ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2014 року
Справа № 24/5005/10718/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Джихур О.В.
(доповідач)

суддів: Лисенко О.М., Вечірко І.О.

при секретарі судового засідання
Ситниковій М.Ю.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1 представник,
довіреність №3301 від 04.11.13; ОСОБА_2
представник, довіреність №3302 від 04.11.13
(був присутній в судовому засіданні 15
квітня 2014 року);

кредитор ОСОБА_3: паспорт, НОМЕР_1
виданий Ленінським РВ УМВС України
вДніпропетровській області від 03.04.98
(був присутній в судовому засіданні 15
квітня 2014 року); ОСОБА_4 представник,
довіреність №881 від 20.05.11 (була присутня
в судовому засіданні 15 квітня 2014 року);

ліквідатор Андросова В.Є.: арбітражний
керуючий, посвідчення НОМЕР_2 від 04.07.13;

від УПФ України в Дніпропетровській
області: Семенкіна Ю.М. представник,
довіреність № 762/07/22 від 24.02.14;
Гайдамачук Л.Г. представник,
довіреність № 8312/08-24 від 06.09.12 (був
присутній в судовому засіданні 15
квітня 2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8, м.
Підгородне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року у справі № 24/5005/10718/2012

за заявою Управління пенсійного фонду
України в Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
смт.Ювілейне

до Фермерського господарства "Ромашка
біла", с.Волоське, Дніпропетровський
район, Дніпропетровська область

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року (судя Калиниченко Л.М.)
відмовлено громадянину ОСОБА_8 в
задоволенні скарги на дії ліквідатора
Андросової В.Є.

Ухвала господарського суду мотивована
ст.ст.7, 9, 21, 36 Закону України "Про
фермерське господарство", до складу
майна фермерського господарства
можуть входити продукція вироблена
господарством в результаті
господарської діяльності, одержані
доходи, інше майно, набуте на підставах,
що не заборонено законом і таке інше.
Земельні ділянки були видані ні як
фізичній особі ОСОБА_8, а як
Фермерському господарству "Ромашка
біла" для сільськогосподарського
використання, для ведення фермерського
господарства.

Не погодившись з вказаною ухвалою
ОСОБА_8 її оскаржує на предмет
невідповідності фактичним обставинам
справи та нормам матеріального права.

Скаржник посилається на те, що судом не
було з'ясовано питання, хто саме, як не
скаржник є власником виявленого врожаю
соняшника 2013 року з земель, які орендує
громадянин ОСОБА_8 за договором оренди
земельних ділянок від 26 лютого 2004 року.

Пославшись на ст.775 Цивільного кодексу
України, ст.95 Земельного кодексу
України скаржник стверджує, що право
власності на врожай і інші плоди з
земельних ділянок мають виключно
користувачі цих земельних ділянок.

ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року,
задовольнити скаргу на дії
ліквідатора.

Ліквідатор арбітражний керуючий
Андросова В.Є., кредитори ОСОБА_3,
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області доводи
апеляційної скарги заперечують,
вважають ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року законною, просять
залишити її без змін, апеляційну скаргу
без задоволення.

В судовому засіданні 15 квітня 2014 року
оголошувалася перерва до 17 квітня 2014
року.

Представник скаржника в судовому
засіданні додатково пояснив, що ОСОБА_8,
як орендар земельної ділянки несе
витрати по сплаті орендної плати за
користування земельною ділянкою. В
даному випадку фермерське
господарство має право
використовувати земельну ділянку
державної або комунальної власності,
яка надана в оренду фізичній особі
-засновнику юридичної особи для
ведення фермерського господарства.
Таке право здійснюється відповідно до
Статуту фермерського господарства,
якщо інше не передбачено угодою між
членами фермерського господарства та
законом. Скаржник надав додаткові
копії документів, які підтверджують
понесені витрати на вирощування
соняшника за договором на вирощування
врожаю, укладеним ОСОБА_8

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Провадження у справі про банкрутство
Фермерського господарства "Ромашка
біла" порушено господарським судом
Дніпропетровської області 12 грудня 2012
року за заявою Управління Пенсійного
фонду України в Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області за
ознаками ст.52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України від 30 червня
1999 року №784-ХІV).

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 20 грудня
2012 року боржника визнано банкрутом, у
справі відкрита ліквідаційна
процедура, ліквідатором Фермерського
господарства "Ромашка біла" призначено
ініціюючого кредитора.

