ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

16.04.2014
Справа № 907/442/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя
Л.С. Журавчак

суддя
В.П. Кривка

суддя
Л.М. Якимчук

розглянувши матеріали справи

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Сузір"я", с. Солочин
Свалявського району

До відповідача Солочинської сільської
ради, с. Солочин Свалявського району

та ІІІ-ї особи на боці відповідача без
самостійних вимог на предмет спору
підприємства "Центр соціально-трудової
реабілітації інвалідів м. Києва"

Про визнання недійсним рішення ради
від 04.04.2013 та зобов"язання вчинити певні
дії

За участі представників сторін:

Від позивача - Олійник Р.Б., предст. за
дов. від 28.07.13р. №118;

Від відповідача - не з"явився;

від ІІІ-ї особи - не з"явився;

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсним
рішення ради від 04.04.2013 "Про розгляд
заяви ТОВ "Сузір"я" від 13.03.2013 року №34",
зобов"язання ради розглянути питання
щодо затвердження технічної
документації і передачі земельної
ділянки площею 0,0802 га у с. Солочин
Свалявського району в оренду
товариству та затвердити вказану
технічну документацію із землеустрою
(згідно з заявою від 04.06.13)

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав, наведених в позовній заяві та
додаткових поясненнях. Пояснив, що
відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України
"Про оренду землі" укладений між
сторонами у спорі договір оренди
земельної ділянки від 01.07.2003 року
підлягав поновленню на тих самих
умовах і на той самий строк, в зв"язку з
чим ним (позивачем) було розроблено
технічну документацію для
затвердження права користування
земельною ділянкою в оренду площею 0,08
га. При розгляді заяви №34 від 13.03.13
рішенням ради від 04.04.13 відмовлено у
затвердженні виготовленої позивачем
технічної документації. Оскільки, на
думку позивача, така документація
складена ним у повній відповідності до
вимог законодавства України і
погоджена у встановленому порядку, то
прийняте радою рішення не відповідає
вимогам закону, а тому підлягає
визнанню недійсним.

Відповідач позовні вимоги не визнав, в
письмовому відзиві пояснив наступне.
Невідповідність технічної
документації, наданої позивачем для
затвердження раді, полягає у тому, що
межі земельної ділянки не погоджені з
суміжним землекористувачем, а саме:
підприємством "Центр
соціально-трудової реабілітації
інвалідів м. Києва", а тому не може
вважатися такою, що виготовлена
відповідно до чинного законодавства.
Звертає увагу на те, що позивач не надав
суду доказів про використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням та на факт проведення ним
на орендованій земельній ділянці
самочинного будівництва.

В додаткових поясненнях позивач
наголошує, що поновлення дії договору
оренди від 01.07.2003 року не ставиться у
залежність від вирішення питання про
погодження меж земельної ділянки із
суміжним землекористувачем. Питання ж
використання ним земельної ділянки за
цільовим призначенням чи наявності на
ній самочинного будівництва не
стосуються предмету даного спору.

Залучена до участі у справі ІІІ-я особа
- підприємство "Центр
соціально-трудової реабілітації
інвалідів м. Києва", яка і є тим суміжним
землекористувачем, який не погоджує
межі орендованої земельної ділянки,
теж заперечує проти задоволення
позовних вимог. Вважає, що технічна
документація, подана позивачем на
затвердження, складалася на основі
договору оренди земельної ділянки від
01 липня 2003 року, який по-перше, не надає
йому прав власника на ділянку площею
0,0802 га, по-друге, вказана ділянка надана
після передачі у власність третій
особі земельної ділянки загальною
площею 0,2540га, і по-третє, спірна
документація не враховує розмір та
місце розташування земельної ділянки
третьої особи. Стверджує, що земельна
ділянка площею 0,0802га, по даній
технічній документації зміщена та
накладається на земельну ділянку, яка є
у власності третьої особи згідно з
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЗК №015438,
виданим 01 листопада 2002 року. Вважає, що
затвердження технічної документації
позивачу у тому вигляді, в якому вона
передана для затвердження, порушує
права підприємства "Центр
соціально-трудової реабілітації
інвалідів м. Києва" як власника
земельної ділянки загальною площею
0,2540га.

За клопотаннями відповідача та ІІІ-ї
особи у справі було призначено та
проведено судову земельно-технічну
експертизу. Після надіслання судом
копій експертного висновку сторонам і
ІІІ-ій особі, відповідач жодних
зауважень в суд не подав, в судове
засідання уповноваженого представника
не направив, ІІІ-я ж особа теж зауважень
на висновок не подала, однак надіслала
суду клопотання про розгляд справи за
наявними в ній матеріалами. Позивачем
же подано завірену копію Акту
встановлення та погодження зовнішніх
меж земельної ділянки від 15.04.2014 року,
підписаного підприємством "Центр
соціально-трудової реабілітації
інвалідів м. Києва".

ВСТАНОВИЛА:

01 липня 2003 року між Солочинською
сільською радою та товариством з
обмеженою відповідальністю "Сузір"я" на
підставі рішення 16-ї сесії 2-го
скликання Солочинської сільської ради
від 19 червня 2003 року укладено договір
оренди земельної ділянки площею 0,08га
що знаходиться на території
Солочинської сільської ради, "Квітка
Полонини", для будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу
строком на 5 років, починаючи з дати
його реєстрації. Договір оренди
зареєстрований у книзі реєстрації
договорів оренди землі за №48 від 11
серпня 2003 року.

Пунктом 2.2 Договору обумовлено
переважне право орендаря - товариства з
обмеженою відповідальністю "Сузір"я",
на поновлення договору на новий строк .

З посиланням на ст. 33 Закону України
"Про оренду землі", у зв"язку з
відсутністю письмових заперечень
протягом місяця після закінчення
строку дії вказаного договору, з метою
належного оформлення орендних
відносин, позивач звернувся до ради з
клопотанням надати дозвіл на складання
технічної документації для
посвідчення права користування
земельною ділянкою (лист від 12.04.2011р.
№66). Рішенням 11-ї сесії 4-го скликання
від 14.04.2011р. Солочинська сільська рада
надала дозвіл товариству на складання
технічної документації для
посвідчення права користування землею
та зобов"язала представити таку
документацію для затвердження на
розгляд сесії.

Однак, 04 квітня 2013 року рада на 34-ій
сесії 4-го скликання прийняла рішення
"Про розгляд заяви ТОВ "Сузір"я" від
13.03.2013 року №34" , яким відмовила
останньому у затвердженні
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельною ділянкою
площею 0,0802га для будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу, у
зв"язку з невідповідністю її нормам та
вимогам до документації із землеустрою
відповідно до діючого земельного
законодавства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
товариство звернулося з позовом до
суду з вимогою визнати недійсним
вказане рішення ради від 04.04.2013 та
просить зобов"язати раду розглянути
питання щодо затвердження технічної
документації і передачі земельної
ділянки площею 0,0802 га у с. Солочин
Свалявського району в оренду
товариству та затвердити вказану
технічну документацію із землеустрою.

В ході судового розгляду за
клопотаннями відповідача (для
визначення правильності раніше
виконаних робіт на спірній земельній
ділянці площею 0,0802 га і відповідності
отриманих результатів вихідним даним)
та залученої ІІІ-ї особи на його боці
(оскільки технічна документація
позивача складена таким чином, що
частина спірної земельної ділянки
зміщена та накладається на земельну
ділянку третьої особи загальною площею
0,2540га, що знаходиться у її власності та
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЗК №015438, виданим 01 листопада 2002р.)
ухвалою суду від 05 липня 2013 року
призначено судову земельно-технічну
експертизу, на вирішення якої було
поставлено наступні запитання:

- Чи відповідає розроблена позивачем
технічна документація на земельну
ділянку вимогам земельного
законодавства та інших нормативних
документів з питань землеустрою та
землекористування? Якщо не відповідає,
то в чому полягають невідповідності?

- Чи відповідає фактичний порядок
користування позивачем земельною
ділянкою правовстановлюючим
документам на дану земельну ділянку та
вимогам нормативно-правових актів з
питань землеустрою та
землекористування?

- Чи має місце порушення
землекористування, зокрема, порушення
меж і накладення земельних ділянок
позивача та ІІІ-ї особи згідно з
правовстановлюючими документами на ці
земельні ділянки та вимогам
нормативно-правових актів?

