ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.
Справа № 5023/4094/12

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Фоміна В. О., суддя
Крестьянінов О.О. , суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - Кривенка О.О. (дов.№4 від
20.08.2012р.), ліквідатора Максічко Д.О. (на
підставі ухвали господарського суду
Харківської області від 02.02.2012р. по
справі №5023/277/11),

відповідача - Луценко А.О. (дов.№259 від
17.05.2013р.),

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Кредитної спілки
"Слобода - Кредит" (вх.№146Х/2) на рішення
господарського суду Харківської
області від 23 грудня 2013 року по справі
№5023/4094/12,

за позовом Кредитної спілки "Слобода -
Кредит", м.Харків,

до Публічного акціонерного товариства
Акціонерного банку "Укргазбанк", м.Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_4, м.Харків,

про визнання недійсним договору про
заставу майнових прав та договору про
відступлення права вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Кредитна спілка
"Слобода-Кредит" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просив суд визнати договір №15/08-11/3 про
заставу майнових прав (грошових коштів
по депозитному договору) від 04.08.2008 року
та договір відступлення права вимоги
№15/08-11 від 04.08.2008 року, укладені між
Кредитною спілкою "Слобода-Кредит" та
Публічним акціонерним товариством
Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі
Харківської філії недійсними. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на
положення ст.ст.16, 206, 215, 267 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 20, 55, 207
Господарського кодексу України,
зазначивши, що договори суперечать
вимогам Закону України "Про кредитні
спілки" та укладені з порушенням
господарської компетенції позивача.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 23.12.2013р. у
справі №5023/4094/12 (суддя Бринцев О.В.) в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Позивач - Кредитна спілка "Слобода -
Кредит" з рішенням суду першої
інстанції не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення господарського суду
Харківської області від 23.12.2013р. по
справі №5023/4094/12 та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги КС
"Слобода - Кредит" задовольнити в
повному обсязі.

У судовому засіданні 03.04.2014р.
представник апелянта та ліквідатор
Кредитної спілки «Слобода-Кредит»
підтримали вимоги апеляційної скарги
щодо оскарження рішення
господарського суду Харківської
області від 23 грудня 2013 року по справі
№5023/4094/12 в повному обсязі. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги, зокрема, зазначили, що договори
про заставу майнових прав (грошових
коштів по депозиту) та відступлення
права вимоги, укладені між позивачем та
відповідачем, суперечать нормам ст.203,
215 ЦК України, ст.1, ст.3, ст.21 Закону
України "Про кредитні спілки", ст.5
Статуту КС "Слобода-кредит". Просили суд
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 23.12.2013р. по
справі №5023/4094/12 та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги КС
"Слобода-Кредит" задовольнити в повному
обсязі.

