донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

16.04.2014 справа №905/8384/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівМартюхіної Н.О.
Агапова О.Л., Кододової О.В. від
апелянтане з'явивсявід
позивачаШульженко Д.Ю. - за
довіреністювід відповідача не
з'явивсярозглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк», м.
Київна рішення господарського суду
Донецької областівід 14.01.2014 рокуу
справі№ 905/8384/13 (суддя Уханьова О.О.)за
позовомПублічного акціонерного
товариства «Трест по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів
«Донбасшляхбуд», м. Донецькдо
відповідача Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк», м. КиївпроВизнання
припиненими правовідносин за
іпотечним договором від 01.08.2008 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 01.08.2008 року в реєстрі № 7899

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 14.01.2013р. були
задоволені в повному обсязі позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Трест по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів
"ДОНБАСШЛЯХБУД" м. Донецьк до
Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" м.
Київ про визнання припиненими
правовідносин за іпотечним договором
від 01.08.2008р., посвідченим приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 01.08.2008р. в
реєстрі за №7899;

визнані припиненими правовідносини
між Публічним акціонерним товариством
"Трест по будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів "ДОНБАСШЛЯХБУД" м.
Донецьк та Публічним акціонерним
товариством "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" м. Київ за іпотечним
договором від 01.08.2008р., посвідченим
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
01.08.2008р. в реєстрі за №7899;

стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул.
Дегтярівська, буд. 27 Т, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Трест по будівництву та
реконструкції автомобільних шляхів
"ДОНБАСШЛЯХБУД" (83050, м. Донецьк, вул.
Університетська, 36, )
1147,00грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням
суду першої інстанції, Публічне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
Акціонерний Банк», м. Київ подало до
Донецького апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить:

скасувати рішення господарського суду
Донецької області від 14.01.2014 року по
справі № 905/8384/13 та прийняти нове
рішення по справі, яким відмовити в
задоволені позовних вимог ПАТ "Трест по
будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів "ДОНБАСШЛЯХБУД" м.
Донецьк в повному обсязі;

здійснити новий розподіл судових
витрат по справі № 905/8384/13;

покласти на ПАТ "Трест по будівництву
та реконструкції автомобільних шляхів
"ДОНБАСШЛЯХБУД" м. Донецьк судові
витрати, пов'язані з переглядом рішення
господарського суду Донецької області
у справі № 905/8384/13 в апеляційному
порядку.

В підтвердження доводів апелянт
посилається на те, що рішення
господарського суду Донецької області
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на те, що
правовідносини між Банком та ПАТ
«Трест Донбасшляхбуд» виникли на
підставі Договору про спорудження,
правил Фонду фінансування будівництва
виду «А» «Престижне житло», Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю» та іпотечного договору
від 01.08.2008 року.

Між довірителем ОСОБА_8 та Банком (як
управителем ФФБ) було укладено Договір
№ 43/09-10 від 08.04.2010 року про участь у ФФБ
виду «А» «Престижне житло». Свідоцтвом
про участь у ФФБ виду «А» «Престижне
житло» (невід'ємна частина Договору №
43/09-10 від 08.04.2010 року) встановлено графік
внесення коштів до ФФБ.

ОСОБА_8 оплатив вартість об'єкту
інвестування в повному обсязі, проте
через наявність заборгованості по пені
доверітелю було відмовлено у передачі
об'єкта, квартири НОМЕР_1.

Однак, апелянт вказує на те, що:

По-перше, не відкріплення ним від
ОСОБА_8 об'єкта інвестування,
закріпленого за ним за Договором №
43/09-10 від 08.04.2010 року у зв'язку з
порушенням ним графіку внесення коштів
до ФФБ, згідно обов'язку встановленого
положеннями ч.3 ст.20 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю»
зумовлено прагненням сторін
врегулювати спір за домовленістю
сторін, без застосування до довірителя
санкцій, встановлених зазначеним
законом.

По-друге, станом на дату винесення
оскаржу вального рішення Договір №
43/09-10 від 08.04.2010 року не був припинений
за згодою сторін, рішення інших судів
стосовно розірвання зазначеного
договору не винесено, відповідно до
ст.651 Цивільного кодексу України, таким
чином апелянт вважає, що суд першої
інстанції вийшов за межі предмету
розгляду, у зв'язку з тим, що було
прийнято рішення про визнання об'єкту
інвестування за Договором № 43/09-10 від
08.04.2010 року про участь у ФФБ виду «Ф»
«Престижне житло» відкріпленим від
ОСОБА_8, хоча зазначений довіритель
третьою особою при розгляді справи не
був залучений, клопотання ж про вихід
за межі позовних вимог від позивача не
надходили.

