номер провадження справи 18/27/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2014
справа № 908/868/14

за позовом Державного підприємства
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат» (69600, місто Запоріжжя, вул.
Теплична, 18)

до відповідача: приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» (69600, місто
Запоріжжя, вул. Теплична, 16)

про стягнення 324990,28 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Криворучко О.Г.,
довіреність № 83 від 25.12.2013 р., паспорт
серії НОМЕР_1 від 11.02.1997 р.;

від відповідача: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області 18.03.2014 року звернувся позивач -
Державне підприємство «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» з позовною
заявою до відповідача - приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» про стягнення 324990,28
грн. Позов вмотивований неналежним
виконанням відповідачем умов договору
оренди № 488/31 індивідуально
визначеного майна, що належить Державі
Україна в особі Міністерства
промислової політики України від 19.07.2010
р. щодо повноти та своєчасності
внесення орендних платежів. Вимоги
позивача ґрунтуються на статтях 526, 610
Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 19.03.2014 року порушено
провадження у справі № 908/868/14,
присвоєно справі номер провадження
18/27/14, судове засідання призначене на
17.04.2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні 17.04.2014 р. підтримав позовні
вимоги з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. Між тим, 17.04.2014
на адресу суду від відповідача
надійшло клопотання, відповідно до
якого ПрАТ «Завод напівпровідників»
визнав позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначив, що підприємство майже рік
фактично не працювало, продукція не
виготовлялась та не реалізовувалась,
внаслідок чого, у зв'язку з відсутністю
грошових коштів не мав змоги виконати
зобов'язання за договором. Також
зазначив, що на цей час ПрАТ «Завод
напівпровідників» укладено контракт №
16 від 25.02.2014 р. та додаткова угода № 2 до
цього контракту про поставку великої
партії полікристалічного кремнію.
Відповідно до умов вказаного контракту
поставка полікристалічного кремнію
буде відбуватися в період з вересня по
грудень 2014 р. На підставі зазначеного,
враховуючи положення ч. 6 ст. 83 ГПК
України, просив відстрочити виконання
рішення суду на шість місяців.

В судовому засіданні 14.04.2014 р. розгляд
справи закінчений, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу та за
наявними у справі документальними
доказами.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Казенне підприємство «Запорізький
титано-магнієвий комбінат», яке на
підставі постанови Кабінету міністрів
України від 25.02.2009 р. № 154 та наказу
Міністерства промислової політики
України № 200 від 17.03.2009 р.
реорганізовано шляхом перетворення в
Державне підприємство «Запорізький
титано-магнієвий комбінат»
(Орендодавець, позивач у справі) та
відкрите акціонерне товариство «Завод
напівпровідників», яке на підставі
рішення Загальних зборів акціонерів
товариства (Протокол № 1 від 24.03.2011 р.)
змінило найменування на приватне
акціонерне товариство «Завод
напівпровідників» (Орендар, відповідач
у справі) 19.07.2010 р. уклали договір оренди
індивідуально визначеного майна, що
належить до державної власності № 488/31
(надалі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору та актом
приймання-передачі майна, що є додатком
№ 1 до договору, позивач передав, а
відповідач прийняв у строкове платне
користування державне окреме
індивідуально визначене майно у
кількості 61 одиниці, що перебуває на
балансі ДП «Запорізький
титано-магнієвий комбінат».

Відповідно до п. 1.2 договору за
результатами проведеної оцінки
ринкова вартість майна, що передається
в оренду станом на 30.04.2010 р., згідно
Додатку № 2 складає 2043922,00 грн. без ПДВ.

Згідно з розділом 3 договору, орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку i порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 р. № 786. Орендна плата за
кожний наступний місяць визначається
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
діючий у розрахунковому місяці.
Орендна плата перераховується
Орендодавцеві щомісячно не пізніше 25
числа розрахункового місяця.

Додатковою угодою № 1 від 17.08.2010 р. до
договору оренди сторони змінили п. 2.1
договору. яким встановили строк
передачі майна не пізніше 15.09.2010 р.

