донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

16.04.2014 року справа №905/7783/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Скакуна О.А.,суддівКолядко
Т.М., Принцевської Н.М.за участю
представників сторін: від
позивача:Хорошко К.М. - за дов., від
відповідача:Сальнікова І.А - за дов.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області м.Донецьк на рішення
господарського судуДонецької
областівід11.03.2014 рокуу справі№ 905/7783/13
(суддя Н.В. Величко)за
позовомРегіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області м.Донецьк до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Жилагрострой" м.Донецьк провнесення
змін до договору оренди

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.03.2014 року у
справі №905/7783/13 у задоволенні позову
регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області м.Донецьк до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Жилагрострой" м.Донецьк про внесення
змін до договору оренди від 01.01.1999р.
№320/99 - відмовлено.

Позивач з прийнятим рішенням суду
першої інстанції не погодився і подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати як таке, що прийнято з
порушенням норм як матеріального, так і
процесуального права, та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на правомірність
ініціювання ним внесення змін до
договору оренди у зв'язку із зміною
Методики розрахунку орендної плати, а
також зазначаючи про те, що чинним
законодавством не передбачено
обов'язкового проведення оцінки
орендованого майна для перерахунку
орендної плати у зв'язку зі зміною
методики її розрахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу без
номеру та дати представник відповідача
просив залишити оскаржуване рішення
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Під час судового засідання
представники сторін висловилися на
підтримку своїх доводів та заперечень.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає матеріали
господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом
при розгляді норм як матеріального, так
і процесуального права, що мають
значення для справи. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
що 01.01.1999 р. між позивачем, як
орендодавцем, та відповідачем, як
орендарем, укладено договір оренди №
320/11, умови якого сторонами
неодноразово змінювалися.

В останнє, договором № 4 від 31.01.2012р.
сторонами викладено договір оренди від
01.01.1999р. № 320/99 в новій редакції,
відповідно до якої предметом оренди є
строкове платне користування цілісним
майновим комплексом - ЖЕД
"Донецьксільбуд", ідентифікаційний , що знаходиться за адресою:
83055, м. Донецьк, вул. 50-річчя СРСР, буд. 142,
склад і вартість якого визначено
згідно з результатами інвентаризації,
відповідно до передавального балансу
станом на 30.11.2011р. та акту оцінки
підприємства, складеного станом на
30.11.2011р., що є додатком до цього
договору. Вартість підприємства
становить 8.836.764,41 грн.

Згідно п. 3.1 договору, орендна плата
визначена на підставі Методики
розрахунку орендної плати,
затвердженої КМУ від 04.10.1995р. №786 (зі
змінами та доповненнями), і становить
без ПДВ за базовий місяць розрахунку
(грудень 2011р.) - 19 899,95 грн. Орендна плата
за перший місяць оренди - січень 2012р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць
(грудень 2011р.) на індекс інфляції за
січень 2012 року.

За змістом п. 3.4 договору розмір
орендної плати переглядається на
вимогу однієї із сторін у разі зміни
методики їх розрахунку, змін
централізованих цін і тарифів та в
інших випадках, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно до п.10.1 договору, строк дії
договору з 01.01.1999р. по 01.01.2012р. За
взаємною згодою сторін, вираженою
шляхом підписання договору № 4 від
31.01.12р. про внесення змін до договору
оренди від 01.01.1999р. № 320/99, строк дії
договору продовжено до 1 січня 2017 року
включно.

Умови цього договору зберігають силу
протягом всього терміну цього
договору, в тому числі у випадках, коли
після його укладання законодавством
встановлені правила, що погіршують
становище орендаря, а в частині
зобов'язань орендаря щодо орендної
плати - до виконання зобов'язань (п. 10.2
договору).

Зміни і доповнення або розірвання
цього договору допускаються за
взаємною згодою сторін. Зміни та
доповнення, що пропонуються внести,
розглядаються протягом одного місяця з
дати їх подання до розгляду іншій
стороні (п. 10.3 договору).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.09.2011 р. №961, яка набула чинності
20.09.2011р., внесено зміни до методики
розрахунку орендної плати, зокрема
змінено формулу, за допомогою якої
відповідно до п.5 вказаної Методики
визначається розмір річної орендної
плати за цілісні майнові комплекси, а
також збільшено розмір орендних
ставок, які застосовуються при
розрахунку орендної плати за
використання цілісних майнових
комплексів державних підприємств.

Посилаючись на вказану постанову
уряду, позивач листом від 18.07.2013р. №
11-06-02-08758 звернувся до відповідача з
вимогою щодо невідкладного внесення
відповідних змін до договору оренди
від 01.01.1999р. № 320/99, направивши два
примірника договору № 5 про внесення
змін до договору оренди 01.01.1999р. № 320/99
(а.с.71-72).

За умовами проекту договору № 5 про
внесення змін до договору оренди від
01.01.1999р. №320/99, річна орендна ставка за
використання цілісного майнового
комплексу з 20.09.2011р. по 30.01.2012р. включно
встановлюється на рівні 10% від вартості
орендованого цілісного майнового
комплексу. Відповідні зміни
відображаються у розрахунку орендної
плати, що є невід'ємною і складовою
частиною договору оренди (п.1).

Пункт 3.1 розділу 3 "Орендна плата"
пропонується доповнити текстом
наступного змісту:

"Орендна плата з 20 вересня 2011р. по 30
січня 2012р. включно визначається на
підставі Методики розрахунку орендної
плати за державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої Постановою КМУ
від 04.10.1995р. № 786 (зі змінами), і
становить за базовий місяць - серпень
2011р. - 7455,38 грн. Відповідні зміни
відображені у розрахунку орендної
плати, що є додатком № 4 до договору
оренди від 01.01.1999р. № 320/99.

Орендна плата, за вересень 2011р. складає
4153,98 грн. (розрахунок наведено у додатку
№ 4 до договору оренди від 01.01.1999р. №
320/99).

Орендна плата, за жовтень 2011р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць
(серпень 2011р.) на індекси інфляції за
вересень 2011р., жовтень 2011р." (п. 2 проекту
договору № 5)

Розділ 3 "Орендна плата" пропонується
доповнити пунктом 3.7, викладеним у
наступній редакції:

" 3.7 Різниця по сплаті орендної плати за
період з 20.09.2011р. по 30.01.2012р. включно яка
складає 22691,37 грн. (розрахунок наведено
у додатку № 5 до договору оренди від
01.01.1999р. № 320/99) та виникла внаслідок
зміни орендної ставки, сплачується
орендарем протягом місяця після
підписання договору про внесення змін
№ 5" (п.3 проекту договору № 5).

Розрахунок орендної плати викласти у
додатку № 4 та у додатку № 5 до договору
оренди від 01.01.1999р. № 320/99, який є його
невід'ємною частиною та додаються до
договору про внесення змін № 5 (п.5
проекту договору № 5).

Листом від 30.08.2013р. № 137 відповідач
відмовився від підписання вказаного
договору, в зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з розглядуваним
позовом та просить змінити договір
оренди від 01.01.1999р. № 320/99 шляхом
викладення пунктів 3.1, 3.7 договору в
редакції договору № 5 про внесення змін
до договору оренди від 01.01.1999р. № 320/99, а
також доповнення його текстом в
редакції запропонованого ним договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем в проекті договору №
5 про внесення змін до договору оренди
від 01.01.1999р. №320/99 неправомірно
використано для обрахунку розміру
орендної плати відомості щодо вартості
об'єкта оренди за стандартизованою
оцінкою станом на 31.08.2004р., що не
відповідає приписам Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропозиції її розподілу в
редакції від 14.09.2011р. Крім того, суд
першої інстанції зазначив про те, що
таке внесення змін до договору
суперечить встановленим
законодавством гарантіям, що
передбачені ч.2 ст.284 Господарського
кодексу України та ч.4 ст.10 ЗУ "Про
оренду державного та комунального
майна" в частині незмінності умов
договору оренди протягом строку дії
договору, а також вимогам ч.3ст.632
Цивільного кодексу України.

З таким висновком місцевого
господарського суду колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується,
враховуючи наступне.

Предметом позову у даній справі є
вимоги орендодавця до орендаря про
внесення змін до договору оренди
цілісного майнового комплексу від
01.01.1999р. № 320/99 шляхом укладання
запропонованої редакції договору №5
про внесення змін в частині збільшення
розміру орендної плати з 20 вересня 2011р.
по 30 січня 2012р.

Приймаючи до уваги зміст п.п.3.4. і 10.3
договору оренди від 01.01.1999р. № 320/99,
правову позицію Верховного Суду
України, викладену в постанові від
20.08.2013р. у справі №5017/781/2012, врахування
якої є обов'язковим в силу ч.1 ст.111-28
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку про
правомірність ініціювання позивачем, в
тому числі і в судовому порядку,
перегляду (зміни) умов договору оренди
стосовно орендної плати внаслідок
законодавчої зміни розміру орендних
ставок.

Дослідивши запропоновану позивачем
редакцію договору № 5 про внесення змін
до договору оренди від 01.01.1999р. № 320/99,
колегія суддів встановила наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 вересня 2011 року N 961 внесено зміни
до постанови Кабінету Міністрів
України від 4 жовтня 1995 року N 786, якою
затверджена Методика розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, зокрема, щодо
збільшення орендних ставок за
використання цілісних майнових
комплексів державних підприємств.
Означена Постанова набула чинності
20.09.2011р. та запровадила, серед іншого,
визначення розміру річної орендної
плати за цілісні майнові комплекси
державних підприємств за формулою Опл
= (Воз + Внм) х Сор.ц /100, де Воз -
вартість основних засобів за
незалежною оцінкою на час оцінки
об'єкта оренди, гривень; Внм - вартість
нематеріальних активів за незалежною
оцінкою на час оцінки об'єкта оренди,
гривень; Сор.ц - орендна ставка за
використання цілісних майнових
комплексів державних підприємств.

Крім того, абз. 1 п.1 Методики оцінки
об'єктів оренди, затвердженої
Постановою КМУ від 10.08.1995р. №629,
передбачає проведення незалежної
оцінки для її використання при
розрахунку орендної плати.

Натомість, як вірно встановлено судом
першої інстанції, запропонований
позивачем розрахунок орендної плати,
доданий до проекту договору № 5 про
внесення змін до договору оренди від
01.01.1999р. № 320/99, передбачає при
визначенні розміру орендних платежів
використання у формулах розрахунку
відомостей про вартість об'єкту оренди
за стандартизованою оцінкою станом на
31.08.2004р., що не відповідає діючому
законодавству, яке регламентує порядок
визначення розміру орендної плати.

Більш того, умови спірного договору №5,
які змінюють (збільшують) грошові
зобов'язання Відповідача з внесення
орендної плати за вже сплачений період
та встановлюють додаткові зобов'язання
Орендаря з доплати різниці, взагалі
суперечать законодавству, оскільки
грошові зобов'язання Відповідача зі
сплати орендних платежів за спірний
період є припиненими належним
виконанням у розумінні ст.599 Цивільного
кодексу України і ч.1 ст.202
Господарського кодексу України, що за
змістом ч.3 ст. 632 Цивільного кодексу
України унеможливлює зміну
зобов'язань стосовно періоду, за який
зобов'язання є виконаними. Тому
положення розглядуваного проекту
договору в частині, що передбачає зміну
орендної плати відносно вже сплаченого
періоду, не відповідають приписам
закону.

Таким чином, незважаючи на те, що
позивачем правомірно ініційовано
зміну умов договору у зв'язку з
законодавчою зміною орендних ставок,
запропонована ним редакція таких змін
за своїм змістом не відповідає і прямо
порушує вказані вище норми діючого
законодавства, з огляду на що
відхилення розглядуваних змін
Відповідачем не може вважатися
порушенням прав Позивача, і відповідно
підставою для задоволення позову у
даному спорі.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відсутності
підстав для внесення змін до договору у
запропонованій позивачем редакції та,
як наслідок, відмови у задоволенні
позову.

У зв'язку з вищенаведеним, а також з
огляду на те, що наведені в апеляційній
скарзі доводи висновків суду першої
інстанції не спростовують, апеляційний
суд не бере їх до уваги і вважає, що
оскаржуване судове рішення відповідає
вимогам чинного законодавства, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати за подання апеляційної скарги
відносяться на скаржника.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області м.Донецьк
- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 11.03.2014 року у справі
№905/7783/13 - залишити без змін.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М.Колядко

Н.М.Принцевська

Надруковано: 5 прим.:

1. позивачу;2. відповідачу;3. у справу; 4
ДАГС; 5.ГСДО.