Таким чином, апелянт зазначає, що
підстави для припинення правовідносин
за іпотечним договором від 01.08.2008р.
відсутні, оскільки позивач всупереч
умовам договору та правилам ФФБ не
виконав свої обов'язки у повному
обсязі, а саме не передав одному з
довірителів - ОСОБА_8 закріплений за ним
об'єкт інвестування.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р.
вказана скарга була прийнята до
провадження.

14.04.2014 року через канцелярію суду від
позивача ПАТ «Трест Донбасшляхбуд»
надійшов відзив на апеляційну скаргу в
якому він просить апеляційну скаргу
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,
м. Київ залишити без задоволення,
рішення господарського суду Донецької
області від 14.01.2014 року у справі №
905/8384/13 - без змін.

16.04.2014 року в судовому засіданні
представник позивача заперечував
проти доводів викладених в апеляційній
скарзі, просив залишити оскаржу вальне
рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився. Відповідно до
статті 98 Господарського
процесуального кодексу України про час
і місце проведення судового засідання
сторін по справі було повідомлено
належним чином. Явка сторін у судові
засідання апеляційної інстанції не
була визнана обов'язковою.

Особливості меж перегляду справи в
апеляційній інстанції, передбачені
нормами ст. 101 ГПК України, які
полягають у тому, що у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Нормами частини 2
цієї статті передбачено, що
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судом
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія апеляційної
інстанції встановила наступне.

01.08.2008р. Відкрите акціонерне товариство
"Всеукраїнський акціонерний банк" та
Відкрите акціонерне товариство "Трест
будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів "Донбасшляхбуд"
підписали договір про спорудження
№07-Ф/08 (далі - договір), згідно з п.п.2.1.
якого забудовник своїми силами і
засобами з застосуванням вітчизняних
та/або імпортних (стандартизованих
Україні) матеріалів та обладнання
споруджує та вводить в експлуатацію
об'єкт будівництва (16-поверховий
58-квартирний житловий будинок з
паркінгом по АДРЕСА_1, загальною площею
- 10906,10кв.м., з якої загальна житлова
площа складає - 1654,40кв.м. (у тому числі
паркомісця - 1555,20кв.м., котельня -
49,30кв.м., насосна - 49,90кв.м.),
трансформаторна підстанція - 82,80кв.м.,
площа сходово-ліфтових холів та
коридорів складає - 983,5кв.м.), відповідно
до узгодженої сторонами і затвердженої
за свій рахунок проектно-кошторисної
документації, погоджених сторонами
характеристик споживчих якостей
об'єкта та переліку основних
оздоблювальних матеріалів
електротехнічного та сантехнічного
обладнання, тощо, передає об'єкти
інвестування довірителям ФФБ у
встановлені строки та на умовах
договору і правил ФФБ виду "А"
"Престижне житло", а банк засновує ФФБ
та замовляє від імені своїх
довірителів необхідну кількість
об'єктів інвестування (квартира та/або
приміщення соціально-побутового
призначення (вбудовані в житлові
будинки або окремо розташовані
нежитлові приміщення, гаражний бокс,
машино місце, тощо) в об'єкті
будівництва, яке після завершення
будівництва стає окремим майном) і
відповідну кількість вимірних одиниць
об'єкта будівництва. Правилами ФФБ виду
"А" "Престижне житло" встановлено, що
довірителем є фізична або юридична
особа, яка визнає ці правила та
приєднується до них шляхом укладання з
банком договору про участь у ФФБ
(відповідно до якого повинен внести
кошти за об'єкт інвестування згідно
встановленого графіку) та передачі в
довірче управління коштів до ФФБ з
метою отримання у власність
конкретного об'єкта інвестування на
умовах цих правил. Метою створення ФФБ
вважається отримання довірителями у
власність відповідних об'єктів
інвестування.

Згідно умов цього договору банк
забезпечує фінансування об'єкта
будівництва у межах залучених коштів
ФФБ, за виключенням коштів
оперативного резерву, на умовах
договору та правил ФФБ виду "А"
"Престижне житло" (п.2.2. договору). Крім
того, банк зобов'язаний залучати,
акумулювати, зберігати та обліковувати
отримані в довірчу власність кошти на
умовах правил ФФБ виду "А" "Престижне
житло" шляхом укладання договорів на
участь ФФБ виду "А" "Престижне житло" з
фізичними та юридичними особами (п.6.1.1.
договору).

Відповідно до п.2.5. договору власником
об'єкту будівництва до моменту його
передачі об'єднанню співвласників, або
експлуатуючій організації разом з
необхідної технічною документацією є
ВАТ "Трест "Донбасшляхбуд".

Розділом 7 цього договору встановлено
забезпечення виконання зобов'язань
забудовника, яким передбачено
укладення між сторонами у письмовій
формі та посвідчення нотаріально
іпотечного договору, разом з тим,
укладення договору відступлення
майнових прав на об'єкт будівництва, з
відкладальними умовами (набирає
чинності у разі виявлення банком
ризику порушення забудовником умов
договору) і договору доручення з
відкладальними умовами, за яким банку у
разі порушення забудовником умов цього
договору доручається виконувати
функції забудовника, у тому числі
шляхом передоручення цих функцій іншим
особам.

Відповідно до п.2.4. договору строк його
дії з моменту підписання сторонами і до
повного виконання своїх зобов'язань за
цим договором. При цьому документом,
який підтверджує факт виконання
зобов'язань забудовника перед
довірителем ФФБ є акт прийому-передачі
об'єкту інвестування (п.1.20 договору).

Відповідно до вищенаведеного, та
розділу 7 договору про спорудження, в
забезпечення виконання зобов'язань
забудовника 01.08.2008р. ВАТ
"Всеукраїнський акціонерний банк" (далі
- іпотекодержатель, правонаступником
якого є відповідач) та Відкрите
акціонерне товариство "Трест
будівництву та реконструкції
автомобільних шляхів "Донбасшляхбуд"
(далі - іпотекодавець, правонаступником
якого є позивач) підписали іпотечний
договір (далі - договір), згідно п.2.1.
якого іпотекодавець передає
іпотекодержателю в наступну іпотеку
майнові права на нерухомість, яка є
об'єктом будівництва 16 - поверхового 58 -
квартирного житлового будинку з
паркінгом по АДРЕСА_1, що є об'єктом
будівництва згідно з договором про
спорудження, який розташовано на
земельній ділянці
несільськогосподарського призначення
з кадастровим №:00:004:0351 та
відповідно до додатку №1 цей об'єкт
залишається бути предметом іпотеки за
цим договором. За згодою сторін оцінка
предмету іпотеки становить 39654579,60грн.

Встановлено, що наявність майнових
прав на нерухомість, яка є об'єктом
будівництва підтверджується:
договором про спорудження №07-Ф/08 від
01.08.2008р.; рішенням виконавчого комітету
Донецької міської Ради №600/9 від 19.09.2007р.
про надання в оренду земельної ділянки
площею 0,5387га для будівництва та
подальшої експлуатації будівлі
багатоповерхового житлового будинку
по АДРЕСА_1; договором оренди земельної
ділянки від 15.10.2007р., укладеним між
виконавчим комітетом Донецької
міської Ради та іпотекодавцем;
дозволом на виконання будівельних
робіт №07/340 від 06.11.2007р. (п.2.4. договору).

Пунктом 8.1. договору встановлено, що він
діє до повного виконання забудовником
забезпеченого іпотекою зобов'язання за
договором про спорудження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
за умовами ст.193 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції проаналізувавши
зміст іпотечного договору від 01.08.2008р.,
вказує на те, що суд першої інстанції
правомірно дійшов висновку, що
зазначений правочин за своєю правовою
природою є засобом забезпечення
виконання зобов'язань (в даному випадку
- за договором про спорудження №07-Ф/08).

Суд апеляційної інстанції вказує на те,
що правовідносини у сфері застави
нерухомості (іпотеки) регулюються
Законом України "Про іпотеку", за яким
законодавство України про іпотеку
базується на Конституції України та
складається з Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України, цього Закону й інших
нормативно-правових актів, а також
міжнародних договорів України.

Так, встановлено, що договір про
спорудження №07-Ф/08 від 01.08.2008р. та
підписаний в його забезпечення
іпотечний договір від 01.08.2008р. укладені
сторонами з урахуванням приписів
Закону України "Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю" в рамках Фонду
фінансування будівництва.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
згідно ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України "Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю" (далі
- Закон) управитель укладає із
забудовником договір, за яким
забудовник зобов'язується збудувати
один або декілька об'єктів будівництва,
ввести їх в експлуатацію в
установленому законодавством порядку
та передати об'єкти інвестування
установникам цього фонду у строки та на
умовах, визначених цим Законом,
Правилами фонду та договором
управління майном, а управитель
зобов'язується здійснювати
фінансування будівництва цих об'єктів
будівництва на умовах договору.
Договір між забудовником та
управителем ФФБ має обов'язково
містити зобов'язання забудовника після
закінчення будівництва передати
об'єкти інвестування у власність
довірителям ФФБ на умовах цього Закону
та Правил ФФБ.

Відповідно до ч.1 ст.10 цього Закону
виконання зобов'язань забудовника за
договором, укладеним між ним та
управителем фонду, забезпечується
встановленням іпотеки. Предметом
іпотеки за іпотечним договором можуть
бути майнові права на нерухомість, яка
є об'єктом будівництва, або, за згодою
управителя, об'єкт незавершеного
будівництва, або інше нерухоме майно,
яке належить забудовникові на праві
власності. Іпотечний договір має бути
укладений у письмовій формі та
нотаріально посвідчений відповідно до
закону.

Виходячи із змісту ст.1 Закону України
„Про іпотеку" іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ст.575 ЦК України іпотека є
окремим видом застав. Так, згідно
частини першої зазначеної статті
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Так, колегія суддів вказує на те, що на
виконання договору про спорудження та
Правил ФФБ позивач збудував об'єкт
будівництва відповідно до проектної
документації та ввів його в
експлуатацію, що підтверджується актом
готовності об'єкта до експлуатації від
04.10.2010р. та сертифікатом відповідності
від 18.10.2010р., копії яких наявні в
матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
пунктом 8.4. Правил Фонду фінансування
будівництва виду "А" "Престижне житло"
встановлено, що після здійснення з
банком остаточних розрахунків
довіритель повинен протягом 10 днів
підписати Акт прийому-передачі
відповідного об'єкту інвестування для
подальшого оформлення
правовстановлюючих документів. Так,
відповідно до переліку довірителів,
підтвердженого банком забудовнику у
листі від 14.01.2011р., копія якого наявна в
матеріалах справи, останнім передано
всі об'єкти інвестування (квартири,
офіси, паркомісця), грошові кошти на
будівництво яких внесені через фонд
фінансування будівництва, що
підтверджується відповідними актами
прийому-передачі, копії яких наявні в
матеріалах справи, отже, останній акт
приймання-передачі об'єктів
довірителям підписаний 14.01.2011р. Разом з
тим, згідно акту приймання-передачі
житлового комплексу з балансу на
баланс для подальшої експлуатації від
20.01.2011р. забудовник передав збудований
житловий будинок на баланс Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Уютний дом".

Відповідно до ч.13 ст.19 Закону
забудовник зобов'язаний не пізніше ніж
у стодвадцятиденний строк з дня
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію передати цей об'єкт
об'єднанню співвласників, або власнику,
або експлуатуючій організації разом з
необхідною технічною документацією.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням
проведеним належним чином.

Згідно ст.17 цього ж Закону України „Про
іпотеку" іпотека припиняється із
припиненням основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору. Відомості про припинення
іпотеки підлягають державній
реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Згідно приписів ч.9 ст.16 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення іпотеки,
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

Однак, колегією суддів апеляційної
інстанції встановлено, що відповідачем
не спрямовано ніяких дій на припинення
іпотеки внаслідок виконання позивачем
договору про спорудження №07-Ф/08 від
01.08.2008р., в забезпечення якого і був
укладений іпотечний договір.

Суд апеляційної інстанції вважає
безпідставними, посилання апелянта на
невиконання зобов'язань ФФБ перед
довірителем ОСОБА_8 як на підставу для
того, щоб вважати зобов'язання
Забудовника за договором про
спорудження невиконаними, а як
наслідок - вважати дію Іпотечного
договору не припиненим.

Так, 08.04.2010р. між ОСОБА_8 та банком (як
управителем ФФБ) укладено договір
№43/09-10 про участь ФФБ виду "А" "Престижне
житло", копія якого наявна в матеріалах
справи, та встановлено графік внесення
коштів до ФФБ.

Фактично, ОСОБА_8 вартість об'єкту
інвестування сплачена повністю,
останній платіж здійснено - 08.05.2012 року,
тоді як повинен був сплатити остаточно
- 28.06.2010 року.