Ухвалою від 17 січня 2013 року припинено
повноваження ініціюючого кредитора
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, як
ліквідатора, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Андросову В.Є.

10 вересня 2013 року до господарського
суду Дніпропетровської області від
кредитора ОСОБА_3 надійшло клопотання,
в якому він просить зобов'язати
ліквідатора включити в ліквідаційну
масу майно, яке було ним виявлено в ході
ліквідаційної процедури, а саме врожай
соняшника розташований на земельній
ділянці 100 га на території Волоської
сільської ради за межами населеного
пункту с. Волоське Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, яка
виділена Голові фермерського
господарства ОСОБА_8 з метою ведення
фермерського господарства; зобов'язати
ліквідатора прийняти міри щодо вжиття
заходів по збору врожаю та організацію
його збереження; зобов'язати
ліквідатора запропонувати кредиторам
понести витрати пов'язані зі збором
врожаю, з подальшою компенсацією
відповідно до черговості передбаченою
ст.31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; накласти
арешт на вищезазначене майно та
заборонити будь -яким особам, окрім
ліквідатора або уповноваженим ним
особам ліквідатора розпоряджатись
таким майном.

Ухвалою від 24 жовтня 2013 року
господарський суд Дніпропетровської
області залучив до матеріалів справи
докази, надані кредитором ОСОБА_3,
визнав грошові вимоги громадянина
ОСОБА_3 на суму 918 197, 26 грн. з
віднесенням їх до четвертої черги
задоволення, відхилив клопотання
ОСОБА_3, щодо накладення арешту на майно
банкрута, зобов'язав ліквідатора
Андросову В.Є. укласти договір
складського зберігання зерна з
Публічним акціонерним товариством
"Комбікорм", витрати, пов'язані із
збором, переробкою та зберіганням
зерна до його реалізації покласти на
громадянина ОСОБА_3 згідно його згоди
(т.1, а.с.222-225).

У зазначеній ухвалі господарський суд
Дніпропетровської області дійшов
висновку, що виявлене ліквідатором
майно у вигляді врожаю соняшника та
кукурудзи, якими були засіяні земельні
ділянки надані ОСОБА_8 в користування
для ведення фермерського господарства,
підлягає включенню до ліквідаційної
маси банкрута.

15 січня 2014 року до господарського суду
Дніпропетровської області від ОСОБА_8
надійшла скарга на дії ліквідатора (т.2,
а.с.22), в якій він вказує, що врожай
зернових 2013 року з земельних ділянок,
які він орендує, належить йому, як
фізичній особі, і не може бути майном
Фермерського господарства "Ромашка
біла", яке ще на початку 2012 року
припинило господарську діяльність.
Врожай зернових 2013 року вирощений
завдяки матеріально -технічним
ресурсам ОСОБА_8 та Акціонерного
товариства закритого типу
"Промпобутуніверсал", згідно договору
вирощування врожаю №3 від 08 квітня 2013
року.

ОСОБА_8 просив зобов'язати ліквідатора
Фермерського господарства "Ромашка
біла" виключити зі складу
ліквідаційної маси, належної
Фермерському господарству "Ромашка
біла" зерно врожаю зернових 2013 року з
земелених ділянок, які орендує
громадянин ОСОБА_8 і яке вирощене його
зусиллями, зобов'язати ліквідатора
Фермерського господарства "Ромашка
біла" повернути ОСОБА_8 все зерно врожаю
зернових 2013 року (т.2, а.с.22-23).

Згідно Статуту Фермерського
господарства "Ромашка біла",
зареєстрованого Дніпропетровською
районною державною адміністрацією
Дніпропетровської області 18 липня 2003
року (в редакції змін від 11 листопада 2008
року), оригінал якого оглянуто в
судовому засіданні 15 квітня 2014 року,
копія долучена до матеріалів справи,
Фермерське господарство "Ромашка біла"
створено, крім іншого, на підставі
рішення Х-ої сесії Волоської сільської
ради ХХІV скликання Дніпропетровського
району Дніпропетровської області від 09
липня 2003 року, договору оренди
земельної ділянки №02 від 04
березня 2004 року, укладеного згідно
розпорядження Голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації від 15 січня 2004
року №18-р.

Головою господарства є його засновник
ОСОБА_8, що підтверджується також
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців станом на 20 грудня 2012 року
за №15425542 (т.1, а.с.62).

