ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=====================================================================У
Справа № 915/533/14
Суддя Господарського суду
Миколаївської області Давченко Т.М.
розглянувши матеріали за заявою:
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (вул.Торгова, 63-а, м.Миколаїв,
до боржника: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калина Торг Плюс»
(вул..Кірова, 135, смт.Воскресенське,
Жовтневий район, Миколаївська область,
Жовтнева об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
звернулась до господарського суду з
заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство відносно
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калина Торг Плюс»,
оскільки останнє має заборгованість
перед податковим органом у сумі 919475,50
грн. та неспроможне її погасити через
відсутність будь-яких коштів та майна.
Вивчивши матеріали заяви, суд дійшов
висновку про залишення заяви без
розгляду на підставі наступного.
Згідно зі ст. 4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі -Закон) грошове зобов'язання
-зобов'язання боржника сплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
правочину та на інших підставах,
передбачених законодавством України.
За приписами п. 3 ст. 10 Закону справа про
банкрутство порушується господарським
судом, якщо безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно
складають не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
якщо інше не передбачено цим Законом.
Абзацом другим частини третьої статті
10 Закону визначено, що безспірні вимоги
кредиторів - це грошові вимоги
кредиторів, підтверджені судовим
рішенням, що набрало законної сили, і
постановою про відкриття виконавчого
провадження, згідно з яким відповідно
до законодавства здійснюється
списання коштів з рахунків боржника. До
складу цих вимог, у тому числі щодо
сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів), не включаються неустойка
(штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Всупереч цим приписам кредитором не
надано суду доказів безспірності
заявлених вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону заява
кредитора, крім відомостей,
передбачених частиною першою цієї
статті, повинна містити відомості про
розмір вимог кредитора до боржника із
зазначенням окремо розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає сплаті.
Однак, до заяви кредитором не додано
розгорнутого розрахунку
заборгованості боржника із
зазначенням окремо основного боргу та
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає визнанню.

Крім того, згідно з ч. 7 ст. 11 Закону до
заяви кредитора - органу доходів і
зборів чи інших органів, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і
зборів (обов'язкових платежів),
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування,
додаються докази вжиття заходів до
отримання відповідної заборгованості
у встановленому законодавством
порядку.

У відповідності з ч. 1 ст. 15 Закону
господарський суд не пізніше п'яти днів
з дня надходження до господарського
суду заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, зокрема,
якщо не подано доказів неспроможності
боржника виконати свої грошові
зобов'язання перед кредиторами в
розмірі, визначеному частиною третьою
статті 10 цього Закону, протягом трьох
місяців після відкриття виконавчого
провадження; а також з інших підстав,
передбачених статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України.

За змістом ч.1 ст.32, 33 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, заява кредитора не
відповідає вимогам ст. ст. 10, 11 Закону, а
тому підлягає поверненню кредиторам
без розгляду на підставі ч. 1 ст. 15
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись ст. ст. 1, 10, 11, 15
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», п. 3, 6 ст. 63,
ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву та додані до неї
документи повернути Жовтневій
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області без
розгляду.

Суддя
Т.М. Давченко