донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

09.04.2014 справа №908/4018/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Зубченко І.В.,
Марченко О.А., Татенка В.М.за участю
представників від позивача:Пашко А.І.,
довіреність № 738331 від 26.03.14;від
відповідача:не з'явився;розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Запорізька атомна електрична
станція», м. Енергодар, Запорізька
областьна рішення господарського суду
Запорізької областівід15.01.2014р. (повний
текст підписано 20.01.2014р.) у
справі№908/4018/13 (суддя Кагітіна Л.П.) за
позовомДержавного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу «Запорізька
атомна електрична станція», м.
Енергодар, Запорізька областьдо
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Люкс Строй Сервіс»,
м. Запоріжжяпрозобов'язання замінити
неякісну продукцію та стягнення
12925,60грн. штрафу

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Запорізька атомна
електрична станція», м. Енергодар,
Запорізька область, позивач, звернувся
до господарського суду Запорізької
області з позовом, до відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Люкс Строй Сервіс»,
м. Запоріжжя, про зобов'язання замінити
неякісну продукцію та стягнення
12925,60грн. штрафу

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 15.01.2014р. (повний
текст підписано 20.01.2014р.) у справі
№908/4018/13 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що
зважаючи на недотримання позивачем
Інструкції про порядок прийняття
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання за якістю від 25.04.1966 року
№П-7 при виявленні невідповідності
якості поставленої продукції, факт
неякісної продукції позивачем не
доведений, таким чином відсутні
правові підстави для зобов'язання
відповідача здійснити заміну
продукції та, відповідно, стягнення
штрафу.

ДП «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Запорізька атомна електрична
станція», м. Енергодар, Запорізька
область, не погодилось з прийнятим
рішенням та звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Запорізької області від 15.01.2014р. (повний
текст підписано 20.01.2014р.) у справі
№908/4018/13 та прийняти нове, яким
зобов'язати замінити неякісну
продукцію та стягнути 12925,60грн. штрафу.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що суд першої
інстанції прийняв рішення з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, що призвело до порушення прав
відповідача. Зокрема, скаржник
посилається на те, що рішення прийнято
судом за наслідками неповного
з'ясування обставин, які мають значення
для справи. Так, скаржник зазначив, що
частина поставленого відповідачем за
договором №416(2)12УК від 30.005.2012 товару не
відповідає вимогам ГОСТ 7338-90, а
відповідачем не доведено відсутність
його вини у неналежному виконанні
взятих на себе зобов'язань, відповідно,
відмова Господарського суду
Запорізької області в задоволенні
позовних вимог позивача є
безпідставною. Крім того, скаржник
зазначив, що судом першої інстанції не
надано юридичної оцінки листам
позивача, в який останній інформував
відповідача про встановлення факту
поставки неякісної продукції.

Розпорядженням В.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
19.03.2014р. сформовано колегію суддів у
наступному складі: Зубченко І.В.
(головуючий), Марченко О.А., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 19.03.2014р. у
справі №908/4018/13 відновлено пропущений
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги та прийнято
апеляційну скаргу до провадження.
Вказана ухвала направлена сторонами
своєчасно рекомендованим листом на
адреси наявні в матеріалах справи, про
що заповнено штамп вихідної
кореспонденції на зворотній стороні
ухвали відповідно до п.2.6.12. Інструкції
з діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.2013р. №28.

Представник скаржника у судовому
засіданні 19.03.2014р. пояснив, що рішення
господарського суду вважає таким, що
прийняте з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
тому просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення господарського
суду скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Представник відповідача у судове
засідання 19.03.2014р. не з'явився, причини
нез'явлення суду не повідомив.

З огляду на викладене, враховуючи
положення п.3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики
застосування ГПК України судами першої
інстанції», а також, що явка сторін не
була визнана обов'язковою та те, що
апеляційна інстанція, відповідно до
ст.101 ГПК України, переглядає справу за
наявними в ній доказами і не зв'язана
доводами апеляційної скарги, судова
колегія вважає можливим розглянути
апеляційну скаргу за відсутністю
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України
здійснено запис судового засідання за
допомогою засобів технічної фіксації
та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.05.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Люкс Строй Сервіс"
(Постачальником, відповідачем у справі)
та Державним підприємством
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
відокремленого підрозділу "Запорізька
атомна електрична станція" (Покупцем,
позивачем у справі) було укладено
договір поставки товару № 416(2)12 УК
(надалі - Договір), за умовами якого
Постачальник зобов'язався поставити, а
Покупець прийняти та оплатити товар
згідно наведеному у таблиці переліку
(п. 1.1 Договору).

