ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
Справа № 925/268/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Луговій І.В., за участю
представників сторін: позивача -
Тюріної Ж.А. за довіреністю,
відповідача - Шабратко Л.М. за посадою
(сільський голова), у відкритому
судовому засіданні, в приміщенні суду в
м. Черкаси, розглянувши справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "СВС Сіті Медія" до
Ташлицької сільської ради
Смілянського району Черкаської
області про стягнення 21674 грн. 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2014 року позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю "СВС Сіті
Медія" звернувся в господарський суд з
позовом до Ташлицької сільської ради
про стягнення, на підставі договорів №
7159 та № 2504 від 29.09.2010 року про надання
послуг з розробки інформаційних
матеріалів, 14040 грн. заборгованості за
надані послуги, 335,55 грн. інфляційних
втрат, 6225,68 грн. 15% річних, 1073,19 грн. пені
за прострочення виконання
відповідачем грошового зобов'язання,
що разом складає 21674 грн. 42 коп., та
відшкодування понесених судових
витрат - сплаченого судового збору в
сумі 1827 грн.

15.04.2014 року позивач подав заяву вх. № 8826
про зміну позовних вимог, в порядку ст.
22 ГПК України, в якій відмовився від
позову в частині стягнення з
відповідача на свою користь 335,55 грн.
інфляційних втрат, 6225,68 грн. 15% річних,
1073,19 грн. пені за прострочення
виконання відповідачем основного
грошового зобов'язання.

В засіданні суду представник позивача
позов з підстав і в розмірі, викладених
в позовній заяві, заяві вх. № 8826 від
15.04.2014 року про зміну позовних вимог і
письмових поясненнях на відзив вх. № 8793
від 15.04.2014 року, підтримала і просила
суд задовольнити.

Відповідач подав письмовий відзив на
позов вх. № 6712 від 18.03.14 та доповнення до
нього, заяви про застосування строків
позовної давності вх. № 7420 від 26.03.2014 і
вх. № 7836 від 01.04.2014 та клопотання вх. №
7720 від 31.03.2014, в порядку ч. 2 ст. 83 ГПК
України, про визнання недійсними
договорів № 7159 та № 2504 від 29.09.2010 року,
укладених сторонами. За їх змістом
відповідач в задоволенні позову просив
суд позивачу відмовити з мотивів
невідповідності укладених договорів
вимогам законодавства та пропуску
позивачем строку звернення з позовом
до суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позовні вимоги
задовольняє частково з наступних
підстав.

29.09.2010 року між позивачем - товариством
з обмеженою відповідальністю "СВС Сіті
Медія", як виконавцем, та відповідачем -
Ташлицькою сільською радою, як
замовником, було укладено договори:

№ 7159 про надання послуг з розробки
інформаційних матеріалів (далі -
договір № 7159), відповідно до умов якого
виконавець за завданням замовника
зобов'язався надати послуги з розробки
інформаційних матеріалів, їх
графічного оформлення та редагування,
а також з публікації вказаних
інформаційних матеріалів (стаття -
презентація) на порталі www.meriaonline.com.ua
українською, російською, німецькою та
англійською мовами, а Замовник
зобов'язався оплатити вартість цих
послуг. Вартість послуг та порядок їх
оплати визначена пунктами 2.1-2.2
договору і складає 4680 грн. (в т.ч. ПДВ),
строк оплати цих послуг визначений до
25.02.2011 року. Відповідно до пункту 3.6
договору, виконавець зобов'язався
опублікувати інформаційні матеріали
(стаття-презентація) на порталі
www.meriaonline.com.ua протягом 45 календарних
днів з моменту укладення цього
договору;

№ 2504 про надання послуг з розробки
інформаційних матеріалів (далі -
договір №2504), за умовами якого
виконавець за завданням замовника
зобов'язався надати послуги з розробки
інформаційних матеріалів (стаття -
презентація), їх графічного оформлення
та редагування, а також з публікації
вказаних інформаційних матеріалів у
виданні Національний інвестиційний
Путівник (NATIONAL INVESTMENTS GUIDE) англійською
та німецькою мовами, а Замовник
зобов'язався оплатити вартість цих
послуг. Договором № 2504 передбачено, що
вартість послуг складає 9360 грн., (в тому
числі ПДВ), строк оплати до 25.02.2010.
Відповідно до пунктів 3.1 договорів № 7159
та № 2504, виконавець розробляє і
публікує інформаційні матеріали
(стаття-презентація) за допомогою
письмових матеріалів і фотографій, які
надає замовник. Замовник зобов'язаний
протягом 7 календарних днів з дня
підписання цього договору надіслати
виконавцю письмові матеріали та
фотографії для обробки, узгоджені у
додатку до цього договору, в іншому
випадку інформаційні матеріали
(стаття-презентація) розробляються та
публікуються без фотографій (пункти 3.2
договорів № 7159 та № 2504). Згідно з п. 3.6.
договору, виконавець зобов'язаний
надіслати копію опублікованих
інформаційних матеріалів замовнику,
щоб підтвердити публікацію замовлених
інформаційних матеріалів.