14.02.2014р. до суду від ПАТ "Укргазбанк"
надійшли пояснення (вх.№1363) щодо
апеляційної скарги КС "Слобода-Кредит",
в яких, відповідач, зокрема, зазначає,
що позивач не надав суду документів,
які б спростували факт зарахування
коштів у сумі 3500000,00 грн. ОСОБА_4 та
підтвердили, що резервний капітал у
такій сумі сформувала саме кредитна
спілка. Крім того, вказує на те, що
спірні договори не визнані недійсними
судом касаційної інстанції.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала,
просила суд залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання не з'явився третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_4, який був належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи ухвалою Харківського
апеляційного господарського суду від
18.02.2014р. про відкладення розгляду
справи, яку він отримав 25.02.2014р., що
вбачається з повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи учасників
процесу, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представників
сторін, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу в порядку
статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 10.12.2012р. по
справі №5023/4094/12 позов задоволено
повністю. Визнано недійсним Договір
№15/08-11/З про заставу майнових прав
(грошових коштів по депозитному
договору) від 04 серпня 2008 року
укладений між Публічним акціонерними
товариством акціонерним банком
"Укргазбанк" (03087, м.Київ, Солом'янський
район, вул.Єреванська, буд. 1,
ідентифікаційний код 23697280) та
Кредитною спілкою "Слобода -Кредит" (61082,
м.Харків, пр-т Московський, 65, к. 4, ) .Визнано недійсним Договір
відступлення права вимоги №18/08-11 від 04
серпня 2008 року укладений між Публічним
акціонерними товариством акціонерним
банком "Укргазбанк" (03087, м.Київ,
Солом'янський район, вул.Єреванська,
буд.1, ідентифікаційний код 23697280) та
Кредитною спілкою "Слобода - Кредит"
(61082, м.Харків, пр-т Московський, 65, к.4,
) .Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства акціонерним
банком "Укргазбанк" (03087, м.Київ,
Солом'янський район, вул.Єреванська,
буд.1, ідентифікаційний код 23697280) на
користь Кредитної спілки "Слобода
-Кредит" (61082, м.Харків, пр-т Московський,
65, к. 4, ) сплачений
судовий збір в розмірі 1073,00
грн.(а.с.132-а.с.139, том 1).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 04.02.2013р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Акціонерного
банку "Укргазбанк" задоволено частково.
Рішення господарського суду
Харківської області від 10.12.2012 року у
справі №5023/4094/12 скасовано. Припинено
провадження у справі №5023/4094/12
(а.с.77-а.с.80, том 2).

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.07.2013р. касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Акціонерного банку "Укргазбанк"
задоволено частково. Постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 04.02.2013р. у
справі №5023/4094/12 скасовано, а справу
передано на новий розгляд до
Харківського апеляційного
господарського суду в іншому складі
суду ( а.с.135- а.с.139, том 2).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 20.08.2013р. по
даній справі рішення господарського
суду Харківської області від 10.12.2012р. у
справі №5023/4094/12 залишено без змін
(а.с.238-а.с.247, том 2).

Постановою Вищого господарського суду
України від 29.10.2013 року по справі
№5023/4094/12 касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
банк "Укргазбанк" задоволено частково.
Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 20.08.2013 та
рішення господарського суду
Харківської області від 10.12.2012 у справі
№ 5023/4094/12 скасовано, справу передано на
новий розгляд до господарського суду
Харківської області в іншому складі
суду.

Рішенням господарського суду
Харківської від 23.12.2013р. по справі
№5023/4094/12 в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.07.2008р. між Відкритим акціонерним
товариством акціонерним банком
"Укргазбанк", змінене найменування
Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк "Укргазбанк"
(відповідач по справі) та Кредитною
спілкою "Слобода-Кредит" (позивач по
справі) був укладений договір
банківського строкового вкладу №11/1-К
(а.с.18-20, том 1).

Відповідно до п.1. договору
банківського строкового вкладу
вкладник (позивач по справі) розміщує
вільні грошові кошти в розмірі 3500000,00
грн. на депозитний рахунок №,980
МФО 350448, що відкритий у відділенні №11
Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк"
на умовах дійсного договору. За
користування депозитом Банк сплачує
вкладнику проценти із розрахунку 8%
річних.

04.08.2008р. було укладено ряд договорів,
зокрема:

04.08.2008р. між Відкритим акціонерними
товариством акціонерним банком
"Укргазбанк" (відповідач по справі) та
фізичною особою ОСОБА_4 (позичальник -
третя особа по справі) був укладений
кредитний договір №15/08-11 ( а.с.70-а.с.75,
том 1).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору,
банк надає позичальнику кредит в сумі
3500000,00грн. Кредит надається у строк
/термін з 04.08.2008р. по 29.07.2010р. або по день
визначений п.1.4. та/або в п.3.3.1., 3.3.11.
цього договору, зі сплатою процентів за
користування кредитом, виходячи із 10%
річних.

