ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.2014 Справа № 920/220/14

За позовом: Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ;

до відповідача: Комунального
підприємства Тростянецької міської
ради "Тростянецьке
житлово-експлуатаційне управління", м.
Тростянець, Тростянецький район,
Сумська область;

про стягнення 6 109 грн. 32 коп.,

Суддя Н.П. Лугова

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Олещенко О.М.,

За участю секретаря судового засідання
- М.М. Душиної

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за неналежне виконання
умов договору поставки природного газу
для надання населенню та релігійним
організаціям послуг з опалення та
гарячого водопостачання № 06/10-2925ТЕ-29
від 20.12.2010 року в сумі 6 109 грн. 32 коп., в
тому числі: 3 954 грн. 72 коп. основного
боргу, 1 392 грн. 94 коп. пені, 210 грн. 68 коп.
інфляційних нарахувань, 550 грн. 98 коп. - 3%
річних; витрати по сплаті судового
збору в сумі 1 827 грн. 00 коп. позивач
просить покласти на відповідача.

У відзиві на позов б/н від 17.03.2014 року
відповідач зазначає, що сума основного
боргу в розмірі 3 954 грн. 72 коп. сплачена
відповідачем в повному обсязі,
підтвердженням чого є копія платіжного
доручення № 3055 від 12.02.2014 року; щодо
нарахування та стягнення неустойки
відповідач вважає, що позивачем був
пропущений строк позовної давності.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак надіслав заперечення на відзив
б/н від 25.03.2014р., яким повідомив, що в
тексті позовної заяви помилково
зазначено номер договору поставки
природного газу для надання населенню
та релігійним організаціям послуг з
опалення та гарячого водопостачання
від 20.12.2010 року, а саме: № 06/10-2925ТЕ-29,
замість № 06/10-2695ТЕ-29. Тому, просить суд
вважати правильним номер договору
поставки природного газу для надання
населенню та релігійним організаціям
послуг з опалення та гарячого
водопостачання від 20.12.2010 року саме №
06/10-2695ТЕ-29.

Суд прийняв подане позивачем уточнення
та розглядає по суті вимоги про
стягнення 6 109 грн. 32 коп. за договором №
06/10-2695ТЕ-29 від 20.12.2010 року.

Крім того, позивач у запереченні
пояснив, що відповідно до п. 9.3. договору
№ 06/10-2695ТЕ-29 від 20.12.2010 року та на
підставі ст. 259 Цивільного кодексу
України, до вимог про стягнення
неустойки сторонами встановлений
строк позовної давності у 3 (три) роки.

Оскільки позивач не скористався своїм
процесуальним правом на участь у
даному судовому засіданні, клопотання
про відкладення розгляду справи від
нього не надходило, згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважного представника
відповідача та оцінивши надані
сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2010 року між сторонами укладено
договір № 06/10-2695ТЕ-29 поставки
природного газу для надання населенню
та релігійним організаціям послуг з
опалення та гарячого водопостачання,
відповідно до умов якого позивач
(постачальник) зобов'язався поставити
відповідачу (покупцеві) імпортований
природний газ, а відповідач - прийняти
його та оплатити на умовах, визначених
договором.

Відповідно до актів передачі-приймання
природного газу (а.с. 21-24), позивач
передав відповідачу за січень-квітень
2011 року природний газ на загальну суму
23 811,72 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки
проводяться шляхом поетапної оплати в
наступному порядку: перша оплати в
розмірі 34% від вартості запланованих
місячних обсягів постачання газу
проводиться не пізніше 10 числа місяця
поставки; подальші оплати проводяться
плановими платежами по 33% від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу до 20 та 30 (31) числа
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично спожиті обсяги газу
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу до 20 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Як зазначає позивач, відповідач
неповністю розрахувався за
поставлений газ і на день звернення до
суду заборгованість останнього перед
позивачем склала 3 954 грн. 72 коп.

