м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4838/14 08.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рубенс-Рент»

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОСВ Тревел»

про стягнення 39 464,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Ластовецький С.Г. -
по дов. № б/н від 18.03.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рубенс-Рент» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОСВ
Тревел» про стягнення 39 464,00 грн., з яких:
37 572,00 грн. боргу по орендним платежам,
315,04 грн. збитків від зміни індексу
інфляції, 1 576,96 грн. - 3% річних за
неналежне виконання взятих на себе
останнім зобов'язань згідно договору
оренди нежитлового приміщення № 2/10 від
12.10.2010.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 порушено провадження у
справі № 910/4838/14 та призначено справу
до розгляду на 08.04.2014.

Позивач в судовому засіданні 08.04.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 08.04.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 24.03.2014.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
суду від 24.03.2014 було надіслано
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення на адресу, що зазначена в
позовній заяві, а саме : м. Київ, вул.
Предславинська, 34-Б, яка згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 31.03.2014 є місцезнаходженням
відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 08.04.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

12.10.2010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рубенс-Рент»
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ОСВ
Тревел» (орендар) було укладено договір
оренди нежитлового приміщення № 2/10
(далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
орендодавець зобов'язується передати,
а орендар зобов'язується прийняти у
строкове платне користування
нежитлове приміщення, що знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Комінтерну
(Петлюри), 5-А.

Згідно з п. 1.2. договору загальна площа,
розташованого на другому поверсі
приміщення, складає 145,9 кв. м.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідачем в порушення
умов договору не було у повному обсязі
сплачено вартість наданих послуг, тому
у відповідача виникла заборгованість
перед позивачем в загальному розмірі 37
572,00 грн. та за несвоєчасне виконання
зобов'язань нараховані 315,04 грн. збитків
від зміни індексу інфляції, 1 576,96 грн. - 3%
річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови, визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу
України наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк
встановлений договором найму.

Згідно з п. 3.2. договору передача
приміщення орендодавцем і приймання
його орендарем оформлюється актом
приймання-передачі приміщень в оренду
та здійснюється протягом 5 (п'яти) днів з
моменту підписання даного договору.

На підставі акту приймання-передачі № 1
від 12.10.2010 орендодавець передав, а
орендар прийняв у користування
приміщення загальною площею 145,90 кв. м.,
що розташовані на 2 поверсі будинку за
адресою: м. Київ, вул. Комінтерну
(Петлюри), 5-А.

Згідно з п. 3.5. договору повернення
приміщення орендарем орендодавцю
проводиться по акту
приймання-передачі.

Відповідно до акту № 2
приймання-передачі від 30.11.2012 орендар
повернув, а орендодавець прийняв
приміщення загальною площею 145,90 кв. м.,
що розташовані на 2 поверсі будинку за
адресою: м. Київ, вул. Комінтерну
(Петлюри), 5-А.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Згідно з п. 4.1. договору строк оренди
приміщення починається з дати передачі
приміщення орендодавцем орендарю за
актом приймання-передачі приміщень в
оренду і триває до припинення дії цього
договору, а саме з 12.10.2010 по 12.10.2011.

Додатковою угодою № 1 від 11.10.2011 сторони
дійшли згоди продовжити дію договору
до 31.12.2012.

Пункт 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України визначає, що за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Відповідно до п. 5.1. договору орендна
плата за користування приміщенням
складає 81,32 грн. за 1 кв. м., що на дату
підписання договору складає 10,28
доларів США за 1 кв. м.

Згідно з п. 5.2. договору загальна сума
орендної плати за користування
приміщенням загальною площею 145,9 кв. м.
складає 11 864,85 грн., що на дату
підписання договору складає 1 500
доларів США, з урахуванням податку на
додану вартість.

Орендна плата нараховується з моменту
підписання акта приймання-передачі
приміщення та включає плату за
користування земельною ділянкою, на
якій знаходиться приміщення (п. 5.3.
договору).

Згідно з п. 5.4. договору орендар
зобов'язаний сплатити орендну плату за
перший та останній місяці оренди
протягом 10 днів з моменту підписання
акта приймання-передачі приміщення.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що
надалі орендна плата вноситься
орендарем щомісячно, шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок орендодавця (розділ 13), до 10-го
числа поточного місяці, на підставі
виставленого орендодавцем рахунку.
Акти приймання-передачі виконаних
робіт підписуються сторонами в кінці
поточного місяця.

Відповідно до п. 5.8. договору орендар
щомісячно компенсує орендодавцю плату
за використану електроенергію по
рахункам АК «Київенерго» згідно
показанням лічильників з урахуванням
втрат в електромережі, в тому числі за
перевищення ліміту, встановленого АК
«Київенерго», а також вартість
експлуатаційних та комунальних послуг,
послуг по утриманню прилеглої
території та технічне обслуговування
інженерного оснащення внутрішніх
комунікацій приміщення згідно
виставлених рахунків. Компенсацію
витрат, орендодавець, виставляє з
урахуванням 6%-го єдиного податку.

Протягом дії договору розмір
комунально-експлуатаційних витрат
може змінюватись у випадку зміни цін та
тарифів на такі витрати згідно з
вимогами експлуатаційних укладено
угоди по комунальному обслуговуванню
приміщення (п. 5.9. договору).

Позивачем до позовної заяви додані
підписані та скріплені печатками обох
сторін акти приймання-передачі послуг
з оренди та відшкодування комунальних
послуг за період з листопада 2010 року по
листопад 2012 року.

Згідно з п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 6.2.2. договору орендар
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі здійснювати орендні та інші
платежі у відповідності до рахунків
орендодавця.

Проте, матеріали справи свідчать про
порушення відповідачем зобов'язання
щодо своєчасного внесення орендної
плати в повному обсязі, в результаті
чого виникла заборгованість, яка
становить 37 572,00 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Пунктом 5 ст. 762 Цивільного кодексу
України визначено, що плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 37 572,00 грн.
боргу обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач у визначені строки плату
за оренду будівлі повністю не вніс, а
отже є таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по сплаті
коштів за оренду будівлі, позивач на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України просить суд стягнути з
відповідача 315,04 грн. збитків від зміни
індексу інфляції та 1 576,96 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Умовами договору не передбачено інший
розмір процентів.

Позовні вимоги про стягнення з
відповідача 315,04 грн. збитків від зміни
індексу інфляції підлягають
задоволенню (за обґрунтованими
розрахунками позивача).

Суд приходить до висновку про
задоволення вимог позивача щодо
стягнення з відповідача 1 373,38 грн. - 3%
річних та в іншій частині позовних
вимог про стягнення 3% річних в позові
слід відмовити, оскільки нараховані з
порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рубенс-Рент»
обґрунтовані та підлягають
задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОСВ Тревел» (м. Київ,
вул. Предславинська, 34-Б, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рубенс-Рент» (м.
Київ, вул. Юрківська/Фрунзе, 2-6/32 літ. А,
) 37 572 (тридцять сім тисяч
п'ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
основного боргу, 315 (триста п'ятнадцять)
грн. 04 коп. збитків від зміни індексу
інфляції, 1 373 (одну тисячу триста
сімдесят три) грн. 38 коп. - 3% річних, 1 817
(одну тисячу вісімсот сімнадцять) грн. 57
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити
повністю.

Повне рішення складено 09.04.2014.

СуддяВ.В. Сівакова