Матеріали справи свідчать, що на
підставі договору оренди земельних
ділянок від 26 лютого 2004 року, укладеним
між Дніпропетровською районною
державною адміністрацією в
Дніпропетровській області та
громадянином ОСОБА_8 останньому було
передано в оренду земельні ділянки
загальною площею 100 га, з них (ріллі за
рахунок земель запасу) -35, 3140 га,
(пасовищ за рахунок земель резервного
фонду) -64, 6860 га, які знаходяться на
території Волоської сільської ради за
межами населеного пункту с. Волоське
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області строком на 49
років.

Згідно п.2.1 договору оренди вказані
земельні ділянки передані в оренду для
сільськогосподарського використання
-для ведення фермерського господарства
(т.1, а.с.152).

Відповідно до п.п. "а" п.5.1 Статуту
фермерського господарства, землі
господарства можуть складатись із
земельної ділянки, що знаходиться в
користуванні господарства, в тому
числі на умовах оренди.

Відповідно до приписів п.1 ст.1 Закону
України "Про фермерське господарство"
фермерське господарство є формою
підприємницької діяльності громадян
із створенням юридичної особи, які
виявили бажання виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та реалізацією
з метою отримання прибутку на
земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Згідно ст.19 Закону України "Про
фермерське господарство" до складу
фермерського господарства (складеного
капіталу) можуть входити: будівлі,
споруди, облаштування, матеріальні
цінності цінні папери, продукція,
вироблена господарством в результаті
господарської діяльності, одержані
доходи, інше майно, набуте на підставах,
що не заборонені законом, право
користування землею, водою та іншими
природними ресурсами, будівлями,
спорудами, обладнанням, а також інші
майнові права (в тому числі на
інтелектуальну власність), грошові
кошти, які передаються членами
фермерського господарства до його
складеного капіталу.

Отже, земельна ділянка загальною
площею 100 га, яка була надана ОСОБА_8 в
користування для ведення фермерського
господарства входить до складу
Фермерського господарства "Ромашка
біла".

Вказане підтверджується також й тим, що
ОСОБА_8 від імені Фермерського
господарства "Ромашка біла" подавав до
органу державної податкової служби
податкові декларації з плати за землю,
зазначаючи в них земельну ділянку, яка
перебуває в оренді за договором оренди
від 26 лютого 2004 року (т.2, а.с.50-72).

При огляді майна Фермерського
господарства "Ромашка біла" 11 вересня
2013 року було встановлено, що земельні
ділянки, які знаходяться у
користуванні фермерського
господарства в особі голови ОСОБА_8
засіяні посівами соняшника та
кукурудзою, про що комісією у складі
ліквідатора арбітражного керуючого
Андросової В.Є., представником ОСОБА_11
ОСОБА_12, представником виконкому
Волоської сільської ради ОСОБА_13
складено відповідний акт (т.1, а.с.184 -187).

Вказане також підтверджується актом
Дніпропетровського районного
управління агропромислового розвитку
від 18 вересня 2013 року (т.1, а.с.189).

Скаржник ОСОБА_8 не заперечує тієї
обставини, що на переданих йому в
оренду земельних ділянках він разом з
Акціонерним товариством закритого
типу "Промпобутуніверсал" вирощував
врожай, що підтверджується договором
вирощування врожаю №3 від 08 квітня 2013
року (т.1, а.с.240).

При цьому ОСОБА_8 вказує, що за вказаним
договором він є замовником, а
Акціонерне товариство закритого типу
"Промпобутуніверсал" виконавцем та
власником зібраного врожаю, тому цей
врожай не може бути власністю
Фермерського господарства "Ромашка
біла" і включеним до ліквідаційної маси
господарства -банкрута.

З таким твердженням скаржника судова
колегія не погоджується з наступних
підстав.

Провадження у справі здійснюється за
спрощеною процедурою, яка передбачає
банкрутство відсутнього боржника.

Норми нової редакції Закону у справах
про банкрутство відсутнього боржника
не застосовуються, оскільки процедура
банкрутства такого боржника цією
редакцією Закону не передбачена. Тому
заява (заяви) про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника,
подана (подані) до 19 січня 2013 року,
розглядається (розглядаються) за
правилами попередньої редакції Закону
(п.40 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22 грудня 2011 року
№4212-VI)" від 28 березня 2013 року №01-06/606/2013 в
редакції змін від 07 серпня 2013 року).

Згідно ст.23 Закону про банкрутство з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури підприємницька діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу,
припиняються повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження.

