ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.
Справа № 910/22677/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орландо», м. Київ;

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спар - Центр», м.
Вишневе;

про стягнення 140 505, 14 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Гасанова А.М. (довіреність
б/н від 08.01.2014 р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Орландо»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спар - Центр» про
стягнення 140 505, 14 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 28.01.2014 року справу
№ 910/22677/13 прийнято до провадження
та призначено до розгляду на
18.02.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось 18.02.2014
року представник відповідача не
з'явився, про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 18.02.2014 року розгляд справи
відкладено на 04.03.2014 року.

Ухвалою від 04.03.2014 року розгляд справи
відкладено на 17.03.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось 17.03.2014
року представник відповідача не
з'явився, про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив. Розгляд
справи відкладався до 08.04.2014 року.

В судовому засіданні 08.04.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 08.04.2014
року не з'явився, про причини неявки
господарський суд не повідомив,
письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки про поважні причини неявки в
судове засідання відповідача суд не
повідомлений; клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, тому суд
вважає, що, у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами, без участі
представника відповідача, яких
достатньо для винесення рішення по
суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши надані докази,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2010 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОРЛАНДО» (позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «СПАР-ЦЕНТР»
(відповідач) був укладений Договір
поставки № 1904 (далі за текстом -
Договір).

За умовами Договору Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОРЛАНДО»
(Постачальник) зобов'язалось постачати
та передавати у власність, а Товариство
з обмеженою відповідальністю
«СПАР-ЦЕНТР» (Покупець) - приймати і
оплачувати алкогольні напої в
асортименті (далі за текстом - «Товар»).

За період з 09.08.2012 року по 20.12.2012 року на
виконання Договору Постачальником
було передано у власність Покупця
товар на загальну суму 131711,34 грн., що
підтверджується підписаними
представниками сторін накладними у
кількості 112 примірників, які оглянуті
судом, копії долучені до матеріалів
справи.

Відповідно до п.3.6 Договору та п.1.1
Додаткової угоди №1 від 05.11.2011 року
Покупець оплачує товар на протязі 90
календарних днів з дня отримання
Товару.

За умовами пункту 2.6. Договору право
власності на Товар переходить від
Постачальника до Покупця з дати
підписання видаткової накладної на
кожну партію Товару. Отже, датою
поставки кожної партії Товару є дата
підписання Сторонами видаткової
накладної на відповідну партію Товару.

Однак, відповідачем своєчасно та в
повному обсязі товар не був оплачений,
натомість було здійснено часткове
повернення товару на суму 1746,77 грн., що
підтверджується накладними на
повернення товару. Також була
здійснена часткова оплата товару на
суму 2047,37 грн.

Отже, заборгованість відповідача за
поставлений за Договором товар
становить 127917,20 грн., що відповідачем
не заперечено та не спростовано.

Відповідно до п .4.7 Договору сторони
домовились проводити звірки
взаєморозрахунків один раз у квартал
шляхом підписання Акту звірки
взаєморозрахунків не пізніше 15-го
числа місяця, наступного за звітним
періодом. Сторона, що отримала Акт
звірки, зобов'язана протягом 5
календарних днів з моменту отримання
підписати його або заявити іншій
стороні свої мотивовані зауваження. У
випадку незаявлення стороною
зауважень протягом вказаного терміну
Акт вважається погодженим сторонами та
має доказову силу в суді.

Позивачем 03.04.2013 року було направлено
відповідачу претензію про оплату суми
заборгованості та Акт звірки
взаєморозрахунків на суму 127917,20 грн.,
які залишені відповідачем без
відповіді та задоволення, заперечень
до Акту звірки взаєморозрахунків
відповідачем не було надано.

23.05.2013 року позивачем було повторно
відправлено на адресу відповідача акт
звірки взаєморозрахунків, який не
заперечений відповідачем.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п. 1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України, ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання, зокрема,
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив зобов'язання, якщо він не
виконав його в строк, встановлений
договором або законом.

Таким чином, заборгованість у сумі
127917,20 грн. підтверджується матеріалами
справи, відповідачем не заперечено та
не спростовано.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

У зв'язку з простроченням відповідачем
строків оплати, позивач просить
стягнути з відповідача 10645,29 грн. пені,
1942,65 грн. 3% річних.

Згідно з умовами редакції п. 4.6
підписаного Сторонами Протоколу
розбіжностей до Договору, Покупець, у
разі затримки оплати за отриманий
Товар, зобов'язаний сплатити
Постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
нарахування пені, за кожен день
прострочення.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові
у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не передбачено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Отже, керуючись п. 4.6 в редакції
підписаного Сторонами Протоколу
розбіжностей до Договору, позивачем
була правомірно нарахована пеня у сумі
10645,29 грн.

Дослідивши розрахунок позовних вимог,
судом встановлено, що пеня нарахована
на фактичну суму заборгованості по
кожному періоду окремо в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
періоди, що не перевищують шість
місяців від дати прострочення
зобов'язання. Таким чином, вимога про
стягнення 10645,29 грн. пені підлягає
задоволенню.

Як визначено ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунок 3% річних проведений на
фактичну суму заборгованості по
кожному періоду окремо в розмірі,
передбаченому ст. 625 Цивільного кодексу
України. Таким чином, вимога про
стягнення 1942,65 грн. 3% річних підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивачем доведені та обґрунтовані,
відповідачем не заперечені та не
спростовані, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спар-Центр» (08132,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1, код 36148976)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орландо» (04655, м.
Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, код 30867320)
127917,20 (сто двадцять сім тисяч дев'ятсот
сімнадцять) грн. основного боргу, 10645,29
(десять тисяч шістсот сорок п'ять) грн.
пені, 1942,65 (одна тисяча дев'ятсот сорок
дві) грн. 3% річних та 2810,11 (дві тисячі
вісімсот десять) грн. витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 09.04.2014 р.

Суддя
Карпечкін Т.П.