м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/916/14 07.04.14За позовом
Заступника прокурора Чернігівської
області в інтересах держави в особі
Державного агентства автомобільних
доріг України та Дочірнього
підприємства "Чернігівський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпериклаз"
про стягнення 112334,12 грн.
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
Від прокуратури: Зозуля Н. В. -
посвідчення № 019391 від 07.08.2013
від позивача: Шокур А. Ю. - представник
від відповідача: не з'явився
Заявлено позов про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпериклаз"
заборгованості за Договором № 31-08/1 від
20.08.2008 року в розмірі 112334,12 грн., в тому
грн. інфляційних втрат, 9902,82 грн. 3%
річних, 5906,40 грн. пені.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення оплати за роботи
по улаштуванню з'їздів з твердим
покриттям між селами Крупичполе - Новий
Поділ Ічнянського району
Чернігівської області, виконані за
договором № 31-08/1.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.01.2014 порушено провадження
по справі № 910/916/14, розгляд справи
призначено на 17.02.2014.
У зв'язку з нез'явленням представника
відповідача в судове засідання 17.02.2014
розгляд справи відкладено на 24.03.2014
Ухвалою суду від 24.03.2014 продовжено
строк вирішення спору та відкладено
розгляд справи на 07.04.2014.
Представник прокуратури та позивача в
судове засідання 07.04.2014 з'явилися та
підтримали заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача в судове
засідання 07.04.2014 не з'явився, проте
через відділ канцелярію суду подав
клопотання про відкладення розгляд
справи.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може не
брати до уваги доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-четвертою статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32-34
Господарського процесуального кодексу
Зважаючи на необґрунтованість доводів
відповідача, суд відмовляє у
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи.
Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем,
прокурором та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.04.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
прокуратури та позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини сторін у справі
врегульовані Договором № 31-08/1
(далі-Договір), укладеним 20.08.2008 року між
Дочірнім підприємством "Чернігівський
облавтодор" (підрядник, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Укрпериклаз"
(замовник, відповідач).

За умовами наведеного договору
замовник доручає, а підрядник
забезпечує, відповідно до
проектно-кошторисної документації та
умов Договору, виконання робіт по
улаштуванню з'їздів з твердим
покриттям між селами Крупичполе - Новий
Поділ Ічнянського району
Чернігівської області (п. 1.1 договору).

Склад та обсяги робіт: планування
укосів і полотна - 1100м2, ущільнення
ґрунту котками - 560м3, улаштування основ
Н - 15см - 1700м2, улаштування покриття
товщиною Н - 4см - 1400м2 (п. 1.2 договору).

Договірна ціна робіт, що доручені
підрядникові, складає 148 499,00 грн. з ПДВ
(п. 3.1 договору).

Згідно з п. 15.1 договору строком
договору є час, протягом якого сторони
будуть здійснювати свої права та
виконувати свої обов'язки відповідно
до договору. Договір набуває чинності з
моменту його укладання і діє до повного
виконання сторонами своїх обов'язків.

На підтвердження виконання робіт по
договору позивач надав суду підписану
в двосторонньому порядку довідку про
вартість виконаних будівельних
робіт/та витрат/ за вересень 2010 року на
суму 148499,00 грн. та акт приймання
виконаних підрядних робіт на суму 148499,00
грн., який підписаний та скріплений
печаткою лише з боку позивача.

Відповідач частково розрахувався за
виконані роботи по договору на суму 60
000,00 грн., що підтверджується виписками
з банківського рахунку за 11.01.2011, за
03.07.2012 та платіжним дорученням № 876 від
04.10.2011.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті виконаних робіт,
у зв'язку з чим позивач вказує на
існування заборгованості у розмірі 88
499,00 грн.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК
України визначено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши укладений сторонами
Договір на виконання робіт № 31-08/1, суд
дійшов висновку про те, що за своєю
правовою природою даний договір є
договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

На підтвердження виконання робіт по
договору позивач надав суду підписану
в двосторонньому порядку довідку про
вартість виконаних будівельних
робіт/та витрат/ за вересень 2010 року на
суму 148499,00 грн. та акт приймання
виконаних підрядних робіт на суму 148499,00
грн., який підписаний та скріплений
печаткою лише з боку позивача.

Відповідно до п. 11.1 договору розрахунки
за виконані роботи будуть
здійснюватись на підставі актів
приймання виконаних робіт (ф. КБ-2в) та
довідки про вартість виконаних робіт
(КБ-2№ проміжними платежами в міру
виконання робіт або за повністю
завершені роботи.

Підрядник визначає обсяги та вартість
виконаних робіт, що підлягають оплаті,
та готує відповідні документи і подає
їх для підписання замовнику протягом 3
днів після виконання робіт. Замовник
зобов'язаний підписати подані
підрядником документи, що
підтверджують виконання робіт, або
обґрунтувати причини відмови від їх
підписання протягом 3 днів з дня
одержання. Оплата виконаних робіт
здійснюється протягом 10 днів з дня
підписання документів замовником (п. 11.2
договору).

Враховуючи відсутність з боку
відповідача письмових зауважень або
претензій до виконаних позивачем робіт
та наявністю доказів про часткову
оплату відповідачем виконаних робіт по
договору, суд дійшов висновку, що
роботи виконані позивачем належним
чином і прийняті відповідачем без
зауважень.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, п. 11.2
договору, строк виконання зобов'язання
по сплаті заборгованості за виконані
позивачем роботи настав.

Матеріали справи також свідчать, що
позивач звертався до відповідача з
вимогою про сплату боргу № 015-11/196 від
07.03.2014р. На доказ отримання вимоги
відповідачем позивач надав суду копію
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Проте, відповідач відповіді на вимогу
не надав, суму заборгованості не
сплатив.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача на підставі Договору вартості
виконаних робіт. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 88 499,00 грн. є
правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача пені у
розмірі 5906,40 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання за період з 17.06.2013 по 16.12.2013.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений строк свого обов'язку по
перерахуванню коштів не виконав,
допустивши прострочення виконання
грошового зобов'язання, тому дії
відповідача є порушенням зобов'язання
(ст. 610 Цивільного кодексу України), і
він вважається таким, що прострочив (ст.
612 Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 13.2 договору визначено, що
замовник несе відповідальність за
порушення зі своєї вини грошових
зобов'язань (несвоєчасну оплату
виконаних робіт, інших платежів) у
розмірі подвійної відсоткової ставки
Нацбанку України від простроченої суми
за весь час прострочення.

Суд перевірив та вважає за можливе
задовольнити вимогу позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
5906,40 грн.

Позивач заявив про стягнення з
відповідача 9902,82 грн. 3% річних та
збитків від інфляції в розмірі 8025,90 грн.
нарахованих у період з 11.10.2010 по 16.12.2013.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та
збитків від інфляції наданий
позивачем, суд встановив, що позивач
здійснив розрахунок 3% річних та
збитків від інфляції у відповідності
до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача в частині стягнення 3%
річних та збитків від інфляції є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в сумі 9902,82 грн.
та 8025,90 грн. відповідно до розрахунку
позивача.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 42, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд м. Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрпериклаз" (0315, м. Київ, вулиця Федори
Пушиної, 13, ідентифікаційний код 33346498),
з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Дочірнього підприємства
"Чернігівський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (14005, м. Чернігів, вулиця
Київська, 17, ідентифікаційний код 32016315)
88 499,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч
чотириста дев'яносто дев'ять гривень 00
коп.) боргу, 5 906,40 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот шість гривень 40 коп.) пені, 9
902,82 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот дві
гривні 82 коп.) 3% річних, 8025,90 грн. (вісім
тисяч двадцять п'ять гривень 90 коп.)
збитків від інфляції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпериклаз" (0315, м.
Київ, вулиця Федори Пушиної, 13,
ідентифікаційний код 33346498), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, в доход Державного
бюджету України 2 246,68 грн. (дві тисячі
двісті сорок шість гривень 68 коп.)
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.04.2014

Суддя Грєхова
О. А.