Пунктом 2.1. кредитного договору,
передбачено, що згідно з договором про
заставу майнових прав №15/08-11/З від
04.08.2008р. укладеного між Банком та
Кредитною спілкою "Слобода - Кредит"
(Заставодавець), в забезпечення
виконання зобов'язання за дійсним
Договором банком приймається в заставу
право вимоги грошових коштів в сумі
3500000,00 грн., які розміщені на вкладному
(депозитному) рахунку №,980 МФО
350448, що відкритий у відділенні №11
Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк"
(депозитний рахунок) у відповідності з
умовами депозитного договору №11/1-к від
29.07.2008 року укладеного між Банком та
заставодавцем.

Одночасно з вищенаведеним договором,
04.08.2008р. між Відкритим акціонерними
товариством акціонерним банком
"Укргазбанк" (застоводержатель -
відповідач по справі) та Кредитною
спілкою "Слобода - Кредит"
(заставодавець - позивач по справі) був
укладений договір №15/08-11/З про заставу
майнових прав (грошових коштів по
депозитному договору) (т.1, .а.с.21-23).

Відповідно до п.1.1. договору про заставу
майнових прав (грошових котів по
депозитному договору), договір
забезпечує всі вимоги
заставодержателя, як кредитора за
умовами кредитного договору №15/08-11 від
04.08.2008 р., укладеного між
заставодержателем та фізичною особою
ОСОБА_4. За умовами кредитного договору,
позичальник зобов'язаний
заставодержателю не пізніше 29.07.2010
року, або у інші строки/терміни, що
випливають з п.1.1. Кредитного договору,
повернути кредит у розмірі 3 500 000,00 грн.,
сплатити проценти за користування
кредитом в розмірі 10%, а також штрафи та
пеню у розмірі і випадках, передбачених
кредитним та цим договорами, з
урахуванням змін та доповнень до
кредитного та цього договору , якщо
такі будуть прийняті.

Пунктом 2.1. договору про заставу
майнових прав (грошових котів по
депозитному договору), передбачено, що
заставодавець надає в заставу
застводержателю право вимоги грошових
коштів в сумі 3500000,00 грн., які розміщені
на депозитному рахунку № ,980 МФО
350448, що відкритий у відділенні №11
Харківської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" у
відповідності з умовами депозитного
договору № 11/1-К від 29.07.08 року,
укладений заставодавцем з Відкритим
акціонерними товариством акціонерним
банком "Укргазбанк". Депозитний договір
є невід'ємною частиною цього договору.

Крім того, 04.08.2008р. між Відкритим
акціонерними товариством акціонерним
банком "Укргазбанк" (відповідач по
справі) та Кредитною спілкою "Слобода -
Кредит" (позивач по справі) був
укладений договір про відступлення
права вимоги №18/08-11. (т.1, а.с.23).

Відповідно до п.1.1. договору про
відступлення права вимоги №18/08-11, з
метою реалізації права вимоги, що є
предметом застави згідно договору про
заставу майнових прав №15/08-З від 04.08.08
року, заставодавець відступає
заставодержателю свої права на кошти у
сумі 3500000,00 грн., розміщені
заставодавцем на депозитному рахунку
№,980 у відповідності з умовами
депозитного договору №11/1-К від 29.07.08
року у відділенні №11 Харківської філії
ВАТ АБ "Укргазбанк" МФО 350448, з усіма
змінами та додатками до нього, який
укладено між заставодавцем та
заставодержателем.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
факт укладення договору №15/08-11/3 про
заставу майнових прав (грошових коштів
по депозитному договору) від 04.08.2008р.,
договору №15/08-11 про відступлення права
вимоги від 04.08.2008р., а також сам зміст
договорів між позивачем та
відповідачем суперечить
законодавству, яке діяло на момент його
укладення.

Як вже зазначалось вище, оскаржуваним
рішенням господарського суду
Харківської області від 23.12.2013р. у
справі №5023/4094/12 в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Прийняте рішення мотивовано тим, що
по-перше, суд першої інстанції вважає
строк позовної давності пропущеним,
по-друге, надання кредитною спілкою
фінансових послуг як виду
господарської діяльності, який
підлягає ліцензуванню згідно з Законом
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності», не обмежує
цивільну правоздатність кредитної
спілки в здійсненні правочинів та
укладенні договорів відповідно до
чинного законодавства. По-третє, сума в
розмірі 3500000,00 грн. була зарахована до
резервного капіталу Кредитної спілки
саме позичальником банку ОСОБА_4 за
рахунок отриманих кредитних коштів.
Позивач не надав суду жодних
документів, які б спростовували
зарахування грошових коштів до
резервного капіталу за рахунок
отриманого у банку кредиту, не надав
доказів (платіжних або інших
документів), які б підтвердили, що
резервний капітал в сумі 3500000,00 грн.
сформовано саме Кредитною спілкою за
рахунок вступних внесків інших членів
кредитної спілки та частини доходів
кредитної спілки. По-четверте,
законодавство України, яке діяло на
момент укладення договорів застави
майнових прав та відступлення права
вимоги та чинне законодавство не
забороняє Кредитній спілці надавати
кошти резервного фонду в заставу.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Пунктом 1 статті 207 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинене
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності) може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Статтею 215 Цивільного кодексу України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 статті 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника має бути
вільним і відповідати його внутрішній
волі. Частиною 4 вказаної статті
встановлено, що правочин має вчинятись
у формі, встановленій законом. Частина 5
ст. 203 Цивільного кодексу України
вказує, що правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного
законодавства, якими передбачені
підстави для визнання правочину
недійсним, колегія суддів, встановила,
що оспорювані договори вчинені із
порушенням одним з учасників
господарських відносин норм чинного
законодавства та статутної
дієздатності. Наведене
підтверджується наступним.

Діяльність позивача - Кредитної спілки
"Слобода-Кредит" регулюється,
насамперед, Законом України "Про
кредитні спілки" та статутом Кредитної
спілки "Слобода-Кредит", затвердженим
установчими зборами засновників,
протоколом №1 від 09.07.2005р. (а.с.9-а.с.17, том
1).

Статтею 3 Закону України "Про кредитні
спілки", передбачено, що кредитна
спілка є юридичною особою, має
самостійний баланс, банківські
рахунки, які відкриває і використовує
згідно із законодавством у самостійно
обраних банківських установах, а також
печатку, штамп та бланки із своїм
найменуванням, власну символіку.

Частиною 1. статті 7 Закону України "Про
кредитні спілки", передбачено, що
кредитна спілка діє на основі статуту,
що не суперечить законодавству
України.

Положення статті 21 Закону України "Про
кредитні спілки" встановлюють, що
кредитна спілка відповідно до свого
статуту: приймає вступні та обов'язкові
пайові та інші внески від членів
спілки; надає кредити своїм членам на
умовах їх платності, строковості та
забезпеченості в готівковій та
безготівковій формі. Отримувати
кредити від імені членів кредитної
спілки можуть також фермерські
господарства та приватні підприємства,
які знаходяться у їх власності. Розмір
кредиту, наданого одному члену
кредитної спілки, не може перевищувати
20 відсотків від капіталу кредитної
спілки; залучає на договірних умовах
внески (вклади) своїх членів на
депозитні рахунки як у готівковій,
так і в безготівковій формі.
Зобов'язання кредитної спілки перед
одним своїм членом не можуть бути
більше 10 відсотків від загальних
зобов'язань кредитної спілки; виступає
поручителем виконання членом спілки
зобов'язань перед третіми особами;
розміщує тимчасово вільні кошти на
депозитних рахунках в установах
банків, які мають ліцензію на право
роботи з вкладами громадян, об'єднаній
кредитній спілці, а також придбаває
державні цінні папери, перелік яких
встановлюється Уповноваженим органом,
та паї кооперативних банків; залучає на
договірних умовах кредити банків,
кредити об'єднаної кредитної спілки,
кошти інших установ та організацій
виключно для надання кредитів своїм
членам, якщо інше не встановлено
рішенням Уповноваженого органу.
Загальна сума залучених коштів, у тому
числі кредитів, не може перевищувати 50
відсотків вартості загальних
зобов'язань та капіталу кредитної
спілки на момент залучення; надає
кредити іншим кредитним спілкам, якщо
інше не встановлено рішенням
Уповноваженого органу; виступає членом
платіжних систем; оплачує за
дорученням своїх членів вартість
товарів, робіт і послуг у межах
наданого йому кредиту; провадить
благодійну діяльність за рахунок
коштів спеціально створених для цього
фондів.

