ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" квітня 2014 р.Справа № 916/917/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "ОДЕСАГАЗ"

До відповідача: Державного
підприємства "Одеський завод
будівельних матеріалів" Міністерства
оборони України

про стягнення 98091,52 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Кураніна К.С., представник
за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Публічне
акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ"
звернувся до господарського суду
Одеської області із позовною заявою, у
якій, з урахуванням уточнень від
15.04.2014р. просить суд стягнути з
Державного підприємства "Одеський
завод будівельних матеріалів"
Міністерства оборони України 96209,77 грн.
сума основного боргу, 1438,36 грн. пеня, 331,93
грн. 3% річних та 111,46 грн. інфляційних.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву та витребувані судом
документи не надав, відповідач свого
права на захист не використав, хоч і
повідомлявся про час та місце
проведення судового засідання
належним чином шляхом надсилання ухвал
суду на адресу реєстрації, що
вбачається з наявного у матеріалах
справи поштового повідомлення про
вручення ухвали суду, тому суд вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

01 січня 2010 року між Відкритим
акціонерним товариством "ОДЕСАГАЗ"
(Облгаз) та Державним підприємством
"Одеський завод будівельних
матеріалів" Міністерства оборони
України (Споживач) укладено договір на
постачання та транспортування
природного газу підприємствам, які
відпускають теплову енергію для потреб
населення, бюджетних установ та
організацій № 007986-Т, предметом якого є
надання послуг Споживачу з постачання
та транспортування природного газу для
виробництва теплової енергії для
потреб населення, бюджетних установ та
організацій; газ передається у пункти
споживання Споживача розташовані за
адресою: м. Одеса, 4-й Басейний п-к 7.

Згідно з умовами п.3.2 договору Державне
підприємство "Одеський завод
будівельних матеріалів" Міністерства
оборони України зобов'язалось,
зокрема, прийняти газ у обсягах,
визначених договором, забезпечити
своєчасну оплату за газ, щодобово
надавати Облгазу інформацію про
витрати газу та режим газопостачання. В
свою чергу, згідно до п. 4.12 договору на
підставі наданих звітів з автоматичних
коректорів (обчислювачів)
уповноваженими представниками сторін
до 2 числа, наступного за звітним,
місяця складаються акти
прийому-передачі газу за відповідний
місяць. Вказані акти прийому-передачі є
підставою для остаточних розрахунків.

За умовами п. 6.1 договору, оплата за
транспортування та постачання
природного газу здійснюється
грошовими коштами шляхом
перерахування на рахунок Облгазу
протягом місяця поставки 100% вартості
запланованих обсягів газу. При цьому,
перша частина оплати в розмірі 50% від
вартості запланованих місячних
обсягів перераховується на рахунок
Облгазу не пізніше 10 числа місяця і
якому здійснюється поставка газу, а
друга частина у розмірі 50 % - до 20 числа
місяця, у якому здійснюється поставка
газу. Остаточний розрахунок за
фактично спожиті обсяги газу
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу до 10 числа
місяця, наступного за звітним.

Згідно п.6.4. договору звірка
розрахунків за звітний місяць
здійснюється Відкритим акціонерним
товариством "ОДЕСАГАЗ" та Державним
підприємством "Одеський завод
будівельних матеріалів" Міністерства
оборони України до 25 числа наступного
за звітним місяцем на підставі
відомостей про фактичну оплату
вартості послуг і актів
прийому-передачі газу. Вказана звірка
оформлюється актом звірки.

Згідно п.11.1. договору його дія
поширюється до 31.12.2014р.

Відповідно до даних преамбули статуту
позивача, Публічне акціонерне
товариство "ОДЕСАГАЗ" є
правонаступником прав та обов'язків
Відкритого акціонерного товариства
"ОДЕСАГАЗ".

31.12.2013р. між сторонами договору було
складено та підписано акт
приймання-передачі природного газу,
згідно якого у грудні 2013року позивачем
було передано відповідачу 50000 куб м
газу на загальну суму 65460 грн.

Виходячи з положень п. 6.1 договору
Державне підприємство "Одеський завод
будівельних матеріалів" Міністерства
оборони України повинно було
передплати вартість очікуваної
поставки газу за грудень не пізніше
10.01.2014р., однак фактично відповідачем
було оплачено вартість отриманого газу
платежами від 16.02.2014р. на суму 9729,78 грн.,
від 17.02.2014р. на суму 13000 грн., від 18.02.2014р.
на суму 30000 грн. та 19.02.2014р. на суму 12730,22
грн., що підтверджується даними
розрахунків позивача.