Строк поставки: липень - 30 листопада 2012
р. (п.1.2 Договору в редакції Додаткової
угоди № 3 від 30.10.2012 р.).

Відповідно до п. 2.1 Договору товар, що
постачається, по своїй якості повинен
підтверджуватися паспортом,
сертифікатом якості виданим
підприємством-виробником, та
відповідати ГОСТ 7338-90 ТУ .

Пунктом 2.2 Договору сторони узгодили,
що Постачальник гарантує належну
якість поставленого товару згідно ГОСТ
7338-90, але не менше 12 місяців з моменту
поставки товару Покупцю за умови
дотримання правил транспортування,
зберігання та використання товару.

Згідно з п. 2.3 Договору Постачальник
протягом гарантійного строку
зобов'язаний усунути виявлені Покупцем
у встановленому порядку дефекти, а при
неможливості їх усунення здійснити
заміну дефектного товару.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що
поставка товару супроводжується
наступними документами: видаткова
накладна - 3 екз., паспорт або сертифікат
якості, рахунок-фактура, податкова
накладна.

За змістом п. 6.1 Договору, приймання
товару по кількості та якості
здійснюється Покупцем відповідності з
Інструкцією "Про порядок прийомки
продукції виробничо-технічного
призначення товарів народного
споживання по кількості" П-6,
затвердженої постановою Держарбітражу
СРСР від 25.04.1965 року та Інструкцією "Про
порядок прийомки продукції
виробничо-технічного призначення
товарів народного споживання по
якості" П-7, затвердженої постановою
Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 року, з
наступними змінами та доповненнями.

В пункті 7.4 Договору передбачено, що у
випадку невідповідності вимог товару
по якості, Постачальник зобов'язаний
замінити товар на якісний, у
відповідності з Правилами
Інкотерміс-2010, на умовах ДДР - м.
Енергодар, отримувач: ЗВ ОП "Складське
господарство", вул. Промислова, 133
(склад), м. Енергодар Запорізька обл..,
протягом 14 днів з моменту направлення
Покупцем вимоги про заміну товару та
сплатити Покупцю штраф в розмірі 20% від
вартості неякісного товару.

Відповідно до п. 11.1 Договору, договір
вважається укладеним з моменту
підписання сторонами та діє протягом
одного року з моменту укладення.

Згідно п.1 ст.265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність другій
стороні (покупцю), а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

В силу п. 1 та ч. 1 п. 2 ст. 673 ЦК України
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. У разі
відсутності в договорі купівлі-продажу
умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується.

На виконання умов договору, Договору
було поставлено позивачу продукцію на
загальну суму 337728,09 грн. за видатковими
накладними: № 8 від 07.08.2012 р. на суму 14214,00
грн., № 9 від 09.08.2012 р. на суму 33188,20 грн., №
10 від 17.08.2012 р. на суму 10605,34 грн., № 17 від
20.09.2012 р. на суму 92777,82 грн., № 18 від 20.09.2012
р. на суму 18298,80 грн., № 22 від 05.10.2012 р. на
суму 121654,16 грн., № 24 від 15.10.2012 р. на суму
46989,77 грн.

Зазначені обставини підтверджуються
долученими до матеріалів справи
копіями наведених вище видаткових
накладних, які підписані повноважним
представником позивача без зауважень.

Судами встановлено, що оплата
поставленої відповідачем продукції
здійснено в повному обсязі згідно з
умовами Договору.

Проте, як стверджує позивач, частина
продукції, що поставлена за накладними
№18 від 20.09.2012 р. та № 22 від 05.10.2013 р., не
відповідає вимогам ГОСТ 7338-90. На
підтвердження невідповідності якості
поставленої продукції вимогам ГОСТу
позивач посилається на Протокол №
38-17/53670 від 20.06.2013 р. по результатам
лабораторних випробувань зразків гуми,
який складено водно-радіохімічною
лабораторією ВП ЗАЕС.

Листом № 07-40/20403 від 15.08.2013 р. позивач
повідомив відповідача про виявлення
неякісної продукції на направив копію
Протоколу водно-радіохімічної
лабораторії № 38-17/53670 від 20.06.2013 р.
(докази направлення відсутні).

19.09.2013 р. позивачем на адресу
відповідача було направлено претензію
№ 28-23/23145, в якій з посиланням на
Протокол № 308-17/53670 від 20.06.2013 р.
зазначається про неякісність частини
продукції на загальну суму 64628,00 грн., а
саме: пластина 2Н-І-МБС-С-5 - 300 кг,
пластина 2Н-І-МБС-С-8 - 200 кг, пластина
2Н-І-МБС-С-10 - 200 кг, пластина 2Н-І-МБС-С-12 -
173,4 кг, пластина 2Н-І-МБС-С-14 - 185,4 кг.
Вказаною претензією позивач вимагав
замінити неякісну продукцію та
сплатити штраф в сумі 12925,60 грн. (докази
направлення відсутні).

