. Такі
обставини, на думку позивача, свідчать
про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним у позові. Просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що ухвали суду направлені
відповідачу за адресою, зазначеною в
позові та спеціальному витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
господарський суд вважає, що
відповідач був повідомлений про
розгляд справи належним чином, проте
правом бути присутнім в судовому
засіданні не скористався, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Судом встановлено, що ДП «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
ВАТ «Донбасканалбуд» зареєстроване в
Управлінні пенсійного фонду України в
Центрально-Міського району м.Горлівка
як платник внесків.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців ДП
«Горлівське будівельно- монтажне
управління №7» ВАТ «Донбасканалбуд» є
юридичною особою та знаходиться в
стадії припинення з 21.09.2011р. за рішенням
засновників. Голова ліквідаційної
комісії - Чупіков А.І. (а.с.21).

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1 затверджено
Інструкцію про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1.1 Інструкції
платниками страхових внесків є
роботодавці: підприємства, установи й
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Таким чином, відповідно до п. 2.1.1
Інструкції ДП «Горлівське будівельно-
монтажне управління №7» ВАТ
«Донбасканалбуд» є платником
страхових внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування працівників підприємства.

За змістом абз. 3 п. 6.1 Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких
розмірах: для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції, -
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій працівникам, зайнятим повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, крім
працівників, що були безпосередньо
зайняті повний робочий день на
підземних роботах (включаючи особовий
склад гірничорятувальних частин) з
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт та рудників за списком робіт і
професій, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з абз. 2 п. 6.1 Інструкції
відшкодуванню також підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
- для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Згідно розрахунку до позову та картки
особового рахунку ДП «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
ВАТ «Донбасканалбуд» станом на 24.01.2014
року за відповідачем обліковується
борг перед бюджетом ПФУ в сумі 154823 грн.
20 коп. до якого входить:

- заборгованість у сумі 92740 грн. 55 коп. по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" що виникла у період з
01.10.2008р. по 31.12.2013р.;

- заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
фінансових санкцій та нарахованої пені
у сумі 62082 грн. 65 коп.

Постановами Донецького окружного
адміністративного суду у справах
№805/5798/13-а, №2а/0570/9853/2011, №2а/0570/15922/2012,
№2а/0570/19419/2011, №2а/0570/4158/2011, №2а-10287/10/0570,
№2а-28451/10/0570, №2а-4050/10/0570, №2а-11594/09/0570,
№2а-34417/08/0570, №2а-12452/08, №805/12297/13а та
№805/403/14 стягнуто з відповідача на
користь позивача - Управлінням
пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Горлівка
заборгованість зі сплати страхових
внесків та по сплаті відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій на загальну суму 142 671
грн. 89 коп.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини, яку у відповідності до
статті 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" суди
застосовують при розгляді справ як
джерело права, одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів
(рішення Європейського суду з прав
людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no.
48553/99, § 77, від 25.07.2002р.; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no.
22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007р.).

Отже, факти, встановлені Донецьким
окружним адміністративним судом в
межах вищезазначених адміністративних
справ мають преюдиціальне значення при
розгляді справи № 905/1435/14. Тому, суд
вважає, що позивачем доведено
наявність заборгованості ВАТ
«Донбасканалбуд» перед УПФУ на суму 142
671 грн. 89 коп.

Проте, належних та допустимих доказів,
які свідчать про наявність безспірної
заборгованості ДП «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
ВАТ «Донбасканалбуд» перед УПФУ на
залишок заявленої у позові суми в
розмірі 12421 грн. 31 коп., або судових
рішень про стягнення з відповідача
цієї суми позивачем не надано.

З матеріалів справи вбачається, що
заборгованість по виконавчим листам
№2а-10287/10/0570, №2а-28451/10/0570, №2а-34417/08/0570,
№2а-12452/08 заявлялась позивачем до
Державної виконавчої служби для
примусового виконання, але 01.11.2011р.
державний виконавець закінчив
виконавчі провадження на підставі
пункту 7 ч. 1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження», у зв'язку
передачею виконавчого документа
ліквідаційній комісії (або
ліквідатору) у разі ліквідації
боржника - юридичної особи.

03 липня 2012 року позивач звернувся до
голови ліквідаційної комісії
відповідача з заявою про включення
суми боргу до реєстру кредиторських
вимог. Проте відповіді від голови
ліквідкомісії позивач не отримав.

13 серпня 2013 року УПФУ направив до
голови ліквідаційної комісії
відповідача запит про надання
інформації щодо включення суми боргу
до реєстру кредиторських вимог.
Відповіді позивач не отримав.

21 січня 2014 року позивач знову направив
до голови ліквідаційної комісії
відповідача заяву про включення суми
боргу до реєстру кредиторських вимог,
яка залишилась без відповіді.

На час розгляду справи відповідач не
надав суду доказів про включення до
складу зобов'язань ДП «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
ВАТ «Донбасканалбуд» суми
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах відповідно до ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
фінансових санкцій та нарахованої пені
що виникла у період з 01.10.2008р. по 31.12.2013р.

Положеннями ст. 110 Цивільного кодексу
передбачено, що юридична особа
ліквідується за рішенням її учасників
або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягненням
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу
України юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації. Учасники юридичної особи,
суд або орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи,
зобов'язані негайно письмово
повідомити про це орган, що здійснює
державну реєстрацію, який вносить до
єдиного державного реєстру відомості
про те, що юридична особа перебуває у
процесі припинення.

Згідно з приписами ст. 105 Цивільного
кодексу України (в редакції чинній
станом на час прийняття рішення про
ліквідацію відповідача) учасники
юридичної особи, суд або орган, що
прийняв рішення про припинення
юридичної особи, зобов'язані негайно
письмово повідомити про це орган, що
здійснює державну реєстрацію, який
вносить до єдиного державного реєстру
відомості про те, що юридична особа
перебуває у процесі припинення.

Учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи,
призначають комісію з припинення
юридичної особи (ліквідаційну комісію,
ліквідатора тощо) та встановлюють
порядок і строки припинення юридичної
особи відповідно до цього Кодексу.

Виконання функцій комісії з припинення
юридичної особи може бути покладено на
орган управління юридичної особи.

З моменту призначення комісії до неї
переходять повноваження щодо
управління справами юридичної особи.
Комісія виступає в суді від імені
юридичної особи, яка припиняється

Відповідно до положень ст. 35 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" (в редакції чинній
станом на час прийняття рішення про
ліквідацію відповідача) державний
реєстратор за відсутності підстав для
залишення документів, які подані для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про рішення засновників
(учасників) юридичної особи або
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи, без
розгляду повинен у день надходження
цих документів внести до Єдиного
державного реєстру запис про рішення
засновників (учасників) юридичної
особи або уповноваженого ними органу
щодо припинення юридичної особи та в
той же день повідомити органи
статистики, державної податкової
служби, Пенсійного фонду України,
фондів соціального страхування
відомості про внесення такого запису.

Положеннями ст. 60 Господарського
кодексу України встановлений
загальний порядок ліквідації суб'єкта
господарювання, відповідно до якого
ліквідація суб'єкта господарювання
здійснюється ліквідаційною комісією,
яка утворюється власником (власниками)
майна суб'єкта господарювання чи його
(їх) представниками (органами), або
іншим органом, визначеним законом, якщо
інший порядок її утворення не
передбачений цим Кодексом. Ліквідацію
суб'єкта господарювання може бути
також покладено на орган управління
суб'єкта, що ліквідується.

Орган (особа), який прийняв рішення про
ліквідацію суб'єкта господарювання,
встановлює порядок та визначає строки
проведення ліквідації, а також строк
для заяви претензій кредиторами, що не
може бути меншим, ніж два місяці з дня
оголошення про ліквідацію.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Господарського
кодексу України (в редакції, що була
чинною на момент ліквідації
відповідача) Ліквідаційна комісія
оцінює наявне майно суб'єкта
господарювання, який ліквідується, і
розраховується з кредиторами, складає
ліквідаційний баланс та подає його
власнику або органу, який призначив
ліквідаційну комісію. Достовірність та
повнота ліквідаційного балансу
повинні бути перевірені у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 111 Цивільного
кодексу України для проведення
перевірок визначення наявності або
відсутності заборгованості із сплати
податків, зборів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України,
фондів соціального страхування
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
забезпечує своєчасне надання органам
державної податкової служби та
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування документів
юридичної особи (її філій,
представництв), у тому числі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
та податкового обліку.

До моменту затвердження
ліквідаційного балансу ліквідаційна
комісія (ліквідатор) складає та подає
органам державної податкової служби,
Пенсійного фонду України та фондів
соціального страхування звітність за
останній звітний період.

Згідно з ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу
України кожна окрема вимога кредитора,
зокрема щодо сплати податків, зборів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
страхових коштів до Пенсійного фонду
України, фондів соціального
страхування, розглядається, після чого
приймається відповідне рішення, яке
надсилається кредитору не пізніше
тридцяти днів з дня отримання
юридичною особою, що припиняється,
відповідної вимоги кредитора.

В силу положень ст. 111 Цивільного
кодексу України ліквідаційна комісія
(ліквідатор) після закінчення строку
для пред'явлення вимог кредиторами
складає проміжний ліквідаційний
баланс, що включає відомості про склад
майна юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду. Виплата
грошових сум кредиторам юридичної
особи, що ліквідується, у тому числі за
податками, зборами, єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та іншими
коштами, що належить сплатити до
державного або місцевого бюджету,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування, провадиться у
порядку черговості, встановленому
статтею 112 цього Кодексу. Після
завершення розрахунків з кредиторами
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
складає ліквідаційний баланс,
забезпечує його затвердження
учасниками юридичної особи, судом або
органом, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, та
забезпечує подання органам державної
податкової служби.

З огляду на наведені положення чинного
законодавства суд зазначає, що
пред'явлені кредитором в процесі
ліквідації юридичної особи грошові
вимоги мають бути обов'язково
розглянуті ліквідаційною комісією, з
повідомленням кредитора про
результати такого розгляду. При цьому,
вимоги кредитора мають бути визнані
ліквідаційною комісією за умови їх
обґрунтованості та включені до реєстру
вимог кредиторів юридичної особи, що
припиняється шляхом ліквідації.

Слід зазначити, що чинним
законодавством не визначено
деталізованого порядку розгляду
пред'явлених вимог ліквідаційною
комісією юридичної особи. У зв'язку з
викладеним суд зазначає, що
обґрунтованість заявлених кредитором
вимог має визначатись шляхом
дослідження правової природи
зобов'язань, які визначені як підстава
виникнення обов'язку боржника, який
ліквідується, перед кредитором.

Судом встановлено, що заборгованість
відповідача по відшкодуванню сум
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, фінансових санкцій та
нарахованої пені, що виникла у період з
01.12.2008 року по 31.12.2013 року, яка
підтверджується позивачем належними
та допустимими доказами, становить 142
671 грн. 89 коп.

Як свідчать матеріали справи,
відповіді на заявлені кредиторські
вимоги у розмірі 142 671 грн. 89 коп. позивач
не отримав.

Статтею 112 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі відмови
ліквідаційної комісії у задоволенні
вимог кредитора або ухилення від їх
розгляду кредитор має право до
затвердження ліквідаційного балансу
юридичної особи звернутися до суду із
позовом до ліквідаційної комісії.
Вимоги кредиторів, які не визнані
ліквідаційною комісією, якщо кредитор
у місячний строк після одержання
повідомлення про повну або часткову
відмову у визнанні його вимог не
звертався до суду з позовом, вимоги, у
задоволенні яких за рішенням суду
кредиторові відмовлено, а також вимоги,
які не задоволені через відсутність
майна юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Відповідачем не надано суду доказів на
підтвердження включення до
ліквідаційного балансу ДП «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
ВАТ «Донбасканалбуд» суми
заборгованості перед позивачем на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та заборгованості зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, фінансових санкцій та
нарахованої пені що виникла у період
01.12.2008 року по 31.12.2013 року на суму 142 671
грн. 89 коп. або факту здійснення
відшкодування заборгованості.

Враховуючи викладене, оскільки
відповідач ухиляється від визнання
вказаних грошових вимог позивача та
включення їх до реєстру вимог
кредиторів ДП «Горлівське
будівельно-монтажне управління №7» ВАТ
«Донбасканалбуд», вимоги позивача про
зобов'язання ліквідаційної комісії
відповідача включити до складу
зобов'язань суму заборгованості у
розмірі 154823 грн. 20 коп. визнаються судом
частково обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог та
підлягає стягненню в доход Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати ліквідаційну комісію
Дочірнього підприємства «Горлівське
будівельно- монтажне управління №7»
Відкритого акціонерного товариства
«Донбасканалбуд» (84601, Донецька
область, м. Горлівка, вул. Павлова, 22, ) включити до складу
зобов'язань Дочірнього підприємства
«Горлівське будівельно- монтажне
управління №7» Відкритого
акціонерного товариства
«Донбасканалбуд» суму заборгованості
перед Управлінням Пенсійного фонду
України в Центрально-міському районі
м.Горлівки (84627, Донецька область,
м.Горлівка, вул. Мініна і Пожарського, 3Е
, р/р 14, МФО 335106 в
ДОД "Державний ощадбанк України") по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, фінансових санкцій та
нарахованої пені в розмірі 142 671 (сто
сорок дві тисячі шістсот сімдесят одна)
грн. 89 коп., що виникли у період з 01.10.2008р.
по 31.12.2013р.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства
«Горлівське будівельно- монтажне
управління №7» відкритого
акціонерного товариства
«Донбасканалбуд» (84601, Донецька
область, м. Горлівка, вул. Павлова, 22, ) на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
1 683 (одна тисяча шістсот вісімдесят три)
грн. 89 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 14
квітня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 18 квітня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов