ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року Справа №
904/440/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Лисенко О.М.
(доповідач)

суддів: Джихур О.В., Виноградник
О.М. ( зміна складу колегії суддів
відбулась на підставі розпорядження
секретаря судової палати Коваль Л.А.
від 09.04.2014 року)

Секретар судового засідання Ситникова
М.Ю.

Представники сторін:

від скаржника: Туніка Г.В. представник,
довіреність № 454 від 20.12.13;

від боржника: Шпак В.І. представник,
довіреністьб/н від 19.03.13;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ

на ухвалу про відмову у порушенні
провадження у справі про банкрутство
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.02.2014 року по справі
№ 904/440/14

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "МАКСІМУС", м.
Дніпропетровськ

про порушення провадження у справі про
банкрутство

В судовому засіданні було проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови (статті 85, 99, 105
Господарського процесуального кодексу
України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 27.02.2014
року по справі № 904/440/14 (суддя Полєв
Д.М.) Товариству з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ
відмовлено в порушенні провадження у
справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автотранспортне підприємство
"МАКСІМУС", м. Дніпропетровськ, у зв'язку
з тим, що доказів звернення кредитора
до відділу державної виконавчої
служби за місцезнаходженням боржника
суду не надано, а отже ініціюючим
кредитором не надано доказів
неплатоспроможності боржника та
неможливості примусового виконання
рішення суду.

Ухвала господарського суду
Дніпропетровської області вмотивована
частиною 7 статті 16 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Не погодившись із вказаною ухвалою, до
суду з апеляційною скаргою звернувся
ініціюючий кредитор - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ,
в якій просить ухвалу скасувати,
порушити провадження у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "МАКСІМУС", м.
Дніпропетровськ; визнати кредиторські
вимоги ініціюючого кредитора у сумі
3111094,52 грн., посилаючись на те, що розмір
безспірних вимог кредитора до
боржника, що визначений за рішенням
суду по справі № 3/76-35/334 від 17.04.2013 року
на суму 3111094,52 грн. перевищує вартість
предмета забезпечення (
2500229,78 грн.) на суму 610864,74 грн., тобто
більше ніж на 300 мінімальних заробітних
плат.

Також скаржник послався на те, що
господарський суд вдався до оцінки дій
виконавчої служби в рамках примусового
виконання виконавчого документу про
стягнення з боржника на користь
кредитора відповідної суми
заборгованості, що не може прийматись
до уваги під час розгляду питання про
порушення справи про банкрутство
боржника.

Приписи Закону про банкрутство не
вимагають встановлення бездіяльності
виконавчої служби за порушення вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», що є предметом розгляду у
виконавчому проваджені тим
господарським судом, який розглянув
відповідну справу по першій інстанції,
в даному випадку господарський суд м.
Києва, або в адміністративному
судочинстві.

З огляду на викладені підстави,
скаржник вважає, що у справі № 904/440/14
наявні всі підстави для порушення
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "МАКСІМУС", м.
Дніпропетровськ, передбачених у
частині 7 статті 16 Закону про
банкрутство.

Враховуючи, що неявка інших учасників
судового процесу не перешкоджає
розгляду справи по апеляційній скарзі
по суті; апеляційний господарський суд
обмежений певними процесуальними
строками розгляду апеляційної скарги,
будь-які клопотання від інших
учасників процесу про продовження
строків розгляду апеляційної скарги,
відкладення розгляду справи не
надходили, враховуючи факт належного
сповіщення учасників судового процесу
про час та місце судового засідання, що
підтверджується ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 13.03.2014 року (
а.с. 2; т.2) зі штампом канцелярії суду про
розсилку згідно з Інструкцією з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою Наказом
Державної судової адміністрації
України № 28 від 20.02.2013 року ( погоджено з
Вищим господарським судом України від
19.02.2013 року № 01-17/315/384/13), колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
можливо розглянути по суті в цьому
судовому засіданні за наявними
матеріалами ( статті 75,99
Господарського процесуального кодексу
України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті ним ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
оскаржувана ухвала не підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 27.01.2014
року прийнято до розгляду заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ
про порушення провадження у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємств "МАКСІМУС", м.
Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район.

Згідно частин 1, 2, 3, 6 статті 16 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» перевірка
обґрунтованості вимог заявника, а
також з'ясування наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство здійснюється
господарським судом у підготовчому
засіданні, яке проводиться в порядку,
передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні
господарський суд розглядає подані
документи, заслуховує пояснення
сторін, оцінює обґрунтованість
заперечень боржника, а також вирішує
інші питання, пов'язані з розглядом
справи.

Якщо справа порушується за заявою
кредитора, господарський суд перевіряє
обґрунтованість його вимог, їх
безспірність, вжиття заходів щодо
примусового стягнення за цими вимогами
в порядку виконавчого провадження.

За наслідками розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство та
відзиву боржника господарський суд
виносить ухвалу про відмову у
порушенні провадження у справі про
банкрутство, якщо заявником не
доведено наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство, відсутні хоча б одна з
підстав, передбачених частиною третьою
статті 10 цього Закону.

Відповідно до частини третьої
статті 10 Закону безспірні вимоги
кредиторів - грошові вимоги кредиторів,
підтверджені судовим рішенням, що
набрало законної сили, і постановою про
відкриття виконавчого провадження,
згідно з яким відповідно до
законодавства здійснюється списання
коштів з рахунків боржника.

До заяви про порушення справи про
банкрутство ініціюючим кредитором
надано рішення господарського суду м.
Києва № 3/76-35/334 від 12.11.2012 року про
стягнення з боржника на користь
кредитора за Договором відступлення
права вимоги № 20-0533/12-1, 2515000,0 грн.
основного боргу за кредитним договором
№ 15-93/17-8978/06 від 24.10.2006 року, та
відповідно 566758,52 грн. відсотків за
користування кредитом, 3600,0 грн.
комерційної винагороди, 25500,0 грн.
витрат по сплаті державного мита, 236,0
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

На виконання рішення
господарського суду м.Києва видано
наказ від 17.04.2013року № 3/76-35/334 саме про
стягнення з боржника грошових коштів.

Доказів звернення до суду про
звернення стягнення на заставлене
майно боржника ініціюючим кредитором
не надано.

Згідно до статті 1 Закону України
« Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
кредитор - юридична або фізична особа,
які мають підтверджені у
встановленому порядку документами
вимоги щодо грошових зобов»язань до
боржника.

Відповідно до статті 93 Цивільного
кодексу України місцезнаходженням
юридичної особи є фактичне місце
ведення діяльності чи розташування
офісу, з якого проводиться щоденне
керування діяльністю юридичної особи
(переважно знаходиться керівництво) та
здійснення управління і обліку.

Як вбачається зі Статуту боржника (в
новій редакції), затвердженого
протоколом загальних зборів учасників
боржника № 18/10 від 18.10.2011року,
зареєстрованого 04.11.2011 року № запису
3010741, місцезнаходженням боржника
є м. Дніпропетровськ, вул. Прогресивна,
1/69.

Пунктом 1 статті 20 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома
органами державної виконавчої служби,
що можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

У доданих кредитором до матеріалів
справи договорів застави майна
боржника №15-94/17-7368/06 від
24.10.2006року, №15-94/17-825/07 від 05.02.2017року
вказано, що майно боржника, передане в
заставу знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Дорогожицька, 10.

Наказ виданий господарським
судом Дніпропетровської області 17.04.2013
року по справі № 3/76-35/334 пред'явлено до
виконання Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції м. Києва.

Постановою Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції м. Києва від 09.10.2013
року відкрито виконавче провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду м. Києва від
17.04.2013 року № 3/76-35/334.

Відповідно до листа державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції м. Києва № 841/1 від
13.01.2014 року під час виконавчого
провадження здійснено наступні заходи.

Одночасно з відкриттям виконавчого
провадження винесено постанову від
09.10.2013 року про арешт майна боржника
та оголошено заборону на його
відчуження.

З метою виявлення майна боржника
направлено запити до УДАІ ГУ МВС
України в м. Києві, БТІ м. Києва,
Державної інспекції сільського
господарства в м. Києві,
Укрморрічінспекції, м. Київ, Київському
обласному головному управлінню
земельних ресурсів, Департаменту
моніторингу та стратегії розвитку
фондового ринку Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку,
Головному управлінню земельних
ресурсів КДМА, Державній службі
нагляду за забезпеченням безпеки
авіації.

17.12.2013 року державним виконавцем
складено акт про відсутність боржника
та його майна, за вказаною у
виконавчому документі адресою.