Однак, відповіді на направлені на
адресу відповідача листи позивачем
отримано не було.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до
суду з позовом про зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Люкс Строй Сервіс"
замінити неякісну продукцію та
стягнення з останнього 12925,60 грн. штрафу
за поставку неякісної продукції.

Питання щодо якості товарів, гарантії
якості товарів, правові наслідки
передання товару неналежної якості
регулюються ст.ст.268, 296 ГК України,
ст.ст.673, 675, 678 ЦК України.

Відповідно до ст.675 ЦК України товар,
який продавець передає або
зобов'язаний передати покупцеві, має
відповідати вимогам щодо його якості в
момент його передання покупцеві, якщо
інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу.

Згідно із ст.679 ЦК України продавець
відповідає за недоліки товару, якщо
покупець доведе, що вони виникли до
передання товару покупцеві або з
причин, які існували до цього моменту.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГК України строки
і порядок встановлення покупцем
недоліків поставлених йому товарів,
які не могли бути виявлені при
звичайному їх прийманні, а також
пред'явлення постачальникові
претензій у зв'язку з недоліками
поставлених товарів визначаються
законодавством відповідно до цього
кодексу.

Відповідно до ст.688 ЦК України покупець
зобов'язаний повідомити продавця про
порушення умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару у строк,
встановлений договором або актами
цивільного законодавства, а якщо такий
строк не встановлений, - в розумний
строк після того, як порушення могло
бути виявлене відповідно до характеру
і призначення товару.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України та ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. При цьому, приписи ч.7 ст.193
ГК України та ст.525 ЦК України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст.629 ЦК України щодо
обов'язковості договору для виконання
сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГК України та
ст.599 ЦК України за загальним правилам
зобов'язання припиняються шляхом їх
належного виконання, тоді як
невиконання або неналежне виконання
відповідних обов'язків є їх порушенням
у розумінні ст.610 ЦК України, що за
змістом ст.611 цього Кодексу має
наслідком, у тому числі - необхідність
відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст.224 ЦК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Виникнення у особи
права на компенсацію збитків у
результаті порушення її цивільного
права передбачається і ч.1 ст.22 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України
обов'язок відшкодування збитків у разі
порушення договірних зобов'язань
покладені на боржника - особу, яка
припустила порушення. Підставою для
застосування заходів
відповідальності, яким є стягнення
збитків у розумінні ст.611 ЦК України та
ст.ст.216, 217 ГК України, є склад
правопорушення, який утворюється
наступними елементами: суб'єкт, об'єкт,
об'єктивна та суб'єктивна сторона.

З огляду на те, що суб'єктом є боржник,
об'єктом - правовідносини за договором
поставки, предметом доказування - є
об'єктивна та суб'єктивна сторони:
наявність порушення з боку
відповідача, збитків та
безпосереднього причинного зв'язку між
неправомірними діями (порушенням) та
збитками, а також - вина зазначеної
особи.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.268
Господарського кодексу України якість
товарів, що поставляються, повинна
відповідати стандартам, технічним
умовам, іншій технічній документації,
яка встановлює вимоги до їх якості, або
зразкам (еталонам), якщо сторони не
визначать у договорі більш високі
вимоги до якості товарів. Постачальник
повинен засвідчити якість товарів, що
поставляються, належним
товаросупровідним документом, який
надсилається разом з товаром, якщо інше
не передбачено в договорі.

Згідно ч.1 ст.269 Господарського кодексу
України строки і порядок встановлення
покупцем недоліків поставлених йому
товарів, які не могли бути виявлені при
звичайному їх прийманні, і пред'явлення
постачальникові претензій у зв'язку з
недоліками поставлених товарів
визначаються законодавством
відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 9 Інструкції №П-7 встановлено,
що акт про приховані недоліки
продукції має бути складений протягом 5
днів після виявлення недоліків, однак
не пізніше чотирьох місяців з дня
надходження продукції на склад
отримувача, який виявив приховані
недоліки, якщо інші строки не
встановлені обов'язковими для сторін
правилами. Коли приховані недоліки
продукції можуть бути виявлені лише в
процесі її переробки, яка здійснюється
послідовно двома або декількома
підприємствами, акт про приховані
недоліки має бути складений не пізніше
чотирьох місяців з дня отримання
продукції підприємством, яке виявило
недоліки. Акт про приховані недоліки,
що виявлені в продукції з гарантійними
строками служби або зберігання, має
бути складений протягом п'яти днів
після виявлення недоліків, але в межах
встановленого гарантійного строку.
Якщо для участі у складенні акту
викликається представник виробника
(відправника), то до встановленого
п'ятиденного строку додається час,
необхідний для його приїзду.
Прихованими недоліками визнаються
такі недоліки, які не могли бути
виявлені при звичайній для даного виду
продукції перевірці та виявлені лише в
процесі обробки, підготовки до монтажу,
в процесі монтажу, випробувань,
використання та зберігання продукції.

