м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2956/14 16.04.14
За позовомТовариства з обмеженою
«Чайком»доПриватного акціонерного
товариства «Ікс 5 Рітейл Груп
Україна»простягнення 146 911,46 грн.Суддя
Представники сторін:
від позивача:Педенко О.А., Белорус О.О.
від відповідача:Висторобець В.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чайком» (надалі - ТОВ
«Чайком») звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ікс 5 Рітейл Груп
Україна» про стягнення 146 911,46 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем у повному обсязі виконано
обов'язок з поставки товару на
виконання умов договору №1923 від 01.08.2011
р., а відповідач належним чином
зобов'язання по оплаті поставленого
товару не виконав, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 146 911,46
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.02.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено розгляд справи
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 р. розгляд справи
відкладено до 16.04.2014 р. у зв'язку із
неявкою відповідача та невиконанням
ним вимог ухвали суду.
В судове засідання представники
позивача з'явилися, на виконання вимог
ухвали суду надали документи та
пояснення стосовно суті спору, позовні
вимоги підтримали повністю.
Суд відзначає, що ТОВ «Чайком» було
пред'явлено позовну заяву до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ікс 5 Рітейл Груп
Україна», проте з огляду на наявні в
матеріалах справи документи (договір
№1923 від 01.08.2011 р., витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), а також
пояснення представників, суд в
подальшому розглядає позовні вимоги до
відповідача - Приватного акціонерного
товариства «Ікс 5 Рітейл Груп Україна».
Представник відповідача в судове
засідання з'явився, на виконання вимог
ухвали суду надав відзив на позовну
заяву, в якому проти задоволення
позовних вимог заперечував з огляду на
те, що сторонами не було погоджено всіх
істотних умов договору, а тому він є
неукладеним. Крім того, відповідач
вказує на те, що видаткові накладні
підписані від імені ПАТ «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» невстановленими особами.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2011 р. між Закритим акціонерним
товариством «Ікс 5 Рітейл Груп
Україна», після зміни найменування -
ПАТ «Ікс 5 Рітейл Груп Україна»,
(покупець) та ТОВ «Чайком» (продавець)
було укладено договір №1923 (на
реалізацію продукції) (надалі -
«Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець
зобов'язується передати у власність
покупця, а покупець приймає та оплачує
на умовах і в порядку, визначених цим
договором, товар в асортименті,
кількості та за цінами, вказаними у
накладних, що засвідчують
передачу-приймання товару від продавця
покупцю та є невід'ємними частинами
цього договору.

Згідно з п. 3.2 Договору покупець
зобов'язаний оплачувати кожну партію
переданого продавцем товару по мірі
реалізації не пізніше 21 банківського
дня з дня її реалізації, але у
будь-якому випадку, не раніше моменту
надання продавцем усіх необхідних
документів, що засвідчують момент
передачі товару, підтверджують його
якість та відповідність установленим
стандартам в тому числі податкових
накладних та розрахунків коригування.

На виконання умов Договору у період з
30.09.2013 р. по 10.12.2013 р. позивачем
поставлялася, а відповідачем
приймалася та частково оплачувалась
продукція, що підтверджується
видатковими накладними та актом звірки
взаємних розрахунків.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язання
по оплаті товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 146 911,46 грн.

Укладений сторонами договір є
договором поставки, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Суд відзначає, що твердження
відповідача про те, що Договір є
неукладеним з огляду на непогодження
сторонами всіх істотних умов такого
Договору судом не приймається до уваги,
оскільки такі істотні умови договору
як предмет, ціна товару та строк його
дії були викладені в тесті самого
договору, а також додатках №1
(специфікації). Вказані додатки до
Договору містять підпис уповноваженої
особи відповідача і відбиток печатки
юридичної особи.

Із матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов Договору позивачем
поставлялася, а відповідачем
приймалась та частково оплачувалась
продукція, що підтверджується
відповідними видатковими накладними, а
також актом звірки взаємних
розрахунків станом на 31.01.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За змістом п. 3.2 Договору покупець
зобов'язаний оплачувати кожну партію
переданого продавцем товару по мірі
реалізації не пізніше 21 банківського
дня з дня її реалізації, але у
будь-якому випадку, не раніше моменту
надання продавцем усіх необхідних
документів, що засвідчують момент
передачі товару, підтверджують його
якість та відповідність установленим
стандартам в тому числі податкових
накладних та розрахунків коригування.

Відповідно до інформаційного листа
№01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. «Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права» сказано, що
при підписанні покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар. Строк виконання відповідного
грошового зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 Цивільного кодексу
України.

Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України вбачається, що
покупець зобов'язаний оплатити повну
ціну переданого товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Суд вважає доведеним факт продажу
товару позивачем відповідачеві, а
також факт реалізації товару
відповідачем, оскільки відповідачем не
доведено залишків нереалізованого
товару у відповідача (зокрема,
відповідачем не надано ні позивачеві,
ні суду даних щодо залишків
нереалізованого товару), з огляду на що
відповідно до умов договору, а саме п. 3.2
договору, має оплачувати товар
протягом 21 банківського дня з моменту
реалізації.

Враховуючи доведений позивачем факт
поставки товару та не надання
відповідачем доказів щодо залишків
нереалізованого товару, у відповідача
виник обов`язок по оплаті поставленого
товару на загальну суму 146 911,46 грн., а
строк його виконання на момент
розгляду справи настав.

Твердження відповідача про те, що
долучені до матеріалів справи
видаткові накладні не є належним
доказом здійснення поставки товару
відповідачу судом відхиляються з
огляду на те, що такі видаткові
накладні містять відбитки штампів
відповідача, а також підписи
уповноважених на прийняття товару
осіб.

Крім того, навіть у випадку прийняття
поставленої позивачем продукції на
виконання умов Договору не
уповноваженими особами, підписаний
представником відповідача акт звірки
взаємних розрахунків станом на 31.01.2014 р.
підтверджує здійснення відповідачем
часткової оплати поставленої
продукції, що в свою чергу розцінюється
судом як схвалення ПАТ «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» прийняття товару такими
особами.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 146 911,46 грн. за поставлений
товар. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

ПАТ «Ікс 5 Рітейл Груп Україна»
обставин, з якими чинне законодавство
пов'язує можливість звільнення його
від відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
«Чайком» про стягнення з ПАТ «Ікс 5
Рітейл Груп Україна» заборгованості у
розмірі 146 911,46 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому задовольняються
судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чайком»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Ікс 5 Рітейл Груп Україна»
(03022, м. Київ, вул. Васильківська, 34;
ідентифікаційний код 30725116) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чайком» (01010, м. Київ,
вул. Івана Мазепи, 3, оф. 174;
ідентифікаційний код 37568971)
заборгованість у розмірі 146 911 (сто
сорок шість тисяч дев'ятсот одинадцять)
грн. 46 коп. та судовий збір у розмірі 2 938
(дві тисячі дев'ятсот тридцять вісім)
грн. 23 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя
В.П. Босий