Згідно до частини 1 статті 110 Цивільного
кодексу України юридична особа
ліквідується за рішенням її учасників
або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягненням
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами, а також за
рішенням суду про ліквідацію юридичної
особи через допущені при її створенні
порушення, які неможливо усунути, чи в
інших випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 59 Господарського
кодексу України встановлено, що
припинення діяльності суб'єкта
господарювання здійснюється шляхом
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбачених законами, -
за рішенням суду.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АВ №
168101 з 19.03.2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Автотранспортне підприємство
"МАКСІМУС" перебуває в стані припинення
підприємницької діяльності за
рішенням засновників. Головою
ліквідаційної комісії відповідача є
Барановський Микола Володимирович.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "МАКСІМУС", м.
Дніпропетровськ заявою від 18.10.2013 року
№ 120/07-12 повідомило ДВС про перебування
товариства в процедурі ліквідації на
підставі добровільного рішення його
засновників, у зв»язку з чим просило
закінчити виконавче провадження, а
виконавчий документ направити до
ліквідаційної комісії товариства.
Відмову ДВС у заяві товариством було
оскаржено до суду.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "МАКСІМУС", м.
Дніпропетровськ до матеріалів справа
надана ухвала господарського суду м.
Києва від 25.12.2013 року по справі №
3/76-35/334, яка залишена без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.02.2014 року по
справі № 3/76-35/334, якою відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
був зобов'язаний вчинити наступні дії:

- надіслати виконавчий документ - наказ
господарського суду м.Києва №3/76-35/334
від 17.04.2013 у виконавчому провадженні
№40052749 голові ліквідаційної комісії
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "Максімус" Барановському
Миколі Володимировичу за місцем роботи
ліквідаційної комісії за адресою: 49098,
м.Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район,
вул.Прогресивна, буд.1 кв.69;

- зняти арешт з майна боржника,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "Максімус" (49098,
м.Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район,
вул.Прогресивна, буд.1 кв.69; )
у виконавчому провадженні № 40052749;

- скасувати розшук майна боржника,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "Максімус" (49098,
м.Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район,
вул.Прогресивна, буд.1 кв.69; )
у виконавчому провадженні № 40052749;

- закінчити виконавче провадження
№40052749 по відношенню до боржника,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "Максімус" (49098,
м.Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район,
вул.Прогресивна, буд.1 кв.69; ).

Згідно до пункту 5 статті 20 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі якщо у процесі виконавчого
провадження державним виконавцем
отримано документальне підтвердження
про зміну або встановлення місця
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, його майна,
місця його роботи на території, на яку
не поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє на території, на
яку поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець не пізніше наступного дня з
моменту, коли йому стали відомі
зазначені обставини, надсилає
виконавчий документ за новим місцем
проживання чи місцезнаходження
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника, про
що повідомляє стягувану.

Заставне майно - бетонозмішувачі Vo1vo FM12
кількістю 4 одиниць ( Договір застави
майна № 15-94/17-7368/06) та автомобіль Ford Tourneo
Conntct SWB PLUS ( договір застави №15-94/17-825/07)
не є нерухомим майном, а як вбачається з
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 05.08.2013
року по справі № 904/5996/13 ініціюючий
кредитор на час направлення Наказу №
3/76-35/334 від 17.04.2013 року і відкриття
виконавчого провадження - 09.10.2013 року
відділом примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління у м.Київі, був
обізнаний про місцезнаходження
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранспортне
підприємство "МАКСІМУС"( м.
Дніпропетровськ ).

При з»ясуванні відсутності Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Автотранспортне підприємство
"МАКСІМУС" і його майна за адресою
м.Київ, вул.Дорогожицька, 10 і отримання
від боржника листа з зазначенням його
юридичної адреси, Наказ від 17.04.2013 року
№ 3/76-35/334 державним виконавцем на
вимогу пункту 5 статті 20 Закону України
« Про виконавче провадження» за
місцезнаходження боржника не
направлявся, стягувач за виконанням
Наказу по місцезнаходженню боржника не
звертався, а отже відсутні докази
стягнення боргу у виконавчому
провадженні за місцезнаходженням
боржника згідно до наданого ініціюючим
кредитором Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців, а саме:
49098,м. Дніпропетровськ, вул.Прогресивна,
буд.1, квартира 69 ( том 1, а.с.52-54).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до правомірного висновку, що
ініціюючим кредитором не надано
доказів неплатоспроможності боржника
та неможливості примусового виконання
рішення.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарзі покладається на
скаржника згідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 49, 99, 101- 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", м. Київ -
залишити без задоволення.

Ухвалу про відмову у порушенні
провадження у справі про банкрутство
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.02.2014 року по справі №
904/440/14 - залишити без змін.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Повний текст постанови виготовлено
та підписано 11.04.2014 року

Головуючий суддя
О.М.Лисенко Суддя О.В.Джихур
Суддя О.М.Виноградник