ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.Справа № 922/145/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Міського комунального
підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ
ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" до Публічного
акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк", м.
Харків про визнання грошових вимог
та зобов'язання за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Скобова В.А. довіреність
№100 від 26.03.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Міське комунальне
підприємство "Дніпропетровські міські
теплові мережі", звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом згідно якого просить
суд:

- визнати грошові вимоги позивача у
сумі 7 902,07 грн. за період з 01.03.2012 р. по
01.09.2013 р. на підставі договору №070007 від
27.09.2007 р.;

- зобов'язати ліквідаційну комісію
Публічного акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк"
(відповідач) включити грошові вимоги
позивача у сумі 7 902,07 грн. за період з
01.03.2012 р. по 01.09.2013 р. на підставі
договору №070007 від 27.09.2007 р. до
ліквідаційного балансу;

- стягнути з відповідача судовий збір
за подання позовної заяви.

Ухвалою суду по справі від 06.02.2014 р.
розгляд справи було відкладено на
20.02.2014 р. о 10:00.

Згідно розпорядження керівника
апарату суду від 19.02.2014 р. № 233 був
призначений повторний автоматичний
розподіл справи № 922/145/14 у зв'язку з
хворобою судді Жигалкіна І.П. Згідно
витягу з автоматизованої системи
документообігу суду від 19.02.2014 р. по
справі № 922/145/14 справу було призначено
для розгляду судді Доленчуку Д.О.

Відповідно до розпорядження керівника
апарату господарського суду
Харківської області від 14.03.14 р. щодо
призначення повторного автоматичного
розподілу справи, у зв'язку із хворобою
судді Доленчука Д.О. та витягу з
автоматизованої системи
документообігу господарського суду
Харківської області від 14.03.2014 р. справу
№922/231/14 призначено для розгляду судді
Светлічному Ю.В.

Представник позивача у судове
засідання 13.03.2014 р. не з'явився, в
наданій до господарського суду заяві
(вх. № 11120) позов підтримав в повному
обсязі та просив розглядати справу у
відсутності представника МКП
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" за наявними в матеріалах справи
доказами, яка судом задоволена.

Представник відповідача, проти позову
заперечував частково з підстав,
викладених у відзиві на позов (вх. №3942
від 05.02.14 р.), в якому підтверджує наявну
заборгованість перед позивачем за
договором на постачання теплової
енергії № 070007 від 29.07.2007 р. за період з
01.03.2012 р. по 13.12.2012 р. у загальній сумі
3985,01 грн., з яких: 1182,55 грн. -
заборгованість за березень 2012р.; 122,92
грн. - заборгованість за квітень 2012р.;
229,28 грн. - заборгованість за жовтень
2012р.; 947,84 грн. - заборгованість за
листопад 2012р.; 1502,42 грн. - заборгованість
за грудень 2012р. В наданих до
господарського суду письмових
поясненнях (вх. №11540), в якому
підтверджує наявну заборгованість
перед позивачем, але зазначив, що
відповідно до Постанови Правління
Національного банку України від 29.02.2012
р. №72, банківська ліцензія у
відповідача була відкликана з 02.03.2012 р.,
строк ліквідаційної процедури, без
врахування можливої пролонгації,
повинен завершитися 01.03.2015 р. Тобто,
складання та подання ліквідаційного
балансу до Національного банку України
повинно бути здійснено ліквідатором
ПАТ "Інпромбанк" лише у лютому 2015р.
Таким чином, включення грошових вимог
позивача до ліквідаційного балансу
наразі є неможливим у зв'язку з
відсутністю на цей час самого
ліквідаційного балансу.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи, всебічно
та повно дослідивши надані докази, суд
встановив наступне.

29.07.2007 р. між міським комунальним
підприємством "Дніпропетровські
теплові мережі (позивач, постачальник)
та Дніпропетровською філією
Публічного акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк"
(відповідач, споживач) було укладено
договір №070007 про постачання теплової
енергії, відповідно до умов якого МКП
"Дніпропетровські теплові мережі"
постачало через свої магістралі
теплову енергію до приміщень
споживача, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.п. 7.3., 7.4. договору, споживач
повинен здійснити передплату за
спожиту теплову енергію по власним
платіжним дорученням, а остаточну
оплату здійснити після одержання
розрахунку енергопостачальної
організації не пізніше 10 числа місяця,
слідуючого за розрахунковим.

Відповідно до п. 11.2. договору, договір
припиняє свою дію у випадках:
закінчення строку, на який він був
укладений, взаємної згоди сторін про
його припинення, прийняття рішення
господарським судом, ліквідації
сторін.

26.03.2012 р. на адресу МКП
"Дніпропетровські теплові мережі"
надійшов лист ДФ ПАТ "Інпромбанк" №
123/16-04 від 16.03.2012 р. з повідомленням про
ліквідацію юридичної особи - ПАТ
"Інпромбанк".

28.03.2012 р. за №1788 позивач звернувся до ДФ
ПАТ "Інпромбанк" з претензію про
визнання грошових вимог за
зобов'язаннями Дніпропетровської
філії ПАТ "Інпромбанк" за договором
№№070007 від 29.07.2007 р. в сумі 10 415,67 грн. за
спожиту теплову енергію.

Листом від 28.03.2013 р. № 1788 ПАТ
"Інпромбанк" повідомило МКП
"Дніпропетровські теплові мережі" про
визнання грошових вимог в загальній
сумі 10415,67 грн. (за спожиту теплову
енергію та теплопостачання у
приміщення, розташовані у м.
Дніпропетровську по пр. Калініна, 42 та
вул. Пушкіна, 22).

Листом від 08.07.2013р. № 260 позивача
повідомлено про акцептування вимог
кредитора в сумі 10415,67 грн.

Листом від 08.10.2013р. №798 позивач
звернувся до ДФ ПАТ "Інпромбанк" з
претензію про визнання грошових вимог
за зобов'язаннями Дніпропетровської
філії ПАТ "Інпромбанк" за договором №
070007 від 29.07.2007 р. в сумі 7 902,07 грн. за
постачання теплової енергії за період
з 01.03.2012 р. по 01.09.2013 р. До претензії було
додано: копії договору, рахунків, акти
приймання - передачі виконаних робіт,
акт звірки.

03.12.2013р. на адресу МКП "Дніпропетровські
теплові мережі" надійшло повідомлення
про відмову у визнанні грошових вимог,
в якому відповідач зазначив, що 13.12.2012 р.
відбувся повторний аукціон з продажу
активів ПАТ "Інноваційно-промисловий
банк", серед яких і нежитлове
приміщення загальною площею 43,0 кв.м.,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до протоколу № 2 від 13.12.2012 р.
проведення повторного аукціону,
вищезазначене нерухоме майно, щодо
якого позивач надав відповідачу
послуги з постачання теплової енергії
за договором № 07007 було придбане на
аукціоні фізичною особою. Враховуючи
викладене, відповідач зазначив, що з
13.12.2012 р. він не використовував
зазначене приміщення, як його власник
та не мав можливості використовувати
теплову енергію, яку постачав позивач.

Також ліквідатор ПАТ "Інпромбанк"
зазначив, що ДФ ПАТ "Інпромбанк" була
закрита та вилучена з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 06.07.2012р., тому
договір № 070007 від 29.07.2007р. припинив свою
дію на підставі п. 11.2. договору.

Відмова ліквідатора ПАТ "Інпромбанк" у
задоволенні вимог кредитора, і стала
підставою для звернення МКП
"Дніпропетровські теплові мережі" до
господарського суду Харківської
області з позовом до ПАТ
"Інноваційно-промисловий банк" про
визнання грошових вимог в сумі 7 902,07
грн. за період з 01.03.2012р. по 01.09.2013р. на
підставі договору постачання теплової
енергії № 070007 від 29.07.2007р.

Надаючи правову кваліфікацію доказам,
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: 1) договори та
інші правочини; 2) створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Як встановлено судом, між ПАТ
"Інпромбанк" та МКП "Дніпропетровські
теплові мережі" було укладено договір
про постачання теплової енергії 070007
від 29.07.2007р., відповідно до п. 1 якого
постачальна організація бере на себе
зобов'язання постачати споживачу
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а споживач
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами в терміни, передбачені цим
договором.

Факт споживання відповідачем теплової
енергії підтверджується матеріалами
справи та не заперечується
відповідачем.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач не розрахувався за спожиту
теплову енергію за період з 01.03.2012р. по
01.09.2013р. на підставі договору
постачання теплової енергії № 070007 від
29.07.2007р., про що на його адресу позивачем
було направлено відповідну претензію.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт несплати відповідачем
заборгованості за спожиту теплову
енергію за договором постачання
теплової енергії №070007 від 29.07.2007р. за
період з 01.03.2012р. по 01.09.2013р. не
заперечується відповідачем.

Таким чином, відповідач порушив вимоги
договору та вимоги ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, де зазначено, що
зобов`язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов`язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Отже, враховуючи вищевикладене,
відповідач визнається судом таким, що
прострочив виконання зобов'язання за
договором постачання теплової енергії
№ 070007 від 29.07.2007р.

Водночас, суд зазначає, що відповідно
до ч. 1 ст. 59 ГК України припинення
суб'єкта господарювання здійснюється
шляхом його реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації - за рішенням власника
(власників) чи уповноважених ним
органів, за рішенням інших осіб -
засновників суб'єкта господарювання чи
їх правонаступників, а у випадках,
передбачених законами, - за рішенням
суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 110 ЦК України
юридична особа ліквідується: за
рішенням її учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, в тому числі у
зв'язку із закінченням строку, на який
було створено юридичну особу,
досягненням мети, для якої її створено,
а також в інших випадках, передбачених
установчими документами.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 60 ГК України
орган (особа), який прийняв рішення про
ліквідацію суб'єкта господарювання,
встановлює порядок та визначає строки
проведення ліквідації, а також строк
для заяви претензій кредиторами, що не
може бути меншим, ніж два місяці з дня
оголошення про ліквідацію.
Ліквідаційна комісія або інший орган,
який проводить ліквідацію суб'єкта
господарювання, вміщує в друкованих
органах відповідно до закону
повідомлення про його ліквідацію та
про порядок і строки заяви кредиторами
претензій, а явних (відомих) кредиторів
повідомляє персонально у письмовій
формі у встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України
"Про банки та банківську діяльність" у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, Банк може бути
ліквідований: з ініціативи власників
банку; з ініціативи Національного
банку України (у тому числі за заявою
кредиторів).

Частиною 3 ст. 87 цього Закону
передбачено, що ліквідація банку з
ініціативи Національного банку
України здійснюється відповідно до
цього Закону та нормативно-правових
актів Національного банку України.

Таким чином, Закон України "Про банки та
банківську діяльність" у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, в даному випадку є
спеціальним та регулює процедуру
ліквідації банку з ініціативи
Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 89 Закону України "Про
банки та банківську діяльність" в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, ліквідатором
здійснюється опублікування відомостей
про відкриття ліквідаційної процедури
у газеті "Урядовий кур'єр" чи "Голос
України" за рахунок банку у строки,
передбачені законами України, з дня
прийняття Національним банком України
рішення про відкликання ліцензії або
власником банку рішення про ліквідацію
банку.

Як свідчать матеріали справи, 06.03.2012р. у
газеті "Урядовий кур'єр" №43
опубліковано оголошення про
ліквідацію ПАТ "Інпромбанк".

Також, 26.03.2012 р. на адресу МКП
"Дніпропетровські теплові мережі"
надійшов лист ДФ ПАТ "Інпромбанк" №
123/16-04 від 16.03.2012р. з повідомленням про
ліквідацію юридичної особи - ПАТ
"Інпромбанк".

Відповідно до ч. 3 ст. 89 Закону протягом
одного місяця з дня опублікування
оголошення про відкриття
ліквідаційної процедури кредитори
мають право заявити ліквідатору про
свої вимоги до банку.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Закону ліквідатор
припиняє приймання вимог кредиторів
після закінчення одного місяця з дня
опублікування оголошення про початок
ліквідаційної процедури.

Відповідно до пункту 9.2. глави 9 розділу
6 Постанови Правління Національного
банку України "Про затвердження
Положення про застосування
Національним банком України заходів
впливу за порушення банківського
законодавства" № 369 від 28.08.2001 р.,
ліквідатор складає перелік (реєстр)
акцептованих ним вимог на підставі
баланс банку, до якого включає вимоги
кредиторів у національній валюті в
розмірах, які існували на дату
прийняття рішення про ліквідацію.

Як встановлено судом, 20.03.2012 р. за № 705
позивач звернувся до ДФ ПАТ
"Інпромбанк" з претензію про визнання
грошових вимог за зобов"язаннями
Дніпропетровської філії ПАТ
"Інпромбанк" за договором № 070007 від
29.07.2007р. в сумі 5888,69 грн. за спожиту
теплову енергію за період з 01.12.2011р. по
01.03.2012р.

Листом від 28.03.2013р. № 1788 ПАТ "Інпромбанк"
повідомило МКП "Дніпропетровські
теплові мережі" про визнання грошових
вимог в загальній сумі 10415,67 грн. (за
спожиту теплову енергію та
теплопостачання у приміщення,
розташовані у м. Дніпропетровську по
пр. Калініна, 42 та вул. Пушкіна, 22).

Листом від 08.07.2013р. № 260 позивача
повідомлено про акцептування вимог
кредитора в сумі 10415,67 грн.

Листом від 08.10.2013р. №797 позивач
звернувся до ДФ ПАТ "Інпромбанк" з
претензію про визнання грошових вимог
за зобов"язаннями Дніпропетровської
філії ПАТ "Інпромбанк" за договором
№070007 від 29.07.2007р. в сумі 7902,07 грн. за
постачання теплової енергії за період
з 01.03.2012р. по 01.09.2013р., в задоволенні яких
позивачу було відмовлено.

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 112 ЦК України
у разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії.

Відповідно до п. 3.2.5. договору
постачання теплової енергії від
01.08.2006р., споживач зобов"язаний письмово
сповіщати енергопостачальну
організацію про зміну власного
найменування, організаційно-правової
форми, місцезнаходження, банківських
реквізитів тощо, а також про зміну
користувачів приміщень та теплових
мереж споживача не пізніше 5 днів з
моменту настання зазначених подій.

Однак, в порушення умов договору, на
адресу МКП "Дніпропетровські теплові
мережі" від ПАТ "Інпромбанк" не
надходило повідомлення про продаж
вищезазначеного приміщення.

Натомість, новим власником приміщення
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Калініна на адресу МКП
"Дніпропетровські теплові мережі"
надані наступні документи: договір
купівлі-продажу від 06.04.2013р., відповідно
до якого ПАТ "Інпромбанк" продав у
власність, а ОСОБА_2 прийняла нежитлове
приміщення, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1; витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 06.04.2013 р. про реєстрацію права
власності на нежитлове приміщення, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу
України, права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

Отже, право власності на нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у
нового власника виникло лише після
державної реєстрації - 06.04.2013 р.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" ініційована до набрання
чинності цим Законом процедура
ліквідації банку здійснюється
відповідно до законодавства, що діяло
до набрання чинності цим Законом.

Відкликання ліцензії у ПАТ
"Інноваційно-промисловий банк" та
ініціювання процедури ліквідації
банку відбувалося за Постановою
Правління Національного банку України
від