Проведення експертизи доручено
Львівському науково-дослідному
інституту судових експертиз (79024 м.
Львів, вул. Липинського, 54), за
наслідками якої суду надіслано
висновок №2860, складений 22.01.2014 року.

Судовими експертами зроблені наступні
висновки.

1. Розроблена позивачем технічна
документація на земельну ділянку
відповідає вимогам земельного
законодавства та інших нормативних
документів з питань землеустрою та
землекористування.

2. Фактичний порядок користування
позивачем земельною ділянкою
відповідає її цільовому призначенню
(для будівництва спортивно-оздоровчого
комплексу), а також правовстановлюючим
документам на дану земельну ділянку та
вимогам нормативно-правових актів з
питань землеустрою та
землекористування.

3. Згідно з викопіюванням з
інтернет-ресурсу публічної
кадастрової карти та накладанням на
неї даних технічної документації
позивача та даних Державного акту на
право власності на земельну ділянку
ІІІ-ї особи, які містяться в матеріалах
справи, порушень землекористування,
зокрема, порушення або зміни цільового
призначення земельної ділянки,
порушень меж і накладення земельних
ділянок позивача та ІІІ-ї особи та/або
перетинання меж вказаних земельних
ділянок немає.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши зібрані у справі матеріали, в
тому числі і висновок експерта, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення позову з таких
підстав.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із статтею 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 123 цього ж Кодексу
визначено, що надання у користування
земельної ділянки в інших випадках
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості). У такому разі
розроблення такої документації
здійснюється на підставі дозволу,
наданого Верховною Радою Автономної
Республіки Крим, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування, відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, крім випадків, коли
особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.

Так, земельна ділянка площею 0,0802га, яка
розташована на території Солочинської
сільської ради, санаторій "Квітка
Полонини" з цільовим призначенням - для
будівництва спортивно-оздоровчого
комплексу, є об"єктом Договору оренди
від 01.07.03р., укладеного між сторонами у
спорі. Оскільки після закінчення
терміну дії згаданого договору в силу
приписів ст. 33 Закону України "Про
оренду землі" останній підлягав
поновленню на тих самих умовах і на той
самий строк, позивач(за згоди
відповідача) розробив в установленому
порядку відповідну технічну
документацію на ту саму земельну
ділянку (тієї ж площі, того ж місця
розташування).

Рішенням від 04.04.13 "Про розгляд заяви
ТОВ "Сузір"я" від 13.03.2013 року №34" рада
відмовила останньому у затвердженні
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельною ділянкою
площею 0,0802га для будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу.

В ході судового розгляду представник
ради пояснив, що суміжнім
землекористувачем - підприємством
"Центр соціально-трудової реабілітації
інвалідів м. Києва" не погоджено
зовнішні межі спірної земельної
ділянки.

Відповідно до зробленого судовим
експертом висновку розроблена
позивачем та подана на затвердження
сесії сільської ради технічна
документація на земельну ділянку
відповідає вимогам земельного
законодавства та інших нормативних
документів з питань землеустрою та
землекористування; жодних порушень або
зміни цільового призначення земельної
ділянки, порушень меж і накладення
земельних ділянок позивача та ІІІ-ї
особи та/або перетинання меж вказаних
земельних ділянок не виявлено. Беручи
до уваги факт підписання ІІІ-ю особою -
підприємством "Центр с
соціально-трудової реабілітації
інвалідів м. Києва" акту встановлення
та погодження зовнішніх меж земельної
ділянки від 15.04.2014 року, поданого в
останнє судове засідання позивачем, у
суду відсутні підстави вважати
технічну документацію такою, що
виготовлена з порушенням вимог
земельного законодавства та інших
нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 13 ст. 123 Земельного
кодексу України підставою відмови у
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише його невідповідність вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

З огляду на вказану норму права,
Солочинська сільська рада
безпідставно відмовила товариству з
обмеженою відповідальністю "Сузір"я" в
затвердженні технічної документації і
передачі земельної ділянки площею 0,0802
га у с. Солочин Свалявського району в
оренду.