Згідно п.10 Інструкції №П-7, приймання
вважається здійсненим своєчасно, якщо
перевірка якості та комплектності
продукції закінчена у встановлені
строки.

Відповідно п.16 Інструкції №П-7, при
виявленні невідповідності якості,
комплектності, маркування продукції,
що надійшла, тари або пакування вимогам
стандартів, технічних умов, креслень,
зразків (еталонів) договору даним,
вказаним у маркуванні та супровідних
документах, які посвідчують якість
продукції (п.14 даної Інструкції),
одержувач зупиняє подальше приймання
продукції та складає акт, у якому
вказує кількість оглянутої продукції
та характер виявлених при прийманні
дефектів. Одержувач зобов'язаний
забезпечити зберігання продукції
неналежної якості або некомплектної
продукції в умовах, що попереджують
погіршення її якості та змішування з
іншою однорідною продукцією. Одержувач
також зобов'язаний викликати для
участі в продовженні приймання
продукції та складання двостороннього
акту представника іногороднього
виробника (відправника) якщо це
передбачено в Основних та Особливих
умовах поставки, інших обов'язкових
правилах або договорі.

Пунктом 33 Інструкції №П-7 визначено, що
акт про приховані недоліки, виявлені в
продукції, складається у порядку,
передбаченому даною інструкцією, якщо
інше не передбачено Основними та
Особливими умовами поставки, іншими
обов'язковими правилами та договором.

Приймання товару по якості та
комплектності здійснюється в точній
відповідності зі стандартами,
технічними умовами, Основними та
особливими умовами поставки, іншими
обов'язковими для сторін правилами, а
також по супровідним документам, що
підтверджують якість та комплектність
продукції, що поставлялась (п.14
Інструкції П-7).

Пунктом 16 Інструкції П-7 передбачено, що
при виявленні невідповідності якості,
комплектності, маркування продукції,
що поступила, отримувач зупиняє
приймання продукції та складає акт, в
якому вказує кількість оглянутої
продукції та характер виявлених при
прийманні дефектів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не було складено акт при
виявленні невідповідності якості
продукції.

Більш того, у п.16 Інструкції П-7 вказано,
що при поставці в одному місті виклик
представника виробника (відправника)
та його явка для участі в перевірці
якості та комплектності продукції та
складання акту є обов'язковою.

Відповідно до п.17 цієї Інструкції
зазначено, що в повідомленні про
виклик, що направляється виробнику
(відправнику), має бути вказано:
найменування продукції, дата, номер
рахунку-фактури або транспортного
документу, якщо до моменту виклику
рахунок не отриманий; основні недоліки,
знаходженні в продукції; час, на який
призначено приймання продукції по
якості або комплектності; кількість
продукції неналежної якості або
некомплектної продукції.

Повідомлення про виклик представника
виробника (відправника) має бути
направлено (передано) йому по телеграфу
(телефону) не пізніше 24 годин, а щодо
продукції, яка швидко псується одразу
після знаходження невідповідності
якості, комплектності, маркування
продукції, тари або упаковки
встановленим вимогам, якщо інше строки
не встановлені Основними та Особливими
умовами поставки, іншими
зобов'язаннями для сторін правилами
або договором (п.18 Інструкції П-7).

Згідно з п.19 Інструкції П-7 представник
виробника (відправника) зобов'язаний
з'явитись за викликом отримувача не
пізніше наступного дня, а по продукції
швидкого псування - не пізніше 4 годин
після отримання виклику, якщо в ньому
не вказаний інший строк явки.

Апеляційним судом встановлено, що
відповідач не був повідомлений про
складання акту, його представник для
участі в виявленні недоліків та в
подальшому не викликався. Більш того,
позивачем не надано жодного акту,
складеного за участю відповідача.

На підтвердження невідповідності
якості поставленої продукції вимогам
ГОСТ у позивач посилається на Протокол
№ 38-17/53670 від 20.06.2013 р. по результатам
лабораторних випробувань зразків гуми,
який складено та підписано начальником
та інженером водно-радіохімічної
лабораторії ВП "Запорізька атомна
електрична компанія".

Апеляційний господарський суд,
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що в даному випадку Протокол
№ 38-171/53670 від 20.06.2013 р., на який
посилається позивач як на підставу
заявленого позову, не відповідає
вимогам вищевказаної Інструкції П-7,
оскільки його складено без виклику
представника відповідача, а також без
відповідного галузевого інспектора
або представників інших підприємств.

Щодо строків приймання продукції та,
відповідно, порядку та строків
складання акту про виявлені недоліки,
суд зауважує, що позивачем жодним чином
не визначається, які саме недоліки
виявлено, скриті чи ні, а також не
надається обґрунтованих пояснень щодо
характеру виявлених недоліків. За
змістом Протоколу випробувань не
містяться посилання на договір № 416(2)12
УК від 30.05.12 р.

Також вірно було зауважено судом
першої інстанції, що поставка
продукції здійснювалася протягом
вересня-жовтня 2012 року, а Протокол
лабораторних випробувань датовано
20.06.2013 р., тобто, у будь-якому разі за
межами передбачених Інструкцією П-7
строків, при цьому умови зберігання
продукції до складення цього Протоколу
не відображені.

Також суд звертає увагу, що Протокол №
38-17/53670 від 20.06.2013 р. за результатами
лабораторних випробувань зразків гуми
не відповідає вимогам даної
Інструкції, оскільки за змістом
складеного працівниками позивача
Протоколу неможливо встановити, які
зразки досліджувались, з якої саме
продукції вони відбирались (можливо з
поставок, до яких відповідач взагалі не
має відношення).

Отже, наданий позивачем Протокол не дає
змоги достовірно ідентифікувати
відповідність досліджуваних
лабораторією ВП ЗАЕС зразків гуми,
відправленій відповідачем позивачу.

З вищенаведеного вбачається, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що Протокол № 38-17/53670, наданий
позивачем на підтвердження
невідповідності поставленої
відповідачем продукції вимогам ГОСТу,
не може вважатися таким, що відповідає
вимогам процесуального законодавства
щодо належності та допустимості
доказів, як такий що не відповідає
вимогам Інструкції П-7, а саме: по-перше,
як складений без повідомлення та
виклику представників відповідача,
по-друге, як складений поза межами
передбачених Інструкцією строків;
по-третє, із змісту Протоколу не
вбачається, які саме зразки
досліджувалися і чи мають ці зразки
відношення до поставленої
відповідачем продукції. Крім того, з
наведеного Протоколу неможливо
встановити, чи були виявлені недоліки
наслідком порушення при
транспортуванні або зберіганні.

Відповідно до п. 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та ст. 33
ГПК України на стороні, що подала позов
лежить зобов'язання доведення тих
обставин, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень, а
позивачем не подано доказів на
підтвердження своїх вимог. Докази,
надані позивачем, є неналежними.

Лише у разі звичайного чи істотного
порушення вимог щодо якості товару
позивач вправі застосовувати до
продавця правові наслідки, а оскільки
позивачем не доведено факт поставки
товару відповідачем неналежної якості
чи виробничих дефектів, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову. В даному випадку,
за наведених у позовній заяві підстав
та наданих позивачем доказів, позовні
вимоги є не обґрунтованими та не
доведеними.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
Донецької області у даній справі
ґрунтується на матеріалах і обставинах
справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні правові підстави для
його скасування.

Доводи апеляційної скарги не
підтверджені матеріалами справи та не
впливають на правомірність прийнятого
господарським судом рішення. Тому
вимоги позивача, зазначені в
апеляційній скарзі, не підлягають
задоволенню, а наведені на їх
підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для скасування
прийнятого у даній справі рішення
господарського суду Запорзької
області від 15.01.2014р. у справі №908/4018/13.

За таких обставин, оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення, а витрати по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги покладаються на заявника
апеляційної скарги відповідно до ст.49
ГПК України

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Запорізька атомна електрична
станція», м. Енергодар, Запорізька
область на рішення господарського суду
Запорізької області області від
15.01.2014р. (повний текст підписано 20.01.2014р.)
у справі №908/4018/13 - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорзької області від 15.01.2014р. (повний
текст підписано 20.01.2014р.) у справі
№908/4018/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
І.В. Зубченко

Судді:
О.А.Марченко

В.М. Татенко

Надруковано 6 примірників: 1 - позивачу; 1
- відповідачу; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГС