м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2478/14 09.04.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Просто-Страхування»До1)
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний банк «Укоопспілка» 2)
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо»простягнення 4 514,00 грн.

Суддя Куркотова Є.Б.

Представники: Від
позивачаКрашеніннікова М.І.Від
відповідача 1 не з'явивсяВід
відповідача 2не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Просто-Страхування» (далі - Позивач)
звернулося до Господарського суду м.
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Укоопспілка» (надалі - Відповідач
1) та Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо» (надалі - Відповідач 2) про
стягнення 4 514,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Приватним акціонерним товариством
«Просто-Страхування» на підставі
договору добровільного страхування
транспортних засобів №2117 серії АТК від
27.12.2011 р. внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди
(надалі - ДТП) виплачено страхове
відшкодування власнику автомобіля
марки «Wolkswagen», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, а тому позивачем
відповідно до положень статті 27 Закону
України «Про страхування» та статей 993,
1191 Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки «Daewoo», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, працівником якого скоєно
ДТП, застрахована ТДВ «Страхова
компанія «Кредо» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс №АВ/2299003), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідачів.
Позивач просить стягнути з відповідача
2 суму збитків в порядку регресу у
розмірі 4 004,00 грн., а з відповідача 1
франшизу у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.02.2014 р. порушено провадження у
справі та призначено її до розгляду на
12.03.2014 р.

11.03.2014 р. через канцелярію суду від
представника відповідача 2 надійшов
відзив на позовну заяву, за змістом
якого останній заперечував проти
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, оскільки позивачем не надано
документів, банківських виписок про
рух коштів, що підтверджують наявність
заборгованості страхувальника перед
позивачем в частині оплати страхових
платежів за договором добровільного
страхування, а також не надано належних
доказів проведення заліку однорідних
вимог між позивачем та його
страхувальником, в тому числі за
бухгалтерським обліком страхової
компанії, податковими накладними.
Також відповідач 2 зазначив, що за його
розрахунком сума страхового
відшкодування становить 1 170,00 грн., яка
була виплачена позивачу в порядку
регресу.

Також, 11.03.2014 р. через канцелярію суду
від відповідача 2 надійшли документи на
виконання вимог ухвал суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 12.03.2014 р. у зв'язку із неявкою у
судове засідання представника
відповідача 2, розгляд справи
відкладено до 26.03.2014 р.

21.03.2014 р. через канцелярію суду від
представника відповідача 2 надійшло
клопотання про здійснення розгляду за
його відсутністю за наявними
матеріалами у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.03.2014 р. у зв'язку із неявкою у
судове засідання представників
позивача та відповідача 2, розгляд
справи відкладено до 09.04.2014 р.

09.04.2014 р. через канцелярію суду від
представника позивача надійшли
письмові уточнення позовних вимог, які
суд розцінює, як заяву про зменшення
розміру позовних вимог, за змістом
якої, позивач просив суд стягнути з
відповідача 1 франшизу у розмірі 510,00
грн., а з відповідача 2 страхове
відшкодування у розмірі 3 304,00 грн.

На підставі п. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України судом
прийнято заяву про зменшення розміру
позовних вимог до прийняття рішення по
справі, а відтак має місце нова ціна
позову у розмірі 3 814,00 грн. в межах якої
вирішується спір у даній справі.

09.04.2014 р. через канцелярію суду від
представника відповідача 2 надійшло
клопотання про здійснення розгляду за
його відсутністю. За змістом
клопотання, представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
заперечував у повному обсязі.

В судове засідання представник
позивача з'явився, позовні вимоги, з
урахуванням їх уточнень, підтримав та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явилися, хоча про час та
місце судового засідання були належним
чином повідомлені, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №233, яке 31.03.2014 р.
отримано відповідачем 2, а також
розпискою від 26.03.2014 р. про відкладення
розгляду справи на 09.04.2014 р., яка містить
підпис представника відповідача 1.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачі повідомлені про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2011 р. між Приватним акціонерним
товариством «Просто-Страхування» та
ОСОБА_2 укладено договір страхування
транспортних засобів №211712 серії АТК,
за яким позивачем застраховані майнові
інтереси останнього, що не суперечать
чинному законодавству України, які
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортним
засобом, автомобілем «Volkswagen»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

26.04.2012 р. о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3,
керуючи транспортним засобом
автомобілем «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, в м.
Херсоні по вул. Ушакова, не вибрав
безпечну швидкість руху та безпечну
дистанцію внаслідок чого здійснив
наїзд на автомобіль «Volkswagen», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
призвело до зіткнення та пошкодження
обох транспортних засобів, що
підтверджується довідкою СОМ ДТП ВДАІ
ГУ МВС України в Херсонській області.

