ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.14р. Справа № 904/1881/13-г

За позовом Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа",

м. Кривий Ріг

до Комунального підприємства "Житлово-
експлуатаційна організація №8",

м. Кривий Ріг

про зобов"язання укласти договір

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових
мереж "Криворіжтепломережа" звернулося
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№8", в якому просило вважати договір
№7708 від 07.12.2012р. між позивачем та
відповідачем прийнятим (узгодженим) в
цілому в редакції позивача.

Позовні вимоги обгрунтовує
неправомірними діями відповідача, як
виконавця послуг, щодо укладення
договору на постачання теплової
енергії в гарячій воді.

Відповідач позов не визнає, зазначає,
що він не визначений органом місцевого
самоврядування виконавцем послуг із
централізованого опалення та гарячого
водопостачання до житлових будинків,
тому не має відповідного обсягу
повноважень на підписання даного
договору.

Ухвалою господарського суду від
21.05.2013р. провадження у справі було
зупинено.

Ухвалою господарського суду від
28.03.2014р. провадження у справі було
поновлено.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2012р. Комунальне підприємство
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
направило Комунальному підприємству
"Житлово- експлуатаційна організація
№8" пропозицію укласти договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді за №7708 (а.с.23).

17.01.2013р. позивач отримав від
відповідача протокол розбіжностей до
договору, оскільки останній вважав, що
органом місцевого самоврядування його
не визначено виконавцем послуг з
постачання теплової енергії, а тому він
не має відповідного обсягу повноважень
на підписання вищевказаного договору
(а.с.24).

Згідно ч.5 ст.181 Господарського кодексу
України сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

У березні 2013р. позивач звернувся до
господарського суду з вимогою вважати
договір №7708 від 07.12.2012р. між
Комунальним підприємством теплових
мереж "Криворіжтепломережа" та
Комунальним підприємством
"Житлово-експлуатаційна організація
№8" прийнятим (узгодженим) в цілому в
його редакції.

Згідно ст.179 Господарського кодексу
України майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями. Кабінет Міністрів
України, уповноважені Президентом
України міністерства, інші центральні
органи виконавчої влади можуть
рекомендувати суб'єктам
господарювання орієнтовні умови
господарських договорів (примірні
договори), а у визначених законом
випадках - затверджувати типові
договори. Укладення господарського
договору є обов'язковим для сторін,
якщо він заснований на державному
замовленні, виконання якого є
обов'язком для суб'єкта господарювання
у випадках, передбачених законом, або
існує пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування. При укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі зокрема, типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.
Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Згідно Закону України "Про
теплопостачання та "Про
житлово-комунальні послуги" споживання
теплової енергії можливо лише на
підставі договору, а господарська
діяльність з виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії підлягає ліцензуванню в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.13 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" від
24.06.2004р. №1875-ІV житлово-комунальні
послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
(прибирання внутрішньобудинкових
приміщень та прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо);

3) послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій тощо).

Визначення виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону належить до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства (п.4
ч.1 ст. 7 Закону).

Порядок визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді (далі - Порядок) затверджено
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства 25.04.2005р. за №60.

Відповідно до цього Порядку органами
місцевого самоврядування, власниками
житлових будинків визначаються
виконавці таких житлово-комунальних
послуг:

з управління будинком, спорудою або
групою будинків;

з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій;

з ремонту приміщень, будинків, споруд,
передбачених пунктом 4 частини першої
статті 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги";

з централізованого опалення,
централізованого постачання холодної
та гарячої води, централізованого
водовідведення.

Органи місцевого самоврядування чи
власник (власники) житлових будинків
можуть визначати виконавців всіх або
окремих житлово-комунальних послуг.

Виконавцем житлово-комунальних послуг
може бути суб"єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
відповідних житлово-комунальних
послуг та який може забезпечити
виконання обов"язків, визначених у ч.2
ст. 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Позивач просить укласти договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді, посилаючись на п.4 Правил
користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 3.10.2007р. № 1198.

Згідно п.4 цих Правил користування
тепловою енергією допускається лише на
підставі договору купівлі-продажу
теплової енергії між споживачем і
теплопостачальною організацією (далі -
договір), крім підприємств, що
виробляють та використовують теплову
енергію для цілей власного
виробництва. Договори укладаються
відповідно до типових договорів. Форми
типових договорів затверджуються
центральним органом виконавчої влади у
сфері теплопостачання.

Відповідно до статуту Комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (позивач) це
підприємство створене з метою
отримання прибутку в результаті
діяльності виробництва,
транспортування, постачання та
реалізації теплової енергії
споживачам (а.с.96-97). Основними
напрямками діяльності підприємства є,
зокрема, виробництво теплової енергії
для систем опалення та підігріву води
власними силами і збут її споживачам,
на що позивачу були видані відповідні
ліцензії (а.с.98-100), а постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України "Про
затвердження тарифу на теплову енергію
КПТМ "Криворіжтепломережа" затверджено
тариф на теплову енергію для населення
(а.с.101).

КП "Житлово-експлуатаційна організація
№8" (відповідач) відповідно до
укладеного договору від 21.01.2009р. між ним
та Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому міськради
(а.с.77-82), виконує функції управління та
надання послуг з утримання будинків,
споруд або групи будинків і споруд.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 Господарського
процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не надав до суду доказів того,
що органом місцевого самоврядування
або власниками житлових будинків
відповідача - КП
"Житлово-експлуатаційна організація
№8" визначено виконавцем (управителем)
житлово-комунальних послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33-34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу в позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на
позивача.

Суддя В.І. Петрова