ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 квітня 2014 року Справа № 5011-38/11512-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії:

головуючого:Черкащенка М.М.,
суддів:Грека Б.М., Студенця В.І.
(доповідач),розглянувши касаційну
скаргу Тернопільського обласного
центру зайнятостіна
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від05.03.2014та на
рішення Господарського суду міста
Києва від04.12.2013 у справі № 5011-38/11512-2012за
позовомТернопільського обласного
центру зайнятостідо Української
державної корпорації по виконанню
монтажних і спеціальних будівельних
робіт "Укрмонтажспецбуд"третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
Державний центр зайнятості
Міністерства праці та соціальної
політики України простягнення 557 271,60
грн.

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України, не
приймається до розгляду та підлягає
поверненню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до
скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється, зокрема за подання до
суду касаційної скарги на судові
рішення.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст.
4 Закону України "Про судовий збір").

Ставка судового збору за подання до
господарського суду касаційної скарги
на рішення суду встановлюється у
розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної суми
(підпункт 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір").

Тернопільським обласним центром
зайнятості до касаційної скарги не
додано доказів сплати судового збору.

При цьому, Тернопільським обласним
центром зайнятості заявлено
клопотання про відстрочення сплати
судового збору до ухвалення судового
рішення у справі, яке мотивовано тим, що
ним направлено лист-прохання до
Державного центру зайнятості про
фінансування видатків на сплату
судового збору за подання касаційної
скарги, втім станом на день подання
касаційної скарги відповіді не
отримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про судовий збір", враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

При цьому, за приписами норм вказаної
статті відстрочення сплати судового
збору на певний строк є правом, а не
обов'язком суду, і може мати місце за
наявності виключних обставин. При
цьому обов'язок обґрунтування та
доведення наявності обставин, які
унеможливлюють сплату судового збору у
встановлених законом розмірах станом
на день подання касаційної скарги,
покладається на заінтересовану
сторону.

У п. 3.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21.02.2013 № 7
зазначено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Разом з тим, Тернопільським обласним
центром зайнятості не наведено доводів
та не надано належних і допустимих
доказів, які б підтверджували, що на час
подання касаційної скарги його
майновий стан перешкоджав сплаті
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

За таких обставин, клопотання
Тернопільського обласного центру
зайнятості про відстрочення сплати
судового збору за подання касаційної
скарги на рішення Господарського суду
міста Києва від 04.12.2013 та на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 до
ухвалення судом касаційної інстанції
рішення у справі № 5011-38/11512-2012
задоволенню не підлягає.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи те, що Тернопільським
обласним центром зайнятості до
касаційної скарги не додано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку і розмірі, тобто касаційна
скарга подана з порушенням вимог п. 4 ч. 1
ст. 1113 ГПК України, то ця обставина є
підставою для неприйняття до розгляду
касаційної скарги та її повернення.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1113
ГПК України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, сторона у справі
має право повторно подати касаційну
скаргу в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Тернопільського
обласного центру зайнятості на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 та на
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 у справі № 5011-38/11512-2012 з
доданими до неї матеріалами повернути.

Головуючий - суддя
Черкащенко М.М.

Судді:
Грек Б.М.

Студенець В.І.