Постановою Голопристанського
районного суду Херсонської області від
20.07.2012 р. у справі №2108/2012/2012 водія ОСОБА_3
визнано винною у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до звіту №166 про оцінку
автомобіля «Volkswagen», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного
08.05.2012 р. ДП УЕК «Експерт-Свервіс»,
вартість матеріального збитку,
завданого власникові «Volkswagen»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що дорівнює вартості відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 5 272,65 грн.

Страховим актом №б/н від 23.05.2012 р.
пошкодження транспортного засобу
марки «Volkswagen», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, що сталося
26.04.2012 р. о 11 годині 00 хвилин в м. Херсоні
по вул. Ушакова, визнано позивачем
страховим випадком та призначено до
виплати в якості страхового
відшкодування 4 509,00 грн.

11.05.2012 р. ОСОБА_2 власник застрахованого
позивачем транспортного засобу
«Volkswagen», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 звернулася до позивача із
заявою на виплату страхового
відшкодування за змістом якої просила
відповідача здійснити зарахування
частини суми страхового відшкодування
у розмірі 3 304,00 грн. в рахунок
несплаченого страхового платежу, іншу
частину страхового відшкодування у
розмірі 1 205,00 грн. перерахувати на
рахунок ПП Бутенко (СТО).

Із матеріалів справи вбачається, що
25.05.2012 р. позивач перерахував частину
страхового відшкодування у розмірі 1
205,00 грн. на рахунок ПП Бутенко (СТО)
безготівково - платіжне доручення №15535
від 25.05.2012 р., а в частині відшкодування 3
304,00 грн. зобов'язання позивача перед
страхувальником припинені згідно ст. 601
Цивільного кодексу України шляхом
зарахування зустрічної однорідної
вимоги (за зобов'язанням ОСОБА_2 по
сплаті страхових платежів) на підставі
заяви страхувальника, що
підтверджується розпорядження №002264
від 24.05.2012 р.

Главою 50 Цивільного кодексу України
визначені підстави та способи
припинення зобов'язань, які можуть
застосовуватися в т.ч. до виконання
зобов'язань по відшкодуванню шкоди.

Тобто, під виконанням зобов'язання по
виплаті страхового відшкодування
необхідно розуміти не лише сплату
грошових коштів, а і припинення
грошового зобов'язання у інший
передбачений чинним законодавством
спосіб, що свідчить про виконання
особою зобов'язання по відшкодуванню
шкоди.

В даному випадку, зобов'язання позивача
перед своїм страхувальником по
відшкодуванню шкоди в частині 3 304,00 грн.
припинені шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог, що
відповідає положенням ст. 601 Цивільного
кодексу України, а тому заперечення
відповідача суд відхиляє.

20.06.2012 р. позивачем складено додатковий
страховий акт до страхового акту від
23.05.2012 р., яким додатково призначено до
виплати страхувальника суму
страхового відшкодування у розмірі 475,00
грн.

21.06.2012 р. позивачем на підставі заяви
страхувальника від 12.06.2012 р. виплачено
на рахунок ПП Бутенко (СТО) суму
страхового відшкодування у розмірі 475,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №18472 від 21.06.2012 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, з урахуванням письмових
уточнень позивача, останній зазначає,
що до нього перейшло в межах суми 4 984,00
грн. право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_3, тобто водія, який керував
автомобілем «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку.

Згідно п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 р. не
вважається володільцем джерела
підвищеної небезпеки і не несе
відповідальності за шкоду перед
потерпілим особа, яка управляє
джерелом підвищеної небезпеки в силу
трудових відносин з володільцем цього
джерела (шофер, машиніст, оператор
тощо).

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 р. визначено, що
під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

З постанови Голопристанського
районного суду Херсонської області від
20.07.2012 р. у справі №2108/2012/2012 вбачається,
що ОСОБА_3, працює у ПАТ КБ
«Укоопспілка», яке є власником
транспортного засобу автомобіля «Daewoo»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, враховуючи, що власником
транспортного засобу «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 є ПАТ КБ
«Укоопспілка», а ОСОБА_3 керував
зазначеним транспортним засобом в силу
трудових правовідносин з ПАТ КБ
«Укоопспілка», обов'язок з
відшкодування шкоди завданої
автомобілю «Volkswagen», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1,
покладається на останнього.

З матеріалів справи також вбачається,
що на момент скоєння ДТП,
цивільно-правова відповідальність ПАТ
КБ «Укоопспілка», за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб
внаслідок експлуатації автомобілю
«Daewoo», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, була застрахована -
відповідачем згідно із полісом
№АВ/2299003.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову
відповідальність відповідача 1, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобілю «Daewoo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2
застраховано - відповідачем 2, що
підтверджується полісом №АВ/2299003, то
саме відповідач 2 зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу
в порядку регресу в межах ліміту
відповідальності.

Положеннями п. 36.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що страховик
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентованої виплати) та виплати
його;

- у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Претензією щодо виплати страхового
відшкодування в порядку регресу №04-1375
від 12.03.2013 р., позивач звернувся до
відповідача 2 з вимогою відшкодувати у
порядку регресу шкоду, заподіяну в
результаті ДТП у розмірі 5 684,99 грн.

17.07.2013 р. відповідач 2 перерахував на
рахунок позивача страхове
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 1 170,00 грн., що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
платіжного доручення №790 від 17.07.2013 р.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи (звіт №166 від 08.05.2012
р.) підтверджено, що розмір
відновлювального ремонту автомобіля
«Volkswagen», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу, внаслідок спірного
ДТП становить 5 272,65 грн., а позивачем
набуто право зворотної вимоги у
розмірі 4 984,00 грн.

Полісом №АВ/2299003 передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.
франшиза 510,00 грн.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Враховуючи визначені полісом №АВ/2299003
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що обмежений розміром шкоди,
право на вимогу якої перейшло до
позивача, відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 4 474,00 грн. (4 984,00 грн. набуте
право вимоги - 510,00 грн. франшизи за
полісом) до звернення позивача із
позовом до суду.

В свою чергу, відповідачем 2 до
звернення позивачем із позовом
виплачено останньому страхове
відшкодування у розмірі 1 170,00 грн., а
відтак не виплачена сума страхового
відшкодування в порядку регресу, яка
підлягає стягненню з відповідача 2 на
користь позивача становить 3 304,00 грн. (4
474,00 грн. - 1 170,00 грн.).

За таких обставин, з урахуванням заяви
про зменшення розміру позовних вимог,
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача 2 на користь позивача
страхового відшкодування у розмірі 3
304,00 грн. є правомірними та
обґрунтованими.

Щодо заявлених позовних вимог, з
урахуванням письмових уточнень, до
відповідача 1 суд відзначає наступне.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням). При цьому, якщо шкода
завдана працівником під час виконання
ним своїх трудових обов'язків, то,
згідно з частиною 1 ст. 1172 Цивільного
кодексу України, така шкода
відшкодовується роботодавцем винної
особи.

Отже, відповідальність за заподіяну
шкоду в сумі, яка не підлягає
відшкодуванню за полісом №АВ/2299003,
покладається на особу, відповідальну
за її заподіяння, а відтак Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
банк «Укоопспілка» зобов'язано
відшкодувати позивачу завдану шкоду у
розмірі 510,00 грн. (франшиза за полісом).

Аналогічного висновку дійшов Вищий
господарський суд України у постанові
від 09.10.2012 р. №5023/4833/11.

За таких обставин, позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«Просто-Страхування», з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог, про стягнення з Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Укоопспілка» шкоди у розмірі 510,00
грн. та з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо» страхового відшкодування у
розмірі 3 304,00 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись
статтями ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
«Просто-Страхування» задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний банк
«Укоопспілка» (01001, м. Київ, вул.
Хрещатик, 7/11; ідентифікаційний код
21536532) на користь Приватного
акціонерного товариства
«Просто-Страхування» (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10; ідентифікаційний код 24745673)
шкоду у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн. 00
коп. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 244 (двісті сорок чотири)
грн. 30 коп.

3. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо» (69068, м. Запоріжжя, просп.
Моторобудівників, 34; ідентифікаційний
код 13622789) на користь Приватного
акціонерного товариства
«Просто-Страхування» (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10; ідентифікаційний код 24745673)
страхове відшкодування у розмірі 3 304
(три тисячі триста чотири) грн. 00 коп. та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 582 (одна тисяча п'ятсот
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Повний текст рішення складено та
підписано 10.04.2014 р.