На підставі акту приймання-передачі
майнового комплексу Державного
підприємства «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» до
статутного капіталу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат» від 31.12.2013 р. та Постанови
Кабінету Міністрів України від 03.10.2010 р.
№ 955 «Деякі питання утворення ТОВ
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат», 01.01.2014 р. була підписана
додаткова угода № 2 до договору оренди,
якою змінено орендодавця на ТОВ «ЗТМК».

За пунктом 4.3 договору орендар
зобов'язався своєчасно та у повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідачем умови договору щодо
повної та вчасної сплати орендних
платежів виконані неналежним чином, а
саме щодо внесення орендних платежів
за період з квітня 2011 р. по грудень 2013 р.
та оплати рахунків-фактур № Ф-11-200 від 11
квітня 2011 р., № Ф-11-246 від 10.05.2011 р., №
Ф-11-401 від 09.08.2011 р., № Ф-11-626 від 08.12.2011 р.,
№ 12-000025 від 30.03.2012 р., № 13-0000287 від 08.04.2013
р., № 13-0000362 від 07.05.2013 р., № 13-0000496 від
06.06.2013 р., № 13-0000578 від 05.07.2013 р., № 13-000534
від 05.08.2013 р., № 13-000636 від 06.09.2013 р., №
13-000731 від 08.10.2013 р., № 13-000818 від 06.11.2013 р, №
13-000879 від 29.11.2013 р., № 13-000979 від 31.12.2013 р.

Факт надання послуг та виникнення
заборгованості підтверджується
підписаними сторонами договору актами
здачі-приймання наданих послуг, які
залучені до матеріалів справи.

Внаслідок неналежного виконання
зобов'язань за договором позивачем на
адресу орендаря була спрямована
претензія № ВК/02-566 від 06.03.2014 р. з
вимогою погасити існуючу
заборгованість.

Претензія залишена відповідачем без
відповіді, борг без оплати.

На час вирішення спору судом,
заборгованість відповідача перед
позивачем за період користування
індивідуально визначеним (рухомим)
майном з квітня 2011 року по грудень 2013
року (включно) складає 324990,28 грн.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
договором № 488/31 від 19.07.2010 р. в сумі
324990,28 грн. підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України
господарські зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Нормою ст. 759 ЦК України передбачається,
що за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідач взятих на себе зобов'язань
належним чином не виконав, оплату за
оренду майна не здійснив, порушивши
умови договору, внаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі
324990,28 грн.

Факт наявності заборгованості у
розмірі 324990,28 грн. підтверджується
матеріалами справи та не
спростовується відповідачем.

На день розгляду спору відповідач
оплату орендних платежів в повному
обсязі не довів, тому вимоги позивача
про стягнення заборгованості у сумі
324990,28 грн. суд визнає документально
підтвердженими, нормативно
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 22 ГПК України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Визнання позову відповідає нормам
матеріального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в повному об'ємі.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. «Про деякі питання
практики виконання рішень ухвал,
постанов господарських судів України»
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи обставини справи,
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, організаційно-правову
форму підприємств, позицію позивача,
суд визнав за можливе частково
задовольнити клопотання відповідача
та відстрочити виконання рішення суду,
в частині стягнення 324990,28 грн.
основного боргу на три місяці.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» (69600 місто Запоріжжя,
вул. Теплична, 16, , р/р
14 в ПАТ КБ «Актив-Банк», МФО 300852) на
користь Державного підприємства
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат» (69600, місто Запоріжжя, вул.
Теплична, 18, , п/р 5979
в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО 321767) 324900,28
грн. (триста двадцять чотири тисячі
дев'ятсот дев'яносто грн. 28 коп.)
основного боргу, відстрочивши
виконання рішення суду на три місяці.
Видати наказ.

3. Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» (69600 місто Запоріжжя,
вул. Теплична, 16, , р/р
14 в ПАТ КБ «Актив-Банк», МФО 300852) на
користь Державного підприємства
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат» (69600, місто Запоріжжя, вул.
Теплична, 18, , п/р 5979
в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО 321767) 6499,81
(шість тисяч чотириста дев'яносто
дев'ять грн. 81 коп.) судового збору.
Видати наказ.

Суддя

В.В.Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 23 квітня
2014 р.