Цим довірителем вартість об'єкту
інвестування сплачена з порушенням
вищевказаного графіку, у зв'язку з чим
останньому була нарахована пеня, яка
станом на теперішній час не погашена.
Разом з цим питання стягнення штрафних
санкцій банком будь-яким чином не
вирішено на протязі більш ніж двох
років. Внаслідок викладених обставин
довірителю відмовлено у передачі
об'єкта - квартири №9.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України
"Про фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю", якою
передбачено відкріплення управителем
від довірителя закріплений за ним
об'єкт інвестування у таких випадках:
відмови довірителя від участі у ФФБ;
порушення довірителем графіка
внесення коштів до ФФБ, зазначеного у
свідоцтві про участь у ФФБ; порушення
довірителем інших умов договору про
участь у ФФБ.

Вищезазначена правова норма має
імперативний характер, тобто прямий
(безумовний) обов"язок банку здійснити
відкріплення управителем від
довірителя закріплений за ним об'єкт
інвестування, тому від ОСОБА_8 є
відкріпленим закріплений за ним об'єкт
інвестування в силу приписів
вищезазначеного Закону.

Отже, в порушення приписів Закону про
фінансово кредитні механізми
Управитель не включивши ОСОБА_8 до
переліку довірителів, які мають право
на отримання об'єктів інвестування від
забудовника , разом з тим не відкріпив
від довірителя закріплений за ним
об'єкт інвестування.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
питання нарахування та стягнення
штрафних санкцій є правом банка, яке
може бути реалізовано за його волею, а
не обов'язком. Таке право банку, щодо
вимагання сплати пені від довірителя
за наявністю повного погашення
основного зобов'язання довірителем не
поставлено в залежність від наявності
підстав для утримання заставних
іпотечних обтяжень об'єкта будівництва
в цілому.

Що стосується посилань апелянта на те,
що суд першої інстанції повинен був
залучити до справи в якості третьої
особи довірителя ОСОБА_8В, то суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Згідно до ст.27 Господарського
процесуального кодексу треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, можуть вступити у справу
на стороні позивача або відповідача до
прийняття рішення господарським судом,
якщо рішення з господарського спору
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї з сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є
визнання припиненими правовідносини
за іпотечним договором від 01.08.2008р.,
посвідченим приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 01.08.2008р. в реєстрі за №7899
укладений між ПАТ «ВіЕйБі» та ПАТ
«Трест «Донбасшляхбуд». Тоді як
відносини між ОСОБА_8 та ПАТ «ВіЕйБі»
встановлені іншім право чином -
двостороннім договором між банком та
Довірителем, якій відповідно до Закону
про фінансово-кредитні механізми і
встановлює порядок взаємодії Банка як
Управителя, Довірителя та Забудовника,
в тому числі у разі невиконання
Довірителем власних зобов'язань перед
Банком.

Посилання апелянта на ті обставини, що
договір від 08.04.2010 року між ОСОБА_8 та
банком не був припинений станом на
момент розгляду даного договору по
суті не може бути припинений, оскільки
дія договору від 08.04.2010 року не впливає
на наявність чи припинення зобов'язань
за договором від 01.08.2008 року про
спорудження та іпотечного договору від
01.08.2008 року, укладеного між ПАТ «ВіЕйБі
Банк» та ПАТ «Трест «Донбасшляхбуд».
Будь-яких положень іпотечний договір
та договір спорудження про заборону чи
обмеження припинення іпотечних
обмежень в разі не сплати довірителем
за іншим договором (між банком та
довірителем) сум штрафних санкцій,
вказані договори не містять.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржу вальне рішеня у
справі про визнання припинення
правовідносин за іпотечним договором
від 01.08.2008 року не може вплинути на
права та обов'язки ОСОБА_8 а отже дана
особа правомірно не була залучена до
участі у справі в якості третьої особи
судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції встановив, що
суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку, що позивачем підтверджений
(доведений) належними доказами факт
виконання позивачем договору про
спорудження, у зв'язку з чим позовні
вимоги правомірно були задоволені.

У зв'язку з вищенаведеним, суд
апеляційної інстанції дійшов до
висновку, що рішення господарського
суду Донецької області від 14.01.2014р. по
справі № 905/8384/13 винесено відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає залишенню без
змін.

Апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк», м.
Київ на рішення господарського суду
Донецької області від 14.01.2014р. по справі
№ 905/8384/13 залишити без задоволення.

Рішення господарського Донецької
області від 14.01.2014р. по справі № 905/8384/13
залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Н.О. Мартюхіна

Судді:
О.Л. Агапов

О.В. Кододова