31.01.2014р. між сторонами договору було
складено та підписано акт
приймання-передачі природного газу,
згідно якого у січні 2014року позивачем
було передано відповідачу 54618 куб м
газу на загальну суму 71505,90 грн.

Виходячи з положень п. 6.1 договору
Державне підприємство "Одеський завод
будівельних матеріалів" Міністерства
оборони України повинно було
передплати вартість очікуваної
поставки газу за січень не пізніше
10.02.2014р., однак фактично відповідачем
було частково оплачено вартість
отриманого газу платежами від 23.02.2014р.
на суму 2269,78 грн., від 06.03.2014р. на суму 5000
грн., від 11.03.2014р. на суму 5000 грн., від
11.03.2014р. на суму 3000 грн. та 28.03.2014р. на
суму 5000 грн., що підтверджується даними
розрахунків позивача.

28.02.2014р. між сторонами договору було
складено та підписано акт
приймання-передачі природного газу,
згідно якого у лютому 2014року позивачем
було передано відповідачу 34352 куб м
газу на загальну суму 44973,65 грн.

Виходячи з положень п. 6.1 договору
Державне підприємство "Одеський завод
будівельних матеріалів" Міністерства
оборони України повинно було
передплати вартість очікуваної
поставки газу за лютий не пізніше
10.03.2014р., однак фактично відповідачем
оплату проведено не було, що
підтверджується даними розрахунків
позивача.

Згідно п. 7.2 договору за несвоєчасну
оплату послуг у строки, зазначені у п. 6.1
даного договору, Споживач сплачує на
користь Облгазу суму заборгованості з
урахуванням офіційно встановленого
індексу інфляції та відсотків річних
за весь час прострочення, а також пеню
за кожний день прострочення платежу у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня.

У зв'язку з простроченням сплати
вартості отриманого газу, позивачем
здійснено розрахунок інфляційних, 3%
річних та пені. Так, відповідно до
даних такого розрахунку за
відповідачем рахується основна
заборгованість у розмірі 96209,77 грн., 1438,36
грн. пеня, 331,93 грн. 3% річних та 111,46 грн.
інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням прийнятих на себе
договірних зобов'язань відповідачем та
направлені на стягнення з відповідача
суми боргу в загальному розмірі 98091,52
грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши норми
чинного законодавства, дійшов
наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "ОДЕСАГАЗ" про стягнення
заборгованості за спожитий газ у сумі
96209,77 грн. підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами, не
спростовані відповідачем, суд вважає
їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню зі стягненням з
відповідача 96209,77 грн.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Згідно п. 7.2 договору за несвоєчасну
оплату послуг у строки, зазначені у п. 6.1
даного договору, Споживач сплачує на
користь Облгазу суму заборгованості з
урахуванням офіційно встановленого
індексу інфляції та відсотків річних
за весь час прострочення, а також пеню
за кожний день прострочення платежу у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем 1438,36 грн. пені,
331,93 грн. 3% річних та 111,46 грн.
інфляційних, вважає його вірним, а
вимоги про їх стягнення правомірними.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог зі
стягненням з відповідача 96209,77 грн.
основного боргу, 1438,36 грн. пені, 331,93 грн.
3% річних та 111,46 грн. інфляційних.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Одеський завод будівельних
матеріалів" Міністерства оборони
України (65039, м. Одеса, 4-й Басейний пров.,
7, код 08336521; р/р 8300 в ПАТ
„УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ОДЕСАГАЗ" (65003, м. Одеса, вул.
Одарія, б.1, код 03351208; р/р 972 в АТ
„Єврогазбанк", МФО 380430) основну
заборгованість у сумі 96209 (дев'яносто
шість тисяч двісті дев'ять) грн. 77 коп.,
пеню в сумі 1438 (тисяча чотириста
тридцять вісім) грн. 36 коп., 3% річних у
сумі 331 (триста тридцять одна) грн. 93
коп., інфляційні у сумі 111 (сто
одинадцять) грн. 46 коп. та 1827 (тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. коп.
судового збору.

Повний текст рішення складено 23.04.2014
року.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Д'яченко Т.Г.