Провадження кредитною спілкою іншої
діяльності, крім передбаченої цим
Законом, не допускається.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про
кредитні спілки", також передбачено, що
кредитна спілка може укладати від
свого імені договори та інші угоди, які
не суперечать цьому Закону, іншим
нормативно-правовим актам та статуту
кредитної спілки, набувати майнові та
немайнові права, мати обов'язки, що
випливають із законодавства України
та укладених кредитною спілкою угод,
бути позивачем і відповідачем у судах.

Аналогічні положення закріплені у
статуті Кредитної спілки
"Слобода-Кредит".

Так, пунктом 4.3. Статуту, зазначено, що
кредитна спілка може укладати від
свого імені договори та інші угоди, які
не суперечать Закону України "Про
кредитні спілки", іншим нормативним
актам та цьому статуту.

Пунктом 5 Статуту передбачена
діяльність кредитної спілки, зокрема,
можливість виступати поручителем
виконання членом спілки зобов'язань
перед третіми особами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
серед переліку діяльності, яку можуть
здійснювати кредитні спілки, зокрема,
Кредитна спілка "Слобода-Кредит",
відсутні такі види діяльності як
передача свого майна (майнового права)
в заставу чи можливості укладення
договору застави та можливість
відступлення права вимоги.

Натомість, як зазначалося вище, в
статуті Кредитної спілки
"Слобода-Кредит" передбачений такий вид
діяльності як можливість виступати
поручителем.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що оспорюваним договором є, зокрема,
договір застави.

При цьому, колегія суддів, зазначає, що
порука і застава є різними самостійним
способами забезпечення виконання
зобов'язань, які поміж собою не
ототожнюються та регулюються різними
нормами матеріального права. При цьому,
розмежовуються, також, і поняття
"поручитель" та "майновий поручитель",
оскільки названі особи є суб'єктами
різних за змістом цивільних
правовідносин, зокрема, поручитель є
суб'єктом такого виду забезпечення як
порука. Майновий поручитель є суб'єктом
такого виду забезпечення виконання
основного зобов'язання, як застава.
Отже, правові статуси поручителя і
майнового поручителя врегульовані
окремо, з суттєвими відмінностями,
достатніми для їх розрізнення і
вирішення спорів з їх участю шляхом
безпосереднього застосування
відповідних норм цивільного закону.
(Дана позиція викладена у постанові
Верховного Суду України від 16.10.2012р.
№3-43гс12).

Таким чином, зважаючи на те, що між
сторонами по даній справі було
укладено договір №15/08-11/З про заставу
майнових прав (грошових коштів по
депозитному договору) від 04.08.2008р. та
договір відступлення права вимоги
№18/08-11 від 04.08.2008 року, можливість
укладання яких не передбачена Законом
України "Про кредитні спілки" та
Статутом Кредитної Спілки
"Слобода-Кредит", колегія суддів, дійшла
висновку, що позивач при укладанні
оспорюваних договорів допустив
порушення вимог Закону та Статуту, що в
свою чергу, є підставою для визнання
таких договорів недійсними у
відповідності до частини 1 статті 207
Господарського кодексу України.

Крім того, відповідно до Інструкції
№23015/11 від 08.10.93 "Про Методичні
рекомендації по застосуванню банками
Закону України "Про заставу", яка
затверджена Національним банком
України зазначено, що при укладенні
договору застави (в т.ч. майнових прав)
банк повинен переконатися, що особа має
право на заставу майна (подається
статут, положення, свідоцтво, угода,
доручення, приватизаційні папери і
т.ін.) (п. 6 Інструкції).

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору.

