м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25435/13 03.04.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Нова лінія"до
Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1про стягнення 12 845,74
грн.Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Шкабрій Г.М. (дов. № 76
від 23.12.2013 року)від відповідача не
з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 03 квітня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Нова
лінія" (надалі по тексту - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі по
тексту - відповідач) про стягнення 12 845,74
грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 року порушено
провадження у справі № 910/25435/13, розгляд
справи призначено на 07.02.2014 року.

За розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва від
07.02.2014 року з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
пунктом 2.6. рішення зборів суддів
господарського суду міста Києва від
03.02.2011 року (протокол №1 від 03.02.2011 року)
та статтею 4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 910/25435/13 передано для розгляду судді
Стасюку С.В. у зв'язку з перебуванням
судді Шкурдової Л.М. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/25435/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 06.03.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 06.03.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 07.02.2014 року не
виконав, письмового відзиву на позов не
надав, про причини своєї неявки суд не
повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином,
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.03.2014 року розгляд справи
було відкладено на 03.04.2014 року, у зв'язку
з неявкою відповідача.

У судовому засіданні 03.04.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання 03.04.2014 року повторно не
з'явився, вимоги ухвали суду від 07.02.2014
року не виконав, письмового відзиву на
позов не надав, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 02099, АДРЕСА_1, на яку було
відправлено ухвали суду,
підтверджується матеріалами справи та
вказана в позові.

Слід зазначити, що законодавство
України, в тому числі Господарський
процесуальний кодекс України, не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно зі статтею 93
Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до пункту 3.9. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
розпочинаючи судовий розгляд, суддя
має встановити, чи повідомлені про час
і місце цього розгляду особи, які
беруть участь у справі, але не з'явилися
у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані позивачем
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2012 року між Приватним акціонерним
товариством "Нова лінія" (орендодавець)
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар) було укладено договір оренди
№ ДГУ-03-490 (надалі по тексту - Договір),
за умовами якого орендодавець
зобов'язався передати, а орендар
зобов'язався прийняти в тимчасове
платне користування об'єкт оренди, що
розташований на території майнового
комплексу АТ "Нова лінія" (Київська обл.,
Києво-Святошинський район, смт. Чабани,
Одеське шосе, 8). Загальна площа об'єкту
оренди становить 2 м. кв. Відновна
вартість об'єкту оренди з урахуванням
індексації становить 7 428 грн. 64 коп.

Згідно з пунктом 2.1. Договору
орендодавець зобов'язаний передати
об'єкт оренди орендарю в тимчасове
платне користування протягом 10 (десяти)
календарних днів після підписання
даного Договору. Факт передачі об'єкта
оренди підтверджується актом
прийому-передачі об'єкта оренди.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили,
місячну ставку орендної плати, яка
дорівнює гривневому еквіваленту 125
доларів США за один метр квадратний
об'єкту оренди, з врахуванням ПДВ, за
курсом НБУ на перший банківський день
поточного (розрахункового) місяця. На
дату підписання цього Договору
загальний місячний платіж (орендна
плата) за курсом НБУ (7,98 за 1 долар США)
становить 1 662 грн. 50 коп., ПДВ 332 грн. 50
коп., разом 1 995 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 3.5. Договору
орендна плата за другий та наступні
місяці оренди розраховується
заставкою, визначеною у пункті 3.1.
Договору та за курсом НБУ за перший
банківський день поточного
(розрахункового) місяця. При цьому,
орендар зобов'язаний сплачувати
орендну плату на поточний рахунок
орендодавця, визначений у розділі 14
цього Договору, щомісячно, але не
пізніше 12 числа поточного
(розрахункового) місяця, незалежно від
факту отримання (неотримання)
орендарем рахунку орендодавця. У разі
необхідності отримання рахунку,
орендар зобов'язаний звернутись до
орендодавця не пізніше 5 числа
поточного (розрахункового) місяця.

У відповідності до пункту 9.1. Договору (
в редакції додаткової угоди № 1 від
01.04.2013 року про зміну умов Договору)
даний Договір вступає в дію з моменту
його підписання сторонами та діє до
01.04.2014 року (включно), а в частині
виконання грошового зобов'язання - до
його повного виконання.

На виконання умов Договору позивач
передав, а відповідач прийняв об'єкт
оренди, що розташований на території
майнового комплексу АТ "Нова лінія"
(Київська обл., Києво-Святошинський
район, смт. Чабани, Одеське шосе, 8), що
підтверджується актом прийому -
передачі об'єкту оренди за Договором
від 01.05.2012 року, який підписаний та
скріплений печатками сторін (належним
чином засвідчена копія міститься в
матеріалах справи).

