ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.2014
Справа № 904/259/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Гриник М.М.

при секретарі судового засідання
Новіковій В.Р.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
трубопровідної арматури", м. Нікополь

до відповідача Донецького державного
науково-дослідного та проектного
інституту кольорових металів,
м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції у
Дніпропетровській області

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача : Лучша А.Ю., довір.;

від третьої особи: не з'явився;

Відповідно до ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 25.02.2014р.
оголошувалася перерва до 11.03.2014р. та з
11.03.2014р. до 20.03.2014р.

Публічне акціонерне товариство
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури", м. Нікополь звернулося до
господарського суду Донецької області
із позовом до Донецького державного
науково-дослідного та проектного
інституту кольорових металів,
м.Донецьк про зобов`язання вчинити
певні дії

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 10.02.2014р. порушено
провадження у справі № 904/259/14.

25.02.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
від позивача надійшов відзив на
позовну заяву.

11.03.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
від позивача надійшло заперечення на
відзив на позовну заяву.

20.03.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
від позивача надійшли додаткові
пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 20.03.14р. залучено в якості
третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача - Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції у
Дніпропетровській області.

25.02.2014р. від відповідача надійшов
відзив на позов, в якому позов не
визнає, посилаючись на те, що особи,
вимоги яких заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
але не заявлені взагалі, не є
конкурсними кредиторами, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі та
посилається на приписи ст..7 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

11.03.2014р. від позивача надійшли
заперечення на відзив, які долучено до
матеріалів справи.

Від позивача 20.03.2014р. надійшли
додаткові пояснення, які долучено до
матеріалів справи.

У судовому засіданні 07.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Судом, відповідно до вимог статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено протокол, який
долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані докази та заслухавши у судовому
засіданні пояснення представників
сторін, присутніх в судовому засіданні,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду
Дніпропетровської області перебувала
справа № 30/500/13513/2011 за позовом
Донецького державного
науково-дослідного та проектного
інституту кольорових металів до
публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури" про стягнення грошових
коштів у розмірі 47411,66 грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 02.11.2011
року по справі №30/5005/13513/2011 затверджено
мирову угоду, провадження у справі
припинено.

У зв'язку з порушенням боржником
(позивачем по даній справі)
встановленого порядку виконання
зобов'язання, визначеного умовами
мирової угоди, укладеної між сторонами,
стягувачем, Донецьким державним
науково- дослідним та проектним
інститутом кольорових металів на
адресу державної виконавчої служби за
місцем знаходження боржника надіслано
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 02.11.2011р.
по справі за № 30/5005/13513/2011 про
затвердження угоди.

10.10.2012р. відділом примусового виконання
судових рішень Управління державної
виконавчої служби Головного правління
юстиції у Дніпропетровської області
винесено постанову про прийняття до
виконання виконавче провадження за №
31974074 з примусового виконання ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 09.01.2013 р.
порушено провадження по справі про
банкрутство публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
трубопровідної арматури" та ухвалою
від 20.03.2013 р. введено процедуру
розпорядження майном боржника.

27.03.2013 р. у газеті "Голос України" за № 58
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури".

За змістом ст.14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановлено
для їх подання, або не заявлені
взагалі,- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2013р
за результатами попереднього
засідання затверджено реєстр вимог
конкурсних кредиторів у справі про
банкрут ство № 26/904/229/2013 відносно
Публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури".

За твердженням позивача, оскільки
вимоги Донецького державного
науково-дослідного та проектного
інституту кольорових металів,
м.Донецьк про стягнення з нього
заборгованості виникли до порушення
господарським судом Дніпропетровської
області провадження у справі про
банкрутство за № 26/904/229/2013, Донецький
державний науково - дослідний та
проектний інститут кольорових металів
в розумінні положень статті 1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» має статус
конкурсного кредитора та повинен був
протягом тридцяти днів від дня опу
блікування в офіційному друкованому
органі оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство №
26/904/229/2013 відносно позивача по даній
справі подати до господарського суду
Дніпропетровської області письмову
заяву з вимогами до бор жника, а також
документи, що їх підтверджують.

Оскільки Донецький державний
науково-дослідний та проектний
інститут кольорових металів у
визначений законом строк не звернувся
із відповідною заявою, позивач вважає
вимоги за мировою угодою №30/5005/13513/2011
погашеними, а мирова угода
господарського суду від 02.11.2011 р. у
справі №30/5005/13513/2011 такою, що не
підлягає виконанню.

Звертаючись до суду з позовом, публічне
акціонерне товариство "Нікопольський
завод трубопровідної арматури"
просить (дослівно):

- відповідно до вимог положень статті 17,
п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України № 606 - XIV від
21.04.1999р. «Про виконавче провадження» (із
змінами та доповненнями) прийняти
рішення щодо визнання ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 02.11.2011р. по справі
№30/5005/13513/2011 такою, що не підлягає
виконанню як виконавчий документ у
розумінні положень статті 17 Закону
України № 606 - XIV від 21.04.1999р. « Про
виконавче провадження» (із змінами та
доповненнями);

- визнати обов'язок ПАТ «Нікопольський
завод трубопровідної арматури» щодо
виконання вимог ухвали господарського
суду Дніпропетровської області від
02.11.2011р. по справі № 30/5005/13513/2011 таким, що
не може бути виконаний в силу приписів
положень ст. 598 Цивіль ного кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
подані докази, господарський суд
виходить з наступного.

Згідно із ст.4-5 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому цим Кодексом та
Законом України "Про виконавче
провадження".

За змістом п.3.19 постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання
практики застосування ГПК України
судами першої інстанції» одним із
способів вирішення господарського
спору є мирова угода сторін, яка може
стосуватися лише прав і обов'язків
сторін щодо предмета позову (частини
перша і третя статті 78 ГПК).

Мирова угода підписується особами,
уповноваженими представляти сторони в
господарському суді (стаття 28 ГПК).

Умови мирової угоди мають бути
викладені чітко й недвозначно з тим,
щоб не виникало неясності і спорів з
приводу її змісту під час виконання.

В ухвалі про затвердження мирової
угоди у резолютивній частині докладно
й чітко викладаються її умови і
зазначається про припинення
провадження у справі (пункт 7 частини
першої статті 80 ГПК), а також
вирішується питання про розподіл між
сторонами судових витрат. Затвердження
судом мирової угоди з одночасним
припиненням провадження у справі є
одноактною (нерозривною) процесуальною
дією і не може розглядатися як два
самостійних акти - окремо щодо
затвердження мирової угоди і щодо
припинення провадження.

Господарський суд не затверджує мирову
угоду, якщо вона не відповідає закону,
або за своїм змістом вона є такою, що не
може бути виконана у відповідності з її
умовами, або якщо така угода остаточно
не вирішує спору чи може призвести до
виникнення нового спору. Мирова угода
не може вирішувати питання про права і
обов'язки сторін, які можуть виникнути
у майбутньому, а також стосуватися прав
і обов'язків інших юридичних чи
фізичних осіб, які не беруть участі у
справі або, хоча й беруть таку участь,
але не є учасниками мирової угоди.

Наказ господарського суду про
примусове виконання мирової угоди не
може бути видано, оскільки провадження
зі справи припинено. У разі ж ухилення
однієї зі сторін від виконання мирової
угоди:

- якщо ухвала господарського суду про
затвердження мирової угоди відповідає
вимогам статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження», то вона є
виконавчим документом у розумінні
пункту 2 частини другої статті 17
названого Закону і підлягає виконанню
державною виконавчою службою; тому за
наявності зазначеної умови позовна
заява про спонукання до виконання
мирової угоди не підлягає розгляду в
господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження
мирової угоди не містить усіх даних,
зазначених у статті 18 названого Закону,
то така ухвала не має статусу
виконавчого документа, і інша сторона у
справі не позбавлена права звернутися
з позовом про зобов'язання виконати
мирову угоду, у випадку задоволення
якого господарський суд видає наказ.

Порядок укладання та затвердження
мирової угоди регламентовано
відповідними положеннями
Господарського процесуального кодексу
України та існує особливий порядок
примусового виконання її умов.

У господарському судочинстві мирова
угода - хоча і за своєю правовою
природою є правочином, проте після її
затвердження ухвалою господарського
суду направлена не на зміну або
припинення цивільно-правових відносин,
а на обов'язок виконання судового
рішення.

З моменту затвердження судом мирової
угоди, зобов'язання сторін за
цивільно-правовим договором
трансформуються в обов'язок виконання
судового рішення на умовах
затвердженої мирової угоди. Доказів
виконання мирової угоди позивачем не
надано.

Долучена до справи копія ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 02.11.2011 р. по справі
№30/5005/13513/2011 про затвердження мирової
угоди відповідає вимогам, встановленим
Законом України "Про виконавче
провадження", є виконавчим
документом у розумінні пункту 2 частини
другої статті 17 названого Закону та
підлягає виконанню державною
виконавчою службою.

На час розгляду справи виконавче
провадження за № 31974074 перебуває на
примусовому виконанні у відділі
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 09.01.2013 р.
порушено провадження по справі про
банкрутство публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
трубопровідної арматури".

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду. Протягом
дії мораторію на задоволення вимог
кредиторів, серед іншого,
забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства.

Частиною 7 ст. 12 Закону визначено, що дія
мораторію припиняється з дня
припинення провадження у справі про
банкрутство. Тобто, лише з дня
припинення дії мораторію скасовується
заборона проводити стягнення на
підставі виконавчих документів, в
порядку встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Законом України "Про виконавче
провадження" визначено умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено,
що примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

При цьому, Законом України "Про
виконавче провадження" врегульовано
правила примусового виконання рішень
боржником, відносно якого порушено
провадження про банкрутство.

Зокрема, п. 8 ст. 37, ст. 39 вищеозначеного
Закону обумовлюють обов'язкове
зупинення виконавчого провадження при
порушенні господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, якщо відповідно до закону на
вимогу стягувача поширюється дія
мораторію, запровадженого
господарським судом до закінчення
строку дії зазначених обставин.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 67 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі ліквідації боржника - юридичної
особи виконавчий документ
надсилається ліквідаційній комісії
(ліквідатору) для вирішення питання про
подальший порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі
надходження виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Якщо виконавчий
документ надіслано ліквідаційній
комісії (ліквідатору), виконавче
провадження підлягає закінченню в
порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, Законом України "Про
виконавче провадження" врегульовано
правила примусового виконання
судового акту боржником, відносно
якого порушено провадження про
банкрутство.

Посилання ж позивача на ч.1 ст. 14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"» судом
відхиляється, оскільки в даному
випадку, застосовуються норми
спеціального Закону "Про виконавче
провадження", який врегульовує порядок
примусового виконання рішень суду.

Одночасно слід зазначити, що
Господарським процесуальним кодексом
України не передбачено можливості
скасування рішень суду, прийнятих по
одній справі, в рамках іншої справи.
Тобто, не підлягають розгляду
господарськими судами позовні заяви
щодо визнання ухвали суду такою, що не
підлягає виконанню, оскільки чинним
законодавством встановлено
спеціальний порядок оскарження, зміни
чи скасування судового акту.

Що стосується вимоги позивача про
визнання обов'язку ПАТ «Нікопольський
завод трубопровідної арматури» щодо
виконання вимог ухвали господарського
суду Дніпропетровської області від
02.11.2011р. по справі № 30/5005/13513/2011такими, що
не можуть бути виконаними в силу
приписів положень ст. 598 Цивіль ного
кодексу України, суд виходить з
наступного.

Частиною першою статті 16 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
передбачено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Пункт сьомий частини
другої цієї ж статті визначає, що одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути припинення
правовідношення.

Підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків визначені у статті 11 ЦК
України. Зобов'язання між
сторонами виникають з підстав,
встановлених статтею 11 ЦК України (ч.2
ст.509 ЦК України).

У позивача перед відповідачем існує
зобов'язання по сплаті грошових коштів,
підтверджене мировою угодою.

Згідно з положеннями глави 50 ЦК України
зобов'язання припиняються частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Позивач вважає зобов'язання перед
відповідачем припиненими на підставі
частини другої статті 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яка визначає, що вимоги конкурсних
кредиторів, які не подані у
встановлений строк є погашеними.

Разом з тим, поняття "погашені вимоги"
та "припинення правовідносин
(зобов'язань)" не є тотожними, оскільки
підстави припинення зобов'язань
визначені цивільним законодавством,
зокрема, ст.598 Цивільного кодексу
України і до цих підстав не віднесено
таку підставу як визнання обов'язку
таким, що може бути виконаним в силу
приписів положень ст. 598 Цивільного
кодексу України. Не містить положень
про припинення зобов'язань у випадку їх
незаявлення у встановлений строк і
чинний Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Тому вимоги позивача про визнання
обов'язку ПАТ «Нікопольський завод
трубопровідної арматури» щодо
виконання вимог ухвали господарського
суду Дніпропетровської області від
02.11.2011р. по справі № 30/5005/13513/2011 такими,
що не можуть бути виконаними в силу
приписів положень ст. 598 Цивіль ного
кодексу України, не засновані на
нормах чинного законодавства та
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури", м. Нікополь до Донецького
державного науково-дослідного та
проектного інституту кольорових
металів, м.Донецьк про зобов`язання
вчинити певні дії - відмовити.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене до Донецького апеляційного
господарського суду протягом десяти
днів. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Гриник

Повний текст складено та підписано
14.04.2014р.