КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2014 р. Справа№ 910/18623/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Рєпіної Л.О.

Тищенко А.І.

за участю представників сторін

від позивача: Кліщ А.О. - представник за
дов. б/н від 02.09.2013р.;

від відповідача: Садовець О.О. -
представник за дов. б/н від 07.09.2013р.,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 09.12.2013 р.

у справі № 910/18623/13 (суддя: Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ай Бі Контактс"

про витребування майна з чужого
незаконного володіння.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" (далі - позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ай Бі Контактс" (далі
- відповідач) про витребування майна з
чужого незаконного володіння та
стягнення коштів.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013р. у справі №910/18623/13 в
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" звернулося до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
Київський апеляційний господарський
суд скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 09.12.2013р. у справі
№910/18623/13 та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що Господарський суд міста Києва
неповно з'ясував обставини справи,
визнав обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального права.

Крім того, апелянт зазначає, що
судом першої інстанції в порушення
норм процесуального права не було
встановлено факту передачі
витребуваних матеріальних цінностей
та відповідно і факт виникнення
зобов'язання їх повернення.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 17.01.2014 р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Кепітал Інвест" було прийнято до
провадження.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014р. "Про
зміну складу колегії суддів" в зв'язку з
перебуванням судді Тарасенко К.В. у
відпустці було доручено розгляд
апеляційної скарги у справі №910/18623/13
колегії суддів у складі: Сулім В.В. -
головуючий суддя, суддів Рєпіна Л.О.,
Тищенко А.І.

В судовому засіданні Київського
апеляційного господарського суду
26.02.2014р. в судовому засіданні було
оголошено перерву на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014р. "Про зміну складу колегії
суддів" в зв'язку з перебуванням судді
Суліма В.В. у відпустці було доручено
розгляд апеляційної скарги у справі
№910/18623/13 колегії суддів у складі:
Тищенко А.І. - головуючий суддя, суддів
Рєпіна Л.О., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р. справа
прийнята до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014р. "Про
зміну складу колегії суддів" у зв'язку з
виходом головуючого судді Суліма В.В. з
відпустки та перебування судді
Тарасенко К.В. на лікарняному, було
доручено розгляд апеляційної скарги у
справі №910/18623/13 колегії суддів у
складі: Сулім В.В. - головуючий суддя,
суддів Рєпіна Л.О., Тищенко А.І.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 09.12.2013р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" - без задоволення, з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 26.04.2011 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ай Бі Контактс"
(виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" (замовник) було укладено
договір про надання аналітичних та
консультаційних послуг, відповідно до
п. 1.1 якого замовник замовляє, а
виконавець надає відповідно до умов
даного договору та додаткових угод до
нього аналітичні та консультаційні
послуги, які замовник зобов'язаний
прийняти та оплатити.

Відповідно до п. 1.2 договору, під
результатом наданих послуг сторони
домовилися розуміти інформацію
передану замовнику у вигляді
комплексних та аналітичних звітів та
(або) окремих консультацій
маркетингового, фінансового та
юридичного характеру у електронній та
(або) друкованій формі, які передаються
замовнику шляхом електронного,
поштового (кур'єрського) зв'язку, а
також інші консультаційні дії
виконавця, вчинені за замовленням
замовника згідно даного договору.

Згідно п. 3.1 договору, замовник
зобов'язується створювати виконавцю
необхідні умови для своєчасного та
повного надання послуг; надавати
виконавцю документи (за необхідністю -
оригінали), у потрібній кількості
примірників, необхідні йому для
виконання передбачених договором
послуг; надавати роз'яснення в усній чи
письмовій формі; нести
відповідальність за достовірність та
повноту наданих для виконання послуг
документів та інформації; підписувати
акти про надані послуги не пізніше, ніж
5 (п'ять) робочих днів після їх
отримання, оплачувати надані
виконавцем послуги у порядку та на
мовах, визначених цим договором та
додатковими угодами.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що
у зв'язку з наявністю суттєвої
необхідності в послугах Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ай Бі
Контакт" та на виконання умов п. 3.1
договору, позивачем було придбано та
передано відповідачу значну кількість
товарно-матеріальних цінностей, а саме
- офісної техніки. Відповідач в свою
чергу з 28.09.2012 р. припинив виконувати
умови договору про надання аналітичних
та консультаційних послуг, проте
отриману на виконання зазначеного
договору техніку, незважаючи на
численні звернення позивача, не
повернув.

Так, на думку позивача, правовою
підставою для передання відповідачу
офісної техніки був укладений між
позивачем, як замовником, та
відповідачем, як виконавцем, договір
про надання аналітичних та
консультаційних послуг від 26.04.2011 р.
Однак, у зв'язку з припиненням надання
послуг правова підстава користування
технікою є такою, що відпала, а тому, за
переконанням ТОВ "Ренесанс Кепітал
Інвест", Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ай Бі Контактс"
зобов'язане повернути майно, як таке що
знаходиться у останнього без
достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини. Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного
кодексу України, особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Зазначена норма кореспондується
зі статтею 387 Цивільного кодексу
України, згідно якої власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Тобто, як правильно встановлено
судом першої інстанції позивач
звертаючись з вимогою про витребування
(повернення) майна з чужого незаконного
володіння повинен довести суду
належність йому індивідуально
визначеного майна на відповідній
правовій підставі та знаходження цього
майна у відповідача на момент
пред'явлення позову.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач в якості доказів
передання відповідачу майна, надав
суду акти прийому-передачі виконаних
робіт з аналітичних та консультаційних
послуг з організації торговельного
фінансування. Проте, в наданих актах
виконаних робіт відсутні будь-які
посилання на передачу спірного майна
відповідачу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1213
Цивільного кодексу України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, та зважаючи на
те, що позивачем ані суду першої
інстанції, ані суду апеляційної
інстанції не надано належних та
допустимих в розумінні ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України доказів в підтвердження
передання відповідачу майна, яке він
просить витребувати у останнього,
Київський апеляційний господарський
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне твердження скаржника що судом
першої інстанції в порушення норм
процесуального права не було
встановлено факту передачі
витребуваних матеріальних цінностей
та відповідно і факт виникнення
зобов'язання їх повернення.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, рішення суду першої інстанції
відповідає законодавству та
матеріалам справи.

Доводи апелянта щодо неправильного
застосування норм процесуального
права не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийнята
господарським судом ухвала відповідає
ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування рішення, в тому числі, з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення
Господарського суду міста Києва від
09.12.2013р. у справі №910/18623/13 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Кепітал
Інвест" - задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Кепітал Інвест" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013р. у справі №910/18623/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/18623/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
Л.О. Рєпіна

А.І. Тищенко