ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року Справа № 920/1802/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.
суддів -Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,за
участю ліквідатора ПАТ "Сумський
фарфоровий завод" Іваненко Н.О.,

представника ФОП ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
ФОП ОСОБА_5 на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014 та постанову господарського суду
Сумської області від 26.11.2013 в частині
призначення ліквідатором ПАТ "Сумський
фарфоровий завод" Іваненко Н.О. по
справі №920/1802/13 за заявою голови
ліквідаційної комісії Публічного
акціонерного товариства "Сумський
фарфоровий завод" про визнання
банкрутом Публічного акціонерного
товариства "Сумський фарфоровий
завод",-

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 29.10.2013 прийнято заяву
голови ліквідаційної комісії
Публічного акціонерного товариства
"Сумський фарфоровий завод" про
порушення справи про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 12.11.2013 порушено провадження
у справі про банкрутство Публічного
акціонерного товариства "Сумський
фарфоровий завод" на підставі ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
закону №4212-VI від 22.12.2011), введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Постановою господарського суду
Сумської області від 26.11.2013 (суддя
Спиридонова Н.О.) визнано юридичну
особу - Публічне акціонерне товариство
"Сумський фарфоровий завод" банкрутом
та відкрито ліквідаційну процедуру
строком на дванадцять місяців:
постановлено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури:
господарська діяльність банкрута
завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо; строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав; у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури; припиняється
нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
за всіма видами заборгованості
банкрута; відомості про фінансове
становище банкрута перестають бути
конфіденційними чи становити
комерційну таємницю; продаж майна
банкрута допускається в порядку,
передбаченому Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом";
скасовується арешт, накладений на
майно боржника, визнаного банкрутом, чи
інші обмеження щодо розпорядження
майном такого боржника. Накладення
нових арештів або інших обмежень щодо
розпорядження майном банкрута не
допускається; припиняються
повноваження органів управління
банкрута щодо управління банкрутом та,
розпорядження його майном.
Ліквідатором банкрута призначено
голову ліквідаційної комісії -
Іваненко Наталію Олександрівну;
зобов'язано ліквідатора відповідно
до ч.3 статті 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
оприлюднити відомості про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури; зобов'язано
ліквідатора виконати ліквідаційну
процедуру за результатами якої у
відповідності до вимог статті 46 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" подати до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс банкрута.

ОСОБА_7 та фізична особа-підприємець
ОСОБА_5 звернулися до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційними скаргами, в яких просили
скасувати постанову господарського
суду Сумської області від 26.11.2013 в
частині призначення ліквідатором ПАТ
"Сумський фарфоровий завод" голову
ліквідаційної комісії Іваненко
Наталію Олександрівну.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 27.01.2014
постанову господарського суду
Сумської області від 26.11.2013 залишено
без змін.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 та
ухвалу господарського суду Сумської
області від 26.11.2013 по справі №920/1802/13 в
частині призначення ліквідатором
Публічного акціонерного товариства
"Сумський фарфоровий завод" голови
ліквідаційної комісії Іваненко
Наталії Олександрівни.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на порушення судами
попередніх інстанцій при винесенні
оскаржуваних судових рішень норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст.1, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 22.12.2011).

До Вищого господарського суду України
ліквідатором Публічного акціонерного
товариства "Сумський фарфоровий завод"
подано відзив на касаційну скаргу ФОП
ОСОБА_5, в якому Іваненко Н.О.
погоджується з висновками суду щодо її
призначення, посилаючись на те, що вона
не належить до жодної категорії осіб,
зазначених у ч.2 ст.114 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 22.12.2011),
можливість її призначення передбачена
ч.2 ст.95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону від 22.12.2011).

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України.

Таким чином, враховуючи вимоги закону,
необхідними передумовами для
звернення із заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника у порядку статті 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є: оцінка
вартості наявного майна боржника та
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України.

Суд першої інстанції, з висновками якої
погодився суд апеляційної інстанції,
визнаючи боржника банкрутом за
процедурою, передбаченою ст.95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" вставив
наявність необхідних передумов для
визнання боржника, що ліквідується
власником, зокрема: вартості майна
боржника недостатньо для задоволення
вимог кредиторів у зв'язку з
відсутністю активної діяльності
товариства; ліквідаційною комісією
було виконано всі необхідні передумови
для звернення до суду із заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутства боржника, а саме, дотримано
порядок ліквідації юридичної особи
відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
за результатами розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
встановленому цим Законом для
призначення розпорядника майна.
Обов'язки ліквідатора можуть бути
покладені на голову ліквідаційної
комісії (ліквідатора) незалежно від
наявності у нього статусу арбітражного
керуючого.

Отже, стаття 95 Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачає можливість альтернативного
визначення особи ліквідатора:
арбітражного керуючого або голову
ліквідаційної комісії.

Право призначення ліквідатора
банкрута належить суду, який порушив
провадження у справі про банкрутство у
порядку статті 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

При цьому суд, враховуючи вимоги ст.43
ГПК України, ч.2 ст.95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
повинен належним чином обґрунтувати
призначення ліквідатора банкрута.

Суд першої інстанції при призначенні
ліквідатором банкрута голову
ліквідаційної комісії Іваненко Н.О.,
врахував наявність про це клопотання
боржника, яке міститься в заяві про
порушення справи про банкрутство та
яким було обґрунтовано необхідність
призначення ліквідатором банкрута
саме особу, яка виконує обов'язки
голови ліквідаційної комісії, а також
порядок, визначений ч.2 ст.95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погодилась з
висновками суду першої інстанції щодо
можливості призначення ліквідатором
банкрута голову ліквідаційної комісії
Іваненко Н.О. , оскільки такі висновки
не суперечать вимогам ст. 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1, 2 ст.1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при призначенні
ліквідатором голову ліквідаційної
комісії Іваненко Н.О. належним чином
обґрунтував призначення ліквідатором
саме цієї особи, діяв у межах наданих
йому повноважень відповідно до вимог
чинного законодавства.

Доводи заявника касаційної скарги не
знаходять підтвердження та не
заперечують правомірність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в тому числі ст.1, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 22.12.2011). Крім того,
доводи касаційної скарги пов'язані з
переоцінкою доказів, що виходить за
межі повноважень суду касаційної
інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Фізичної особи
підприємця ОСОБА_5 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014 та постанову господарського суду
Сумської області від 26.11.2013 в частині
призначення ліквідатором ПАТ "Сумський
фарфоровий завод" Іваненко Н. О. по
справі №920/1802/13 залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю. Судді:Білошкап
О.В. Погребняк В.Я.