У відзиві на позов б/н від 17.03.2014 року та
в судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що суму
основного боргу в розмірі 3 954 грн. 72 коп.
сплачено відповідачем в повному
обсязі, підтвердженням чого є копія
платіжного доручення № 3055 від 12.02.2014
року (а.с. 53).

Суд в ухвалах від 17.03.2014р. та від 31.03.2014р.
витребував у позивача уточнення
позовних вимог в частині основного
боргу, однак жодних пояснень,
заперечень чи підтверджень факту
погашення основної суми боргу
відповідачем позивач не надав.

Відповідно до п. 4.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року, господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ст. 80
ГПК України), зокрема у випадку сплати
суми боргу. Припинення провадження у
справі на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України
можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалу про порушення провадження у
даній справі за позовом ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" винесено 12.02.2014р.
Кошти в сумі 3 954 грн. 72 коп. перераховані
відповідачем 12.02.2014 року, тобто після
порушення провадження у справі, про що
свідчить копія платіжного доручення №
3055 з призначенням платежу «за поставку
природного газу зг. договору №
06/10-2695ТЕ-29».

Таким чином, оскільки відповідач
зобов'язання щодо погашення суми
основного боргу виконав в повному
обсязі, факт погашення боргу в сумі 3 954
грн. 72 коп. підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, зокрема
копією платіжного доручення № 3055 від
12.02.2014 року, тому провадження у даній
справі в частині стягнення 3 954 грн. 72
коп. підлягає припиненню за
відсутністю предмета спору відповідно
до п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Разом з тим, за прострочення
розрахунків за поставлений природний
газ відповідачу згідно п. 7.3.1. договору
нараховано пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несплаченої
суми за кожний день прострочення, що
згідно розрахунку складає 1392 грн. 94 коп.

У відзиві на позов б/н від 17.03.2014 року
відповідач заперечує щодо нарахування
та стягнення неустойки, оскільки
вважає, що позивачем був пропущений
строк позовної давності в один рік.

Відповідно до ч. З ст. 549 ЦК України
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" № 2921-III
від 10.01.2002р. передбачено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Крім того, право збільшити строк
позовної давності надано сторонам
статтею 259 Цивільного кодексу України.

Так, п. 9.3. договору № 06/10-2695ТЕ-29 від
20.12.2010 року сторонни домовились, що до
вимог про стягнення неустойки
сторонами встановлений строк позовної
давності у 3 (три) роки.

Отже, оскільки відповідач порушив
умови укладеного договору щодо
своєчасної та повної оплати
поставленого природного газу, право
позивача щодо стягнення з відповідача
пені передбачене діючим
законодавством України та умовами
укладеного договору, пеня нарахована в
межах строку позовної давності та у
відповідності до вимог ч. 6 ст. 232
Господарського Кодексу України, Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 1392 грн. 94 коп. є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню на підставі ст. ст. 549-552
Цивільного Кодексу України, ст. 232
Господарського Кодексу України.

Крім того, за несвоєчасну оплату
поставленого природного газу позивач
просить стягнути з відповідача 3%
річних та інфляційні нарахування за
період березень 2011 року - грудень 2013
року відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлено договором або
законом.

Враховуючи викладене, 210 грн. 68 коп.
інфляційних нарахувань та 550 грн. 98 коп.
- 3% річних за період березень 2011 року -
грудень 2013 року також є правомірними і
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов в сумі 2154 грн. 60 коп. -
задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства
Тростянецької міської ради
"Тростянецьке житлово-експлуатаційне
управління" (42600, Сумська область, м.
Тростянець, вул. Червоноармійська, 72,
код 14025593) на користь Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ,
вул. Шолуденка, 1, код 31301827) 1 392 грн. 94 коп.
пені, 210 грн. 68 коп. інфляційних
нарахувань та 550 грн. 98 коп. - 3% річних та
1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 3 954 грн. 72 коп.
основного боргу - провадження у справі
припинити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22.04.2014 року.

Суддя Н.П. Лугова