ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 березня 2014 року Справа № 13/17/5022-675/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддів:Козир Т.П., Могил С.К., Плюшка
І.А., Селіваненка В.П.,розглянувши
заявуПриватного підприємства
"Галицькі аграрні інвестиції"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 13.11.2013у
справі№ 13/17/5022-675/2012за позовомПрокурора
Бережанського району Тернопільської
області в інтересах держави в особі
Мечищівської сільської
радидоПриватного підприємства
"Галицькі аграрні інвестиції"за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачаУправління
Держкомзему у Бережанському
районіпровизнання недійсним договору
оренди № 9 від 25.06.2011; зобов'язання
повернути земельну ділянку площею 100
га, яка знаходиться на території
сільської ради, у землі запасу
Мечищівської сільської ради
Бережанського району Тернопільської
області,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 19.10.2013 у
справі № 13/17/5022-675/2012, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.02.2013, позовні
вимоги прокурора Бережанського району
в інтересах держави в особі
Мечищівської сільської ради
задоволено; визнано недійсним на
майбутнє договір оренди землі № 9 від
25.06.2011, укладений між Мечищівською
сільською радою та Приватним
підприємством "Галицькі аграрні
інвестиції"; зобов'язано Приватне
підприємство "Галицькі аграрні
інвестиції" в 10-денний термін з дати
набрання рішенням законної сили,
земельну ділянку площею 100 га, яка
знаходиться на території Мечищівської
сільської ради, повернути у землі
запасу Мечищівської сільської ради
Бережанського району Тернопільської
області.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.11.2013 у даній справі
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 11.02.2013 залишено
без змін.

Приватне підприємство "Галицькі
аграрні інвестиції" звернулось із
заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 13.11.2013
у справі № 13/17/5022-675/2012, у якій просить
указану постанову скасувати та
ухвалити нове судове рішення.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 04.04.2012
у справі № 5023/7398/11, від 20.11.2012 у справі №
5009/2217/12, від 22.10.2013 у справі № 5017/3704/2012,
мотивовано неоднаковим застосуванням
Вищим господарським судом України
статті 124 Земельного кодексу України,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 06.03.2014 у справі №
13/17/5022-675/2012 заявнику було надано строк
до 28.03.2014 для усунення недоліків,
допущених при оформленні заяви про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 13.11.2013.

Заявником усунуто недоліки у
встановлений строк.

Згідно з частиною третьою статті 11120
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) у разі якщо
заявник усунув недоліки заяви в
установлений строк, вона вважається
поданою в день первинного її подання до
Вищого господарського суду України.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищого господарського
суду України, останній вважає, що
справа підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 ГПК України заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Статтею 124 Земельного кодексу України
унормовано передачу в оренду земельних
ділянок на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями.

У постанові від 13.11.2013 у справі №
13/17/5022-675/2012, про перегляд якої просить
заявник, Вищий господарський суд
України погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
правових підстав для задоволення
позову про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки та
зобов'язання повернути земельну
ділянку з огляду на те, що міська рада
рішенням скасувала своє попереднє
рішення, на підставі якого було
укладено спірний договір оренди, що
свідчить про порушення процедури,
передбаченої статтею 124 Земельного
кодексу України та є підставою для
визнання спірного договору оренди
недійсним.

Однак, приймаючи постанову від 04.04.2012 у
справі № 5023/7398/11, на яку посилається
заявник, та вирішуючи спір у подібних
правовідносинах, за аналогічного
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин, суд касаційної
інстанції, скасовуючи рішення судів
попередніх інстанцій, дійшов
протилежного правового висновку, а
саме, про відмову в задоволенні позову
про визнання недійсним договору оренди
землі. При цьому, суд касаційної
інстанції виходив з того, що
встановлення судами попередніх
інстанцій обставин щодо скасування
адміністрацією власного
розпорядження, на підставі якого вже
укладено спірний договір оренди
земельної ділянки, не є достатньою
підставою для визнання такого договору
недійсним за відсутності встановлення
обставин визнання вказаного
розпорядження недійсним (незаконним) у
судовому порядку, які сторонами в даній
справі не доводилися.

Аналогічні правові висновки викладені
і в постановах Вищого господарського
суду України від 20.11.2012 у справі №
5009/2217/12 та від 22.10.2013 у справі № 5017/3704/2012.

У постанові від 20.11.2012 у справі №
5009/2217/12 суд касаційної інстанції,
скасовуючи рішення судів попередніх
інстанцій та приймаючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову про
визнання недійсним договору оренди
землі та зобов'язання відповідача
повернути земельну ділянку, дійшов
висновку, що без визнання недійсним та
скасування рішення міської ради про
надання в оренду земельної ділянки,
висновки судів попередніх інстанцій
щодо визнання недійсним укладеного на
виконання рішення спірного договору
оренди земельної ділянки є
передчасними.

У постанові від 22.10.2013 у справі №
5017/3704/2012 суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відмови у
задоволенні позову про визнання
недійсним та скасування договору
оренди землі та зобов'язання
відповідачів повернути земельну
ділянку з огляду на те, що договір
оренди укладається на виконання
рішення органу місцевого
самоврядування чи виконавчої влади, то
без скасування таких рішень у
встановленому законом порядку
відсутні правові підстави для визнання
відповідних договорів недійсними.

З огляду на викладене колегія суддів
визнає, що зі змісту вказаних судових
рішень Вищого господарського суду
України вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень статті
124 Земельного кодексу України,
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах, що є підставою для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Допустити справу № 13/17/5022-675/2012 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Т. Добролюбова Судді
Т. Козир С. Могил І. Плюшко В.
Селіваненко