ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.2014 Справа № 920/478/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОЮЗ 2000», с.
Селещина, Машівський район, Полтавська
область,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛАН-123», с.
Капустинці, Липоводолинський район,
Сумська область,

про стягнення 50 582 грн. 32 коп.

Суддя О.В. Коваленко

Представники:

від позивача: Яременко А.Д.,
довіреність № 51 від 26.03.2014 року,

від відповідача: не з'явився.

За участю секретаря судового засідання
- Н.М. Саленко.

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на його користь
45 114 грн. 25 коп. основного боргу, 2 056 грн.
72 коп. пені, 3 411 грн. 38 коп. - 30% річних за
неналежне виконання відповідачем
укладеного між сторонами 18.10.2012 року
договору постачання нафтопродуктів №
64-НС.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, у своїй заяві від
10.04.2014 року уточнив свої позовні вимоги
та зазначив, що відповідач сплатив
позивачу основний борг в розмірі 45 114
грн. 25 коп. (платіжне доручення № 1522 від
09.04.2014 року).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, письмового
відзиву не надав, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, тому відповідно до ст. 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
оцінивши та дослідивши докази по
справі, суд встановив:

18.10.2012 року між сторонами був укладений
договір постачання нафтопродуктів №
64-НС (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач
зобов'язується у відповідності із
замовленням передавати партіями і у
власність відповідача нафтопродукт, а
відповідач зобов'язується приймати
нафтопродукти та своєчасно
здійснювати їх оплату на умовах
Договору та додаткових угод до нього.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що
одиниця виміру кількості товару,
асортимент товару та кількість
поставки товару, що поставляється за
Договором, визначається в заявках та до
даного Договору.

Згідно до п. 3.1 Договору відповідач
зобов'язується оплатити товар згідно
умов визначених в додаткових угодах до
даного Договору.

04.12.2013 року сторони уклали Додаткову
угоду № 9073 до Договору, де зазначено, що
позивач поставляє та передає у
власність, а відповідач приймає та
оплачує (на протязі 10 днів з моменту
відвантаження товару) дизельне паливо
ЄВРО в кількості 4 985 літрів на загальну
суму 45 114 грн. 25 коп.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищезазначена додаткова угода
підписана сторонами, скріплена їх
печатками.

Позивач поставив відповідачу товар на
суму 45 114 грн. 25 коп., що підтверджується
підписаною сторонами та скріпленою
печатками видатковою накладною № 9073
від 04.12.2013 року.

Однак, відповідач у встановлені
Договором строки кошти за товар не
сплатив, чим змусив позивача
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права.

Під час розгляду справи відповідач
сплатив 45 114 грн. 25 боргу, факт проплати
підтверджується позивачем (платіжне
доручення № 1522 від 09.04.2014 року).

Оскільки відповідач сплатив 45 114 грн. 25
коп. заборгованості, то суд припиняє
провадження у справі в цій частині на
підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, в зв'язку
з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити 3% річних від
простроченої суми, якщо інше не
встановлено договором.

Згідно до п. 6.6 Договору у випадку
прострочення відповідачем терміну
здійснення взаєморозрахунків
передбачено Договором та додатковою
угодою, відповідач зобов'язаний на
вимогу позивача сплатити суму
заборгованості з урахуванням 30% річних
від простроченої суми за користування
грошовими коштами.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 30% річних в розмірі 3 411 грн.
38 коп., за період з 17.12.2013 року по 18.03.2014
року.

Враховуючи порушення відповідачем
строків виконання зобов'язань та те, що
стягнення 30% річних передбачено
сторонами у Договорі, суд вважає, що
вимога про стягнення з відповідача 30 %
річних в розмірі 3 411 грн. 38 коп. є
правомірною та такою, що підлягає
задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 230
Господарського кодексу України у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання до
учасника господарських відносин
застосовуються штрафні санкції, які
відповідно до ст. 231 Господарського
кодексу України застосовуються у
розмірі встановленому законом або
договором.

Відповідно до п. 8.2 Договору у випадку
порушення відповідачем термінів
здійснення взаєморозрахунків,
передбачених Договором, відповідач
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просить суд стягнути з відповідача 2 056
грн. 72 коп. пені, за період з 17.12.2013 року
по 18.03.2014 року.

Оскільки, заборгованість відповідача
перед позивачем встановлена судом,
пеня передбачена сторонами у Договорі,
пеня нарахована в межах строків
позовної давності встановлених ст. 232
Господарського кодексу України та з
урахуванням вимог Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», то
вимога про стягнення з відповідача на
користь позивача пені в розмірі 2 056 грн.
72 коп. пені.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
понесені позивачем покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЛАН-123»
(с. Капустинці,
Липоводолинський район, Сумська
область, 42521, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОЮЗ 2000» (вул.
Леніна, 4/А, с. Селещина, Машівський
район, Полтавська область, 39430, ) 2 056 грн. 72 коп. пені, 3 411 грн.
38 коп. 30% річних, 1 827 грн. судового збору.

3. В частині стягнення боргу в
розмірі 45 114 грн. 25 коп. - провадження у
справі припинити, на підставі п. 1-1 ст. 80
ГПК України.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.04.2014 року.

Суддя О.В. Коваленко