Пунктами 5.3. договорів № 7159 і № 2504
сторони погодили, що відносини, які
виникають під час виконання цих
договорів та не врегульовані в них,
регулюються чинним законодавством
України.

30.09.2010 року сторонами договорів
підписаний додаток до договорів № 7159
та № 2504, в якому визначені інформаційні
дані стосовно інвестиційних
можливостей села Ташлик Смілянського
району Черкаської області.

17.11.2010 за № 131, 26.01.2011 за № 286, 09.08.2011 за №
505 позивач письмовими повідомленнями,
направленими засобами поштового
зв'язку, проінформував відповідача про
розробку інформаційних матеріалів на
виконання умов договору, запропонував
можливість їх редагування, надав макет
готової статті-презентації
англійською та німецькою мовами для
узгодження та надіслав копію
опублікованих інформаційних
матеріалів, таким чином підтвердив
повне виконання своїх зобов'язань за
договорами.

За доводами позивача, оплата наданих
послуг відповідачем не проведена,
заборгованість за договорами № 7159 та №
2504 становить 4680 грн. та 9360 грн.
відповідно, всього 14040,00 грн.

Отже, спірні правовідносини сторін
виникли із договорів № 7159 та № 2504 від
29.09.2010 року про надання послуг з
розробки інформаційних матеріалів,
вимоги позивача і заперечення
відповідача витікають із їх прав і
обов'язків за цими договорами, договори
є укладеними, позивачем виконані,
відповідачем - ні.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
договірних зобов'язань послуг,
загальні положення про послуги
визначені главою 63, загальні положення
про правочини визначені розділом IV
книги 1 ЦК України, про зобов'язання і
договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК
України, главами 19, 20 ГК України,
правові наслідки порушення
зобов'язання, відповідальність за
порушення зобов'язання - главою 51 ЦК
України, розділом V ГК України.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8
Цивільного кодексу (далі -ЦК) України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки; підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини; способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
примусове виконання обов'язку в натурі,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено,
відповідно, межі здійснення цивільних
прав та загальні засади виконання
цивільних обов'язків. Зокрема, і
цивільні права і цивільні обов'язки
здійснюються (виконуються) в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

За змістом ст.ст. 193, 202 ГК, ст.ст. 509, 525, 526,
598 ЦК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається,
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема на вимогу однієї із сторін у
випадках, встановлених договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України:
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, відшкодування
збитків; боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором;
строк договору про надання послуг
встановлюється за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.

Отже, відповідно до встановлених
обставин справи та приписів
вищенаведених норм законодавства, суд
вважає, що позивач мав довести факт
надання ним послуг, неоплати наданих
послуг відповідачем та розмір
заборгованості, на відповідачеві
лежить тягар доказування відсутності
його вини в порушенні зобов'язання.

Факт надання виконавцем послуг з
розробки інформаційних матеріалів
позивачем обґрунтовані та
підтверджені наданими документами,
наявність та розмір спірної
заборгованості з оплати спожитих
послуг відповідачем допустимими
доказами не спростовані, тому ця
заборгованість в розмірі 14040 грн.
підлягає стягненню в судовому порядку.

Заяви відповідача про застосування
строків позовної давності та
клопотання про вихід за межі позовних
вимог судом досліджені, проаналізовані
та визнані такими, що задоволенню не
підлягають.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. Господарський
суд не приймає відмови від позову,
зменшення розміру позовних вимог,
визнання позову відповідачем, якщо ці
дії суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Згідно п. 4 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовляється від позову і відмову
прийнято судом.

Відмова позивача від позову в частині
стягнення 335,55 грн. інфляційних втрат,
6225,68 грн. 15% річних, 1073,19 грн. пені за
прострочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання, викладена в
його заяві від 15.04.2014 року вх. № 8826, не
суперечить законодавству, не порушує
права і охоронювані законом інтереси
інших осіб, наслідки відмови від позову
йому зрозумілі.

За таких обставин відмова позивача від
позову підлягає прийняттю
господарським судом, а провадження у
справі в цій частині позову -
припиненню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи та вимог
законодавства позовні вимоги судом
визнаються обґрунтованими, доведеними
і задовольняються частково,
заперечення відповідача визнаються
безпідставними і відхиляються.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 1827 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 78, 80 ч. 1 п. 4, 86, 82-84 ГПК
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Ташлицької сільської ради,
місцезнаходження: 20751, Черкаська
область, Смілянський район, с. Ташлик,
вул. Кірова, буд. 1, ідентифікаційний код
26358070 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "СВС Сіті Медія",
місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул.
Воровського, буд. 32, кв. 2,
ідентифікаційний код 37025570, р/р 7526
в ПАТ "Універсал Банк" в м. Києві, МФО 322001
- 14040 грн. боргу, 1827 грн. судових витрат.

Заяву позивача про відмову від позову в
частині стягнення 335,55 грн. інфляційних
втрат, 6225,68 грн. 15% річних, 1073,19 грн. пені
прийняти, провадження у справі в цій
частині - припинити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня його
підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 17.04.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов