м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25773/13 02.04.14

За позовомІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві доПриватного підприємства
«Ілтекс»прозобов'язання вчинити
діїСуддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Попович О.М. - представник
від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у м
Києві звернулась до Господарського
суду міста Києва з позовом про
зобов'язання Приватного підприємства
«Ілтекс» привести приміщення № 2а на
вул. І.Пулюя, 5, літ «А» у Солом'янському
районі міста Києва до попереднього
стану відповідно до технічного
паспорту БТІ від 17.08.2011.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
наслідками проведення позивачем
позапланової перевірки було
встановлено, що відповідачем здійснено
демонтаж перегородок коридору, тамбуру
та підсобного приміщення на спірному
об'єкті, без реєстрації декларації про
початок виконання таких робіт, чим
порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», у зв'язку з чим Інспекцією
було видано приписи з вимогою привести
приміщення № 2а у відповідність до
технічного паспорту БТІ. Оскільки
приписи Інспекції відповідачем
виконані не були, позивач вказує на
наявність підстав для зобов'язання
відповідача вчинити відповідні дії в
судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.01.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі № 910/25773/13
та призначено розгляд справи на 07.02.2014.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 07.02.2014, у зв'язку із
перебуванням судді Шкурдової Л.М. у
відпустці, справу № 910/25773/13 передано
на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 суддею Смирновою Ю.М.
прийнято справу № 910/25773/13 до
провадження та призначено розгляд
справи на 05.03.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.03.2014 розгляд справи
відкладено на 02.04.2014.

В судове засідання, призначене на
02.04.2014, представник позивача з'явився,
позовні вимоги підтримав.

Відповідач повноважних представників
в судове засідання не направив, відзив
на позов не надав.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 03034, м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5,
на яку було відправлено ухвали суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр» за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та
вказано у позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» за змістом
зазначеної статті 64 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

09.02.2012 Інспекцією проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і/або
будівельних робіт ПП «Ілтекс» на
об'єкті будівництва за адресою: вул.
І.Пулюя, 5 літ. «А» у Солом'янському
районі м. Києва, про що складено акт
перевірки від 09.02.2012.

В ході проведення перевірки було
встановлено, що Інспекцією замовнику
ПП «Ілтекс» зареєстровано декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
«Реконструкція забудови між колонного
простору для розширення діючого
магазину продовольчих товарів за
адресою: вул. І.Пулюя, 5 у Солом'янському
районі міста Києва від 31.08.2011 №
КВ5, ІІ категорія складності. На
момент проведення перевірки виявлено,
що приміщення 2а (за БТІ) не відповідає
технічному паспорту БТІ, а саме:
демонтовані перегородки коридору,
тамбуру та підсобної без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За результатами перевірки ПП «Ілтекс»
було видано припис від 10.02.2012 з вимогами
привести приміщення 2а (за БТІ) у
відповідність до технічного паспорту
БТІ до 29.02.2012.

В подальшому, з метою перевірки
виконання відповідачем припису від
10.02.2012, Інспекцією 29.03.2012 проведено
позапланову перевірку, якою
встановлено, що ПП «Ілтекс» не виконало
вимоги припису від 10.02.2012, а саме:
приміщення 2а (за БТІ) не приведено у
відповідність до технічного паспорту
БТІ, що було відображено в акті
проведення перевірки від 29.03.2012.

30.03.2012 посадовою особою Інспекції
видано відповідачу припис з вимогою
виконати вимоги припису від 10.02.2012.

Спір у справі виник у зв'язку із
невиконанням відповідачем у
добровільному порядку вимог припису
Інспекції від 12.07.2013 р. у зв'язку із чим
позивач вказує на наявність підстав
для зобов'язання відповідача знести
самочинно збудований автозаправочний
комплекс на Наддніпрянському шосе у
Печерському районі м. Києва.

У відповідності до ст. 10 Закону України
«Про архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

За змістом п.п. 1, 2 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №
553 державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції). Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт (далі -
загальні та (або) спеціальні журнали),
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 № 549 утворено територіальний
орган - Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві та наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 02.06.2011 № 22 затверджено
Положення про Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві.

Отже, Інспекція є органом,
уповноваженим державою на здійснення
контролю за додержанням вимог
законодавства у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

У відповідності до ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
проектування та будівництво об'єктів
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку: 1) отримання замовником
або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації
та проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3)
затвердження проектної документації; 4)
виконання підготовчих та будівельних
робіт; 5) прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів; 6)
реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
власники та користувачі об'єктів
архітектури зобов'язані: утримувати в
належному стані будинки і споруди, а
так само закріплені за ними земельні
ділянки, забезпечувати поточний огляд,
періодичне обстеження і паспортизацію
об'єкта, додержуватися під час
експлуатації об'єкта архітектури
вимог, визначених у його паспорті, а
також вимог законодавства; отримувати
в установленому законодавством
порядку документ дозвільного
характеру, що дає право на виконання
робіт, пов'язаних із реконструкцією,
реставрацією чи капітальним ремонтом
об'єкта архітектури.

Пунктом 1 Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 № 466, визначено, що
будівельні роботи - це роботи з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

З наявних в матеріалах справах
документів, в тому числі матеріалів
проведеної Інспекцією перевірки
вбачається, що спірний об'єкт
будівництва належить до ІІ категорії
складності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» право на
виконання підготовчих робіт (якщо вони
не були виконані раніше згідно з
повідомленням або зареєстрованою
декларацією про початок виконання
підготовчих робіт) і будівельних робіт
на об'єктах, що належать до I - III
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Виконувати
будівельні роботи, підключати об'єкт
будівництва до інженерних мереж та
споруд без реєстрації зазначеної
декларації забороняється.

З огляду на наведені норми вбачається,
що для здійснення будівельних робіт (в
тому числі реконструкції) на об'єкті,
який віднесено до ІІ категорії
складності, законодавець встановлює
обов'язковість наявності документів,
що надають право на виконання таких
робіт, а саме: наявність зареєстрованої
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Судом встановлено, що після проведення
реконструкції на об'єкті будівництва
за адресою: вул. І.Пулюя, 5 літ. «А» у
Солом'янському районі м. Києва,
Комунальним підприємством «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» було
виготовлено технічний паспорт
відповідного приміщення (станом на
17.08.2011), а в подальшому об'єкт було
прийнято в експлуатацію згідно
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації «Реконструкція забудови
між колонного простору для розширення
діючого магазину продовольчих товарів
за адресою: вул. Пулюя, 5 у
Солом'янському районі міста Києва» від
31.08.2011 № КВ5.

З наявних в матеріалах документів, в
тому числі складених посадовими
особами Інспекції актів перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
09.02.2012 та від 29.03.2014 та відповідних
матеріалів фотофіксацій, вбачається,
що приміщення не відповідає технічному
паспорту БТІ, а саме: демонтовані
перегородки коридору, тамбуру та
підсобної.

Проте матеріали справи не містять
доказів, які б свідчили, що після 31.08.2011
(дата введення об'єкта в експлуатацію
згідно декларації від 31.08.2011 № КВ5)
Інспекцією у відповідності до чинного
законодавства України реєструвалась
декларація про початок виконання
будівельних робіт (як документ, який
надає право здійснювати будівельні
роботи на об'єкті ІІ категорії
складності), а позивачем даний факт
заперечується.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Ухвалами Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 та 05.03.2014 суд
зобов'язував відповідача надати копії
всієї проектної та дозвільної
документації, на підставі якої
оригінали та належним чином засвідчені
копії всієї проектної та дозвільної
документації, на підставі якої
здійснювались роботи - демонтаж
перегородок коридору, тамбуру та
підсобного приміщення за адресою: вул.
Пулюя, 5, у Соломянському районі міста
Києва, однак відповідачем не було
надано відповідних доказів.

Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу
України встановлено, що житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Судом встановлено, що будівельні
роботи з реконструкції спірного
об'єкта шляхом демонтажу перегородок
коридору, тамбуру та підсобного
приміщення здійснювалися відповідачем
за відсутності документів, що надають
право на виконання таких робіт, а тому в
силу положень ч. 1 ст. 376 Цивільного
кодексу України таке будівництво є
самочинним.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

Приписом від 10.02.2012 Інспекція вимагала
від відповідача до 29.02.2012 усунути
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності та привести
приміщення 2а (за БТІ) у відповідності
до технічного паспорту БТІ.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» у разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
орган державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Судом встановлено, що відповідачем не
було виконано приписів Інспекції про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 10.02.2012.

За змістом ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу
України у разі істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до
попереднього стану.

Таким чином, відповідачем незаконно
здійснено реконструкцію спірного
об'єкта шляхом демонтажу перегородок
коридору, тамбуру та підсобного
приміщення, що є істотним порушенням
будівельних норм і правил, а тому
настають правові наслідки передбачені
ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги щодо
зобов'язання Приватного підприємства
«Ілтекс» привести приміщення № 2а (за
БТІ) на вул. Івана Пулюя, 5, літ. «А» у
Солом'янському районі м. Києва до
попереднього стану відповідно до
технічного паспорту БТІ від 17.08.2011, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача та
підлягають стягненню в дохід
Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Приватне підприємство
«Ілтекс» (03034, м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5,
ідентифікаційний код 30177362) привести
приміщення № 2а (за БТІ) на вул. Івана
Пулюя, 5, літ. «А» у Солом'янському
районі м. Києва до попереднього стану
відповідно до технічного паспорту БТІ
від 17.08.2011.

3. Стягнути з Приватного підприємства
«Ілтекс» (03034, м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5,
ідентифікаційний код 30177362) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 07.04.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова