м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/1915/14 07.04.14
За позовомПублічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк"доПриватного акціонерного
"Інтернафтогазбуд"простягнення 11 286 802,96
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Заєць О.В. - представник
від відповідача: не з'явились.
У судовому засіданні 07.04.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Український
інноваційний банк" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Інтернафтогазбуд" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 4736 від 25.02.2011 у розмірі 1 286
802,96 грн., з яких: 1 335 400,02 грн. проценти, 650
000,00 грн. заборгованість за кредитом, 374
794,52 грн. - строкова заборгованість за
процентами, 8 850 000,00 грн. - строкова
заборгованість за кредитом, 20 696,72 грн.
пеня за прострочення сплати тіла
кредиту, 55 911,70 грн. - пеня за
прострочення сплати процентів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
порушення умов Кредитного договору
№4736 від 25.02.2011, відповідачем у строки,
передбачені умовами цього договору, не
погашена заборгованість за кредитом та
процентами. З огляду на неналежне
виконання відповідачем умов
Кредитного договору позивачем
нараховано відповідачу пеня.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 порушено провадження у
справі №910/1915/14, розгляд справи
призначено на 03.03.2014.

Ухвалою від 03.03.2014 розгляд справи
відкладено на 24.03.2014.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та дату
судового засідання відповідач був
повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 01025, м. Київ, вул. Велика
Житомирська, 25/2, на яку було
відправлено ухвали суду, вказана в
позові та підтверджується відомостями
зі спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, однак із
зазначеної адреси до суду повернулась
поштова кореспонденція з довідкою ф.20
"за вказаною адресою не значиться".

У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 07.04.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2011 між Публічним акціонерним
товариством "Український інноваційний
банк", (банк, кредитор) і Закритим
акціонерним товариством
"Інтернафтогазбуд" (правонаступником
якого є Приватне акціонерне товариство
"Інтернафтогазбуд") (позичальник)
укладено Кредитний договір №4736 про
відкриття невідновлювальної кредитної
лінії (далі - Кредитний договір), на
виконання п.3.1 якого банк зобов'язався
надати позичальнику кредит на умовах
невідновлювальної кредитної лінії, з
лімітом в розмірі 11 000 000 грн., та з
граничним терміном повернення кредиту
до 21.02.2014 включно з урахуванням
наступного графіку: до 30 числа кожного
місяця, починаючи з серпня 2013 року по
січень 2014 року позичальник здійснює
зменшення ліміту кредитної лінії
рівними частинами в сумі не менше ніж 130
000,00 грн. Останній платіж в сумі 8 720 000,00
сплачується до 21.02.2014 (3.1 та п. 3.5.1
Кредитного договору зі змінами).

За умовами п. 3.4.1 Кредитного договору,
позичальник зобов'язався сплачувати
банку проценти в розмірі 20% річних,
додатковою угодою №7 від 18.07.2012
збільшили розмір процентів до 21%,
додатковою угодою №9 від 28.12.2012 до 24 %
річних.

Відповідно до п. 3.2.1 Кредитного
договору, кредит використовується
позичальником на придбання
нерухомості нежитлових приміщень та
поповнення оборотних коштів.

В подальшому, у період з 25.05.2011 по 01.07.2013
між позивачем та відповідачем були
укладені додаткові угоди до Кредитного
договору (належним чином засвідчені
копії залучено до матеріалів справи),
відповідно до яких сторони змінювали
процентну ставку та встановили
граничний термін повернення кредиту -
по 21.02.2014 включно.

Залученими до матеріалів справи
копіями платіжних доручень (№722232 від
25.02.2011, №746216 від 28.02.2011, №955357 від 10.03.2011,
№1531424 від 04.04.2011, №2093446 від 04.05.2011, №2540857
від 01.06.2011, №3104427 від 08.07.2011)
підтверджується отримання
відповідачем у період з 25.02.2011 по 08.07.2011
кредитних коштів на загальну суму 11 000
000 грн., тобто підтверджується
виконання позивачем умов Кредитного
договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.4.1 Кредитного
договору (в редакції додаткової угоди
№9 від 28.12.2012) сплата процентів
здійснюється щомісячно, та нараховані
проценти сплачуються у валюті кредиту
з "01" по "30" число (включно) кожного
наступного місяця, за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
остаточним поверненням Кредиту шляхом
перерахування на вказаний в договорі
рахунок Банку.

У разі, якщо 30 число місяця є святковим
та неробочим днем, то позичальник
зобов'язаний сплатити суму нарахованих
процентів в перший робочий день, який
слідує за 30 числом місяця.

Відповідно до п.1 додаткової угоди №3
від 09.12.2011, проценти нараховані за
користування кредитом за листопад 2011 у
сумі 180 821,92 грн. підлягають сплаті банку
в термін до 16.12.2011 (включно).

Згідно п. 1 додаткової угоди №6 від
21.06.2012, проценти нараховані за
користування кредитом за травень 2012
підлягають сплаті в термін до 29.06.2012
(включно).

Проценти нараховані за користування
кредитом за лютий 2013 підлягають сплаті
в термін до 30.04.2013 (включно), відповідно
до п. 1 додаткової угоди №10 від 29.03.2013.

Проценти нараховані за користування
кредитом за березень 2013 підлягають
сплаті в термін до 30.05.2013 (включно),
відповідно до п. 1 додаткової угоди №11
від 30.04.2013.

Проценти нараховані за користування
кредитом за квітень 2013 підлягають
сплаті в термін до 01.07.2013 (включно),
відповідно до п. 1 додаткової угоди №13
від 30.05.2013.

Проценти нараховані за користування
кредитом за травень 2013 підлягають
сплаті в термін до 31.07.2013 (включно),
відповідно до п. 1 додаткової угоди №14
від 01.07.2013.

Відповідно до п. 5.2.5 Кредитного
договору, в разі невиконання чи
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за цим Договором, банк
набуває права вимагати дострокового
погашення заборгованості за Договором,
відшкодування збитків, та звернути
стягнення на передане в іпотеку
(заставу) майно чи майно, що належить
позичальнику.

Пунктом 3.6.2 Кредитного договору
передбачено обов'язкове дострокове
повернення кредиту, сплата процентів,
комісій та інших платежів,
передбачених цим договором, у випадках,
передбачених п.6.1 цього Договору, у разі
втрати не з вини банку забезпечення,
зазначеного п. 3.7 цього Договору…. Про
необхідність дострокового повернення
кредиту, сплати процентів, комісій та
інших платежів Банк письмово
повідомляє Позичальника.

Згідно п. 3.6.3 Кредитного договору,
дострокове повернення кредиту, сплата
процентів, комісій та інших платежів,
передбачених цим договором, у випадках,
зазначених у п. 3.6.2 цього договору,
повинно бути здійснено позичальником
протягом 10 (десяти) робочих днів з дня
отримання від банку письмового
повідомлення щодо необхідності
дострокового повернення кредиту,
сплати процентів, комісій та інших
платежів, передбачених цим договором. У
випадку порушення зазначеного строку
сплати банк має право проводити
будь-яку роботу щодо примусового
стягнення боргу відповідно до чинного
законодавства України, в т.ч. звернути
стягнення на передане в іпотеку
(заставу) майно тощо.

Так, 10.09.2013 письмовим повідомленням про
повернення заборгованості за
кредитним договором (вих. №3725/012-13) банк
звернувся до відповідача з вимогами
усунути порушення виконання
зобов'язань за Кредитним договором та
сплатити суми заборгованості за
кредитом, процентами, комісією, а також
сплатити передбачену Кредитним
договором пеню. В матеріалах справи
містяться належні докази отримання
відповідачем вказаного повідомлення
Максимовим В. - 25.09.2013.

Відповідно до статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Розміри прострочених відповідачем
платежів, дати їх фактичної сплати та
кількість днів прострочення зазначені
в розрахунку заборгованості (доданий
до позову). Даний розрахунок
відповідачем не спростований, та,
натомість, перевірений судом і
визнаний обґрунтованим та арифметично
правильними.

Судом встановлено, що станом на 30.01.2014
сума заборгованості за Кредитним
договором склала: 8 850 000,00 грн. строкової
заборгованості за кредитом, 650 000,00 грн.
простроченої заборгованості за
кредитом, 374 794,52 грн. строкової
заборгованості за процентами, 1 335 400,02
грн. простроченої заборгованості за
процентами, та є непогашеною
відповідачем на даний час. Відтак,
заявлені позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Крім того, виходячи з положень статті
610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК
України, частини 2 статті 193 ГК України,
Відповідач є порушником зобов'язання,
що є підставою для застосування до
нього правових наслідків, встановлених
договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.3. Кредитного
договору сторони погодили, що у разі
порушення строків сплати процентів за
кредитом Позичальник сплачує Банку
пеню. Пеня нараховується на суму
несплачених (несвоєчасно сплачених)
процентів, із розрахунку фактичної
кількості прострочених днів, в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який нараховується пеня.

Пунктом п. 7.4 Кредитного договору
передбачено, що у разі порушення
граничного терміну повернення кредиту,
Позичальник сплачує Банку пеню. Пеня
нараховується на суму простроченої
заборгованості за кредитом із
розрахунку фактичної кількості днів
існування простроченої
заборгованості, починаючі з дати її
виникнення до дати повернення кредиту
(приведення у відповідність розміру
заборгованості за кредитом розміру
ліміту кредитної лінії згідно з
умовами п. 3.1 цього договору), в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який нараховується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових
зобов'язань застосовується припис
частини шостої статті 232 ГК України.
Даним приписом передбачено не позовну
давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане; законом або укладеним
сторонами договором може бути
передбачено більшу або меншу
тривалість цього періоду. Його перебіг
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який зобов'язання мало
бути виконане, і початок такого
перебігу не може бути змінений за
згодою сторін. Необхідно також мати на
увазі, що умова договору про сплату
пені за кожний день прострочення
виконання зобов'язання не може
розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції (п.2.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013,
№ 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань").

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені станом на 30.01.2014
(доданий до позову), суд дійшов висновку
про його обґрунтованість, арифметичну
правильність, відповідність вимогам
закону та умовам Кредитного договору, а
відтак, позовні вимоги про стягнення 20
696,72 грн. пені за кредитом та 55 911,70 грн.
пені за процентами визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними
засобами доказування обставин, на які
посилається Позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Відтак, заявлені позовні вимоги є
законними та обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Інтернафтогазбуд" (01025, м.
Київ, вул. Велика Житомирська, 25/2, код
31031086) на користь Публічного
акціонерного товариства "Український
інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул.
Смирнова-Ласточкіна, 10-А, код 05839888)
заборгованість по простроченому
кредиту у розмірі 650 000,00 грн. (шістсот
п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.),
заборгованість по простроченим
процентах - 1 335 400,02 грн. (один мільйон
триста тридцять п'ять тисяч чотириста
гривень 00 коп.), строкову
заборгованість за процентами - 374 794,52
грн. (триста сімдесят чотири тисячі
сімсот дев'яносто чотири гривні 52 коп.),
строкову заборгованість за кредитом - 8
850 000,00 грн. вісім мільйонів вісімсот
п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.), пеню за
прострочення сплати кредиту - 20 696,72 грн.
(двадцять тисяч шістсот дев'яносто
шість гривень 72 коп.), пеню за
прострочення сплати процентів - 55 911,70
грн. (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот
одинадцять гривень 70 коп.) та судовий
збір - 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі
вісімдесят гривень 00 коп.).

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 10.04.2014

Суддя

М.Є. Літвінова