Відповідно до ч. 3 "г" ст. 152 Земельного
кодексу України захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом, зокрема, визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Таким чином, суд задовольняє вимогу
позивача в частині визнання недійсним
(незаконним) рішення ради від 04.04.2013 "Про
розгляд заяви ТОВ "Сузір"я" від 13.03.2013
року №34".

Відповідно до пункту 2.14 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин" за
наслідками розгляду справ за позовами
до органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування щодо
оскарження (визнання незаконними)
прийнятих ними актів з питань,
пов'язаних з наданням земельних
ділянок у власність чи в користування
суб'єктам господарської діяльності
(про відмову у передачі земельної
ділянки у власність чи в користування,
у продажу земельної ділянки, у наданні
дозволу і вимог на розроблення проекту
відведення земельної ділянки тощо)
господарський суд залежно від
характеру спору може зобов'язати
названі органи виконати певні дії, як
цього вимагають приписи чинного
законодавства, зокрема розглянути в
установленому для даного органу
порядку питання, яке стосується
предмета спору.

Водночас суд не вправі приймати
рішення з питань, віднесених до
виключної компетенції цих органів,
наприклад, про надання земельних
ділянок у власність або в користування,
укладення договорів купівлі-продажу
або оренди земельних ділянок, а також
зазначати, яке конкретно рішення
повинно бути прийнято.

З огляду на наведене позовна вимога про
зобов"язання ради розглянути питання
щодо затвердження технічної
документації і передачі земельної
ділянки площею 0,0802 га у с. Солочин
Свалявського району в оренду
товариству в установленому порядку
підлягає до задоволення, тоді як у
задоволенні вимоги про зобов"язання
ради затвердити вказану технічну
документацію із землеустрою належить
відмовити.

Доводи відповідача та ІІІ-ї особи
спростовуються наведеним, в тому числі
висновком судового експерта.

На підставі Закону України "Про судовий
збір" та п. 2.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу 4
Господарського процесуального кодексу
України" з позивача належить додатково
стягнути до державного бюджету 1218 грн.
судового збору.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати та витрати на проведення
судової експертизи належить віднести
на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 122, 123, ст. 152 Земельного кодексу
України, ст. ст. 42, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним (незаконним)
рішення 34 сесії 4 скликання ради від
04.04.2013 "Про розгляд заяви ТОВ "Сузір"я"
від 13.03.2013р. №34".

3. Зобов"язати Солочинську сільську
раду(89321 Закарпатська обл., Свалявський
район, с. Солочин, 241, код 25445006)
розглянути в установленому порядку
питання щодо затвердження технічної
документації і передачі земельної
ділянки площею 0,0802 га у с. Солочин
Свалявського району в оренду
товариству з обмеженою
відповідальністю "Сузір"я" (89320
Закарпатська обл., Свалявський район, с.
Солочин, код 31851932).

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити

5. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Сузір"я" (89320
Закарпатська обл., Свалявський район, с.
Солочин, код 31851932) в доход державного
бюджету України 1218 грн. (одна тисяча
двісті вісімнадцять гривень) судового
збору (рахунок отримувача 3002,
отримувач коштів УДКСУ у м. Ужгороді
Закарпатської області 38015610, банк
отримувача ГУДКСУ у Закарпатській
області, МФО 812016).

6. Стягнути з Солочинської сільської
ради (89321 Закарпатська обл., Свалявський
район, с. Солочин, 241, код 25445006) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Сузір"я" (89320
Закарпатська обл., Свалявський район, с.
Солочин, код 31851932) суму 2294 грн.(дві
тисячі двісті дев"яносто чотири гривні)
на відшкодування судового збору.

7. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Сузір"я" (89320
Закарпатська обл., Свалявський район, с.
Солочин, код 31851932) на користь
Солочинської сільської ради (89321
Закарпатська обл., Свалявський район, с.
Солочин, 241, код 25445006) суму 2453,33 грн.(дві
тисячі чотириста п»ятдесят три гривні
33 коп.) на відшкодування витрат на
проведення судової експертизи.

8. В іншій частині судові витрати на
проведення експертизи віднести на
відповідача.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.04.2014

Головуючий суддя
Л.С. Журавчак

Суддя
В.П. Кривка

Суддя
Л.М. Якимчук