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем умов Договору
щодо проведення оплати за оренду
приміщення за період з червня 2013 року
по листопад 2013 року включно, внаслідок
чого у Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 виникла заборгованість перед
Приватним акціонерним товариством
"Нова лінія" на загальну суму 11 989,50 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач
просить суд стягнути з відповідача 11
989,50 грн. основного боргу за Договором,
370,09 грн. 10% річних від простроченої
суми, 486,15 грн. пені.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
визначення поняття зобов'язання та
підстави його виникнення.
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

За своєю правовою природою договір №
ДГУ-03-490 від 01.04.2012 року є договором
оренди, а відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання параграфа 5 глави 30
Господарського Кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Частиною 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

Згідно з частиною 6 статті 283
Господарського кодексу України до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

У відповідності до статті 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму
(частина 1 статті 762 Цивільного кодексу
України).

Договір, відповідно до статті 629
Цивільного кодексу України, є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Пунктом 3.5. Договору сторони погодили,
що орендар зобов'язаний сплачувати
орендну плату на поточний рахунок
орендодавця, визначений у розділі 14
цього Договору, щомісячно, але не
пізніше 12 числа поточного
(розрахункового) місяця, незалежно від
факту отримання (неотримання)
орендарем рахунку орендодавця. У разі
необхідності отримання рахунку,
орендар зобов'язаний звернутись до
орендодавця не пізніше 5 числа
поточного (розрахункового) місяця.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином та
відповідно до закону, інших правових
актів, договору. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві у користування
приміщення на певний строк та за
відповідну плату згідно умов Договору,
що підтверджується актом прийому -
передачі об'єкту оренди за Договором
від 01.05.2012 року, який підписаний та
скріплений печатками сторін.

Судом встановлено, що в порушення умов
Договору, відповідачем не було
оплачено в повному обсязі орендну
плату за період з червня 2013 року по
листопад 2013 року включно, а саме, в сумі
11 989,50 грн.

Відповідач жодних заперечень та
доказів на спростування обставин,
викладених позивачем у позовній заяві,
суду не надав.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 11 989,50 грн. належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем, в
порядку статей 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
спростований, позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Нова лінія" про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 11 989,50 грн.
основної заборгованості за договором
оренди № ДГУ-03-490 від 01.04.2012 року
підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача 370,09 грн. 10% річних від
простроченої суми та 486,15 грн. пені.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (частина 1 статті 230
Господарського кодексу України).

Пунктом 1 статті 216 Господарського
кодексу України встановлено що,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з пунктом 1 статті 218
Господарського кодексу України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Частина 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачає, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили,
що у випадку порушення орендарем
терміну перерахування орендної плати (
в т. ч. строку внесення авансового
платежу), визначеного пунктами 3.4., 3.5.
даного Договору, орендар
зобов'язується сплатити орендодавцю
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості, за
кожен день прострочення виконання
зобов'язання та додатково 10% річних (від
суми заборгованості), за кожен день
прострочення (згідно з пунктом 2 статті
625 Цивільного кодексу України).

Сторони окремо застережили, що
нарахування та сплата пені та/або
неустойки за невиконання або неналежне
виконання грошових зобов'язань за цим
Договором здійснюється без обмеження
певним строком, протягом всього
періоду від дня, коли грошові
зобов'язання повинні бути виконані, до
дня їх фактичного виконання на користь
орендодавця (пункт 7.6. Договору).

Таким чином, встановивши прострочення
відповідача за Договором, приймаючи до
уваги пункти 7.2., 7.6. Договору,
перевіривши наданий позивачем
розрахунок, суд приходить до висновку
про задоволення вимог позивача про
стягнення з відповідача пені, за період
з 13.06.2013 року по 18.12.2013 року, у розмір 486,15
грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625
Цивільного кодексу України встановлює
виняток із загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу, враховуючи проценти річних є
способом захисту майнових прав та
інтересів кредитора, сутність яких
складається з отримання компенсації
(плати) від боржника за користування
ним грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
проценти річних від простроченої суми,
враховуючи умови пункту 7.2. Договору,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 10 % річних, на
загальну суму 370,09 грн.

Відтак, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Нова лінія" є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (02099, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Приватного
акціонерного товариства "Нова лінія"
(08162, Київська область,
Києво-Святошинський район, смт. Чабани,
Одеське шосе, будинок 8, )
11 989 (одинадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят дев'ять) грн. 50 коп.
заборгованості, 486
(чотириста вісімдесят шість) грн. 15 коп.
пені, 307 (триста сім) грн. 09 коп. десять
процентів річних, 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.04.2014 року

Суддя
С.В.
Стасюк