Отже, з 20 грудня 2012 року фермерське
господарство "Ромашка біла" припинило
свою господарську діяльність,
припинилися й повноваження ОСОБА_8 як
голови фермерського господарства.

З дня свого призначення ліквідатор
серед іншого здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження, виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута, очолює ліквідаційну
комісію та формує ліквідаційну масу і
таке інше (ст.25 Закону).

Відповідно до приписів ч.1 ст.26 Закону
про банкрутство усі види майнових
активів (майно та майнові права)
банкрута, які належать йому на праві
власності або повного господарського
відання на дату відкриття
ліквідаційної процедури та виявлені в
ході ліквідаційної процедури,
включаються до складу ліквідаційної
маси, за винятком об'єктів житлового
фонду, в тому числі гуртожитків,
дитячих дошкільних закладів та
об'єктів комунальної інфраструктури,
які в разі банкрутства підприємства
передаються в порядку, встановленому
законодавством, до комунальної
власності відповідних територіальних
громад без додаткових умов і
фінансуються в установленому порядку.

Згідно ч.1 п. "в" ст.14 Закону України "Про
фермерське господарство" фермерське
господарство та його члени відповідно
до закону мають право власності на
посіви і насадження
сільськогосподарських та інших
культур, на вироблену
сільськогосподарську продукцію.

Отже, судова колегія дійшла висновку,
що виявлене ліквідатором майно у
вигляді врожаю соняшника та кукурудзи,
якими були засіяні земельні ділянки,
надані ОСОБА_8 в користування для
ведення фермерського господарства
правомірно було включено до
ліквідаційної маси банкрута.

В той же час дії ОСОБА_8 по
розпорядженню земельною ділянкою, яка
була виділена виключно для ведення
фермерського господарства, в особистих
цілях як фізичній особі, не можна
вважати законними.

Слід зазначити, що оскільки Фермерське
господарство "Ромашка біла" з моменту
визнання його банкрутом припинило
підприємницьку діяльність ОСОБА_8 не
мав правових підстав для укладення
договору про вирощування врожаю як від
імені фермерського господарства, так і
від себе особисто.

Судова колегія вважає, що в розумінні
ст.8 Закону України "Про фермерське
господарство" державна реєстрація
фермерського господарства провадиться
лише після одержання державного акта
на право власності на земельну ділянку
або укладення договору оренди
земельної ділянки та його державної
реєстрації.

Тобто, передача земельної ділянки в
користування або у власність передує
державній реєстрації фермерського
господарства, що підтверджує висновок
про те, що така земельна ділянка
повинна використовуватися саме
фермерським господарством.

Зміни в п.2.1 договору оренди земельної
ділянки від 26 лютого 2004 року щодо зміни
мети використання переданих в оренду
земельних ділянок не вносилися.

З огляду на зазначене, не можна вважати
громадянина ОСОБА_8 власником врожаю на
засіяних земельних ділянках.

Застосування ст.95 Земельного кодексу
України, ст.775 Цивільного кодексу
України, на які посилається скаржник, в
даному випадку повинно здійснюватися в
контексті визначення права власності
на посіви і насадження
сільськогосподарських культур та іншу
вироблену продукцію на земельній
ділянці, якою користується фермерське
господарство за цільовим призначенням
згідно договору оренди.

Посилання скаржника на п.3.9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 травня 2011 року №6 "Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин" є помилковим, оскільки
вказаний пункт регулює питання
підтвердження відповідними доказами
факту самовільного зайняття земельної
ділянки. Питання щодо самовільного
зайняття земельної ділянки при
вирішенні цього спору не виникає.

Не заслуговує на увагу твердження
кредитора ОСОБА_3 і ліквідатора
Андросової В.Є., що ОСОБА_8 не
відноситься до жодної категорії осіб,
які визначені ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
а тому не має права брати участь у даній
справі.

Згідно ч.4 ст.25 Закону про банкрутство
дії ліквідатора (ліквідаційної
комісії) можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Отже, в ліквідаційній процедурі ОСОБА_8
має право оскаржувати дії ліквідатора
в частині віднесення майнових активів
фермерського господарства до
ліквідаційної маси.

З врахуванням викладеного, ухвала
господарського суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року
відповідає діючому законодавству,
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 91, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року у справі № 24/5005/10718/2012
залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, м.
Підгородне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку у двадцятиденний
строк до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
О.В. Джихур

Суддя
О.М. Лисенко

Суддя
І.О. Вечірко

(Дата підписання постанови в повному
обсязі 22.04.14 р.)