ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2014 року Справа № 5023/1791/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіКота О.В.,суддів:Козир
Т.П., Малетича М.М., Могил С.К., Панової
І.Ю.,розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Научно-производственный центр
Даника-Плюс"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 24.01.2013у
справі№ 5023/1791/12за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Научно-производственный центр
Даника-Плюс"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Шестаківське"треті
особи1. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Союз ініціативних
господарів" 2. Комунальне підприємство
"Вовчанське бюро технічної
інвентаризації" 3. Шестаківська
сільська радапровитребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Научно-производственный центр
Даника-Плюс" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Шестаківське" про витребування
нежитлової будівлі - виробничого
приміщення з розливу питної води та
лікувально-профілактичної води
"Даніка", загальною площею 463,3 кв.м з
двома вбиральнями, розташованого за
адресою: Харківська обл., Вовчанський
район, с. Шестакове, вул. Ковалівка, 30-А.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 10.09.2012 у справі
№ 5023/1791/12 позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 28.11.2012 рішення
господарського суду Харківської
області від 10.09.2012 скасовано та в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.01.2013 у даній справі
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 28.11.2012 залишено
без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Научно-производственный центр
Даника-Плюс" звернулось із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 24.01.2013 у справі № 5023/1791/12, у
якій просить указану постанову та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 28.11.2012
скасувати і залишити в силі рішення
господарського суду Харківської
області від 10.09.2012.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 06.10.2010
у справі № 15/67, від 04.04.2013 у справі №
2-22/8284-2008, від 24.05.2011 у справі № 5002-8/5447-2010
та на постанову Верховного Суду
України від 06.06.2011 у справі № 3-50гс11
мотивовано неоднаковим застосуванням
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.02.2014 у справі № 5023/1791/12
заявнику було надано строк до 21.03.2014 для
усунення недоліків, допущених при
оформленні заяви про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
24.01.2013.

Заявником усунуто недоліки у
встановлений строк.

Згідно з частиною третьою статті 11120
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) у разі якщо
заявник усунув недоліки заяви в
установлений строк, вона вважається
поданою в день первинного її подання до
Вищого господарського суду України.

Також зі змісту заяви вбачається, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Научно-производственный центр
Даника-Плюс" заявлено клопотання про
поновлення пропущеного процесуального
строку для подання заяви про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
24.01.2013 у справі № 5023/1791/12, яке підлягає
задоволенню, а строк для подання заяви -
поновленню.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 ГПК України заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 24.01.2013 у справі №
5023/1791/12, про перегляд якої просить
заявник, Вищий господарський суд
України погодився з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позову про витребування
майна, виходячи із встановлених судом
обставин справи про те, що: нежитлове
приміщення позивачем внесено в
статутний фонд товариства за рішенням
загальних зборів учасників товариства;
спірне майно власником відчужено
(передано в статутний фонд іншої
юридичної особи) з його волі;
відповідачеві видано свідоцтво про
право власності на спірну нерухомість;
відповідач є добросовісним набувачем
спірної нерухомості.

Водночас у постанові від 06.10.2010 у справі
№ 15/67 суд касаційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи нове рішення (в
частині, що стосується доводів
заявника) про задоволення зустрічного
позову про визнання права власності та
витребування майна виходив з того, що
наявні підстави, визначені статтею 388
Цивільного кодексу України, для
витребування майна, яке вибуло з
власності позивача поза його волею.

У постанові від 04.04.2013 у справі №
2-22/8284-2008 суд касаційної інстанції
погодився з висновком суду апеляційної
інстанції щодо задоволення позову про
визнання за державою Україна в особі
Міністерства оборони України права
власності на нерухоме державне майно
військового містечка та зобов'язання
відповідача повернути державі Україна
таке майно, оскільки спірне нерухоме
майно вибуло з володіння не з волі
держави (в особі Міноборони), що
свідчить про те, що відповідач в силу
положень статті 330 Цивільного кодексу
України не набув права власності на
спірне майно.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

До кола судових рішень, на які може бути
здійснене посилання на підтвердження
підстави, встановленої пунктом 1
частини першої статті 11116 ГПК України,
належать виключно рішення суду
касаційної інстанції, ухвалені в
порядку розгляду касаційної скарги на
рішення судів попередніх інстанцій, а
тому на постанову Верховного Суду
України від 06.06.2011 у справі № 3-50гс11 не
може бути здійснене посилання,
оскільки останню прийнято згідно з
розділом ХІІ2 ГПК України, якою
встановлено порядок перегляду судових
рішень Верховним Судом України після
їх перегляду в касаційному порядку.

Крім того, судом не приймається до
уваги в якості доказу неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права постанова Вищого
господарського суду України від 24.05.2011
у справі № 5002-8/5447-2010,
оскільки зазначена постанова була
скасована постановою Верховного Суду
України від 11.10.2011, а отже, на даний час є
нечинною і на неї не може здійснюватись
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 11116 цього Кодексу.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Научно-производственный центр
Даника-Плюс" у допуску справи № 5023/1791/12
до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддя О. Кот Судді Т. Козир
М. Малетич С. Могил І. Панова