Таким чином, передумовою для укладення
договору застави майнових прав була
перевірка відповідачем права позивача
на укладання оспорюваних договорів, що
унеможливило укладення договорів
всупереч умовам Статуту Кредитної
Спілки "Слобода-Кредит" та Закону
України «Про кредитні спілки».

Стосовно вказівок Вищого
господарського суду України про
встановлення того факту чи є ОСОБА_4
членом кредитної спілки, то, як
вбачається з матеріалів справи, та
встановлено судом першої інстанції,
згідно з протоколом засідання
правління Кредитної спілки «Слобода -
Кредит» від 03.12.2005 року, ОСОБА_4 прийнято
до членів кредитної спілки (а.с.64, том 3).

Щодо визнання судом першої інстанції
строків позовної давності пропущеними,
то колегія суддів не погоджується з
такими висновками господарського суду
Харківської області, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст. 257 Цивільного
кодексу України щодо вимог про
визнання правочинів недійсними
застосовується загальна позовна
давність.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" №9 від
06.11.2009р. перебіг позовної давності щодо
вимог про визнання правочинів
недійсними обчислюється не з моменту
вчинення правочину, а відповідно до ч. 1
ст. 261 Цивільного кодексу України від
дня, коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів зазначає, що з дня
призначення ліквідатора до нього
переходять права керівника (органів
управління) юридичної особи - банкрута.
Як свідчать матеріали справи,
арбітражний керуючий Максічко Д.О. був
призначений ліквідатором КС
"Слобода-Кредит" ухвалою
господарського суду Харківської
області від 02.02.2012р. у справі №5023/277/11. В
ході судового розгляду справи
арбітражний керуючий Максічко Д.О.,
виконуючи обов'язки ліквідатора КС
"Слобода-Кредит", до якого перейшли всі
повноваження керівника юридичної
особи-боржника, зазначив, що саме
02.02.2012р. дізнався про оспорювані
договори застави та відступлення права
вимоги.

Згідно з пунктом 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №10
від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» за
змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності -

за відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Суд першої інстанції припустився
помилки та, посилаючись на вказівки
вищезазначеного Пленуму ВГСУ при
встановленні порушеного права та
охоронюваних законом інтересів
позивача, відмовив у задоволенні
позову як за спливом позовної давності,
так і за розглядом справи по суті.

Згідно зі статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Зважаючи на положення законодавства,
що наведені вище, та з урахуванням
викладених обставин, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що рішення
господарського суду Харківської
області від 23 грудня 2013 року по справі
№5023/4094/12 прийняте при неправильному
застосуванні норм матеріального права,
що у відповідності до п.2 ст.103
Господарського процесуального кодексу
України є підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду
та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101, п.2 ст.103, п.4 ч.1
ст.104, ст.105, Господарського
процесуального Кодексу України,
колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
"Слобода - Кредит" задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 23.12.2013р. по
справі №5023/4094/12 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Визнати недійсними договір №15/08-11/3 про
заставу майнових прав (грошових коштів
по депозитному договору) від 04.08.2008 року
та договір відступлення права вимоги
№15/08-11 від 04.08.2008 року, укладені між
Кредитною спілкою "Слобода-Кредит" та
Публічним акціонерним товариством
Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі
Харківської філії.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Акціонерний банк
"Укргазбанк" в особі Харківської філії
(03087, м. Київ, вул.Єреванська, 1, ) на користь Кредитної
спілки "Слобода-Кредит" (61082, м. Харків,
пр. Московський, 65, к4 код в )
1073,00 грн. витрат по сплаті судового
збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Акціонерний банк
"Укргазбанк" в особі Харківської філії
(03087, м. Київ, вул.Єреванська, 1, ) на користь Кредитної
спілки "Слобода-Кредит" (61082, м. Харків,
пр. Московський, 65, к4 код в )
1220,00 грн. витрат по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду
Харківської області видати
відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 08
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Фоміна В. О.

Суддя
Крестьянінов О.О.

Суддя
Шутенко І.А.