ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014 р.
Справа № 914/830/14

за позовом: Дочірнього підприємства
«Львівський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» в особі філії
«Радехівський райавтодор», м.Львів

до відповідача: Станинської сільської
ради Радехівського району Львівської
області, с.Станин Радехівського району
Львівської області

про стягнення 7249,69грн.

Суддя Щигельська О.І.

при
секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Блажевський І.П. -
представник за довіреністю

від відповідача: Згурська Н.Р. -
представник, сільський голова

Суть спору: позов заявлено Дочірнім
підприємством «Львівський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» в особі
філії «Радехівський райавтодор»,
м.Львів до Станинської сільської ради
Львівської області, с.Станин
Радехівського району Львівської
області про стягнення 7249,69грн., з яких
6799,00грн. основного боргу, 65,38грн. 3%
річних та 101,99грн. індексу інфляції,
283,32грн. пені.

Ухвалою суду від 14.03.2014р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду в судовому засіданні на
02.04.2014р.від 14.асті повноважного
представника.дження своїх вимог та
заперечень суду не надали, позивачем
подано заяву про розг Ухвалою суду від
02.04.2014р. розгляд справи відкладено на
14.04.2014р. у зв'язку з неявкою відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні 14.04.2014р. ствердив, що між
позивачем та відповідачем -
Станинською сільською радою у вересні
2013 року укладено договір, на виконання
якого в жовтні 2013р. позивачем виконано
роботи, що підтверджується підписаними
представниками сторін актами та
повідомив про погашення відповідачем
суми основного боргу.

Представник відповідача в судовому
засіданні 14.04.2014р. факт сплати суми
боргу в розмірі 6799,00грн. підтвердив, при
супровідному листі вх.№14153/14 від
03.04.2014р. долучив письмові пояснення та
докази, на підтвердження зазначених
обставин. Просив у задоволенні вимоги
про стягнення пені, 3% річних та індексу
інфляції відмовити.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами, в
яких достатньо доказів для прийняття
рішення по суті спору, у відповідності
до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, судом
створювались сторонам необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, у зв'язку із чим
передбачені у ст.77 ГПК України підстави
для відкладення розгляду справи не
вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлено наступне.

Між Станинською сільською радою
Радехівського району Львівської
області (замовник за договором,
відповідач по справі) та Дочірнім
підприємством «Львівський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
(підрядник за договором, позивач по
справі) у вересні 2013 року укладено
договір на виконання робіт, за яким
підрядник зобов'язався своїми силами і
засобами виконати роботи по поточному
ремонту а/д комунальної власності
вул.Миру в с.Станин Радехівського
району Львівської області (п.1.1).

На виконання умов договору, позивачем
виконано роботи на загальну суму
6779,00грн., що відповідає договірній ціні,
визначеній п.2.1 договору, та
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт,
підписаним повноважними
представниками сторін та скріплений їх
печатками.

Відповідно до п.п.4.2, 4.3 договору,
кінцеві розрахунки за виконані роботи
з підрядником здійснюються на протязі
10 днів після підписання акту виконаних
робіт, який готується підрядником та
передається для підписання
уповноваженому представнику замовника
у строк не пізніше 1 числа місяця
наступного за звітним.

Проте, як вбачається з акту звіряння
взаємних розрахунків станом на 31.01.2014р.
заборгованість Станинської сільської
ради на користь філії «Радехівський
райавтодор» становила 6779,00грн.

Невиконання відповідачем взятих на
себе за договором зобов'язань, зумовило
звернення Дочірнього підприємства
«Львівський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» в особі філії
«Радехівський райавтодор» до суду із
позовною заявою про стягнення
зазначеної суми боргу, а також 283,32грн.
пені, нарахованих відповідно до умов
договору, 65,38грн. 3% річних та 101,99грн.
індексу інфляції, відповідно ч.2 ст.625 ЦК
України.

Відповідачем наявність заборгованості
на момент звернення позивача до суду не
заперечено, долучено до матеріалів
справи 2 платіжні доручення №109 від
19.03.2014р. на суму 4111,00грн. та 2668,00грн.,
якими заборгованість в розмірі 6779,00грн.
погашено повністю платежами,
здійсненими 25.03.2014р. та 26.03.2014р.
відповідно.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відтак, зважаючи на те, що на момент
вирішення спору по суті відповідачем
зобов'язання з оплати за договором
виконано в повному обсязі, суд
приходить до висновку, що провадження у
справі в частині стягнення 6779,00грн.
основного боргу слід припинити.

Щодо стягнення 65,38грн. 3% річних та
101,99грн. індексу інфляції, 283,32грн. пені,
суд зазначає наступне.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з
підстав виникнення зобов'язань, є
зокрема договори та інші правочини.

На підставі ч.1 ст.837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
зобов'язанням другої сторони
(замовника), а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст.854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Як визначено ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник
господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно ст.230 ГК України, штрафними
санкціями в цьому Кодексі визначаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Договором, а саме п.11.1, встановлено, що
при простроченні платежу за виконані
роботи і остаточного розрахунку
замовник сплачує підряднику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
національного банку України від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

Проаналізувавши долучений до позовної
заяви розрахунок пені, зважаючи на
надані відповідачем письмові
пояснення щодо дати підписання актів
виконаних робіт, суд приходить до
висновку, що його проведено у
відповідності до вищенаведених норм
законодавства та договору, а відтак,
позовна вимога про стягнення 283,32грн.
пені підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Проаналізувавши долучені позивачем до
позовної заяви розрахунки 3% річних та
індексу інфляції, суд приходить до
висновку, що зазначені вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а саме в сумі 65,38грн. та 101,99грн.
відповідно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.49 ГПК України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог,
проте, в разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Пленумом Вищого господарського суду
України в п.4.7 Постанови №7 від 21.02.2013р.
роз'яснено, що норма ч.2 ст.49 ГПК України
виступає процесуальною санкцією,
зокрема, якщо зменшення позивачем
розміру позовних вимог пов'язане з
частковим визнанням та задоволенням
позову відповідачем після подання
позову, то судовий збір у відповідній
частині покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на
те, що ухвалою суду від 14.03.2014р. позивачу
надано відстрочку сплати судового
збору, а також те, що основна
заборгованість повністю погашена
відповідачем лише 26.03.2014р., тобто після
звернення позивача до суду та
прийняття останнім справи до свого
провадження, суд приходить до висновку,
що судовий в повному обсязі слід
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, п.1.1 ст.80, 82, 84,
85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Станинської сільської
ради Радехівського району Львівської
області (Львівська область,
Радехівський район, с.Станин, вул.Миру,
буд.57, ) на користь
Дочірнього підприємства «Львівський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (м.Львів, вул.Володимира
Великого, буд.54, ) 283,32грн.
пені, 65,38грн. 3% річних та 101,99грн. індексу
інфляції.

3. В частині стягнення 6779,00грн.
основного боргу провадження по справі
припинити.

4. Стягнути з Станинської сільської
ради Радехівського району Львівської
області (Львівська область,
Радехівський район, с.Станин, вул.Миру,
буд.57, ) 1827,00грн. судового
збору в доход державного бюджету.

5. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

6. Строк і порядок оскарження рішення
суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 22.04.2014р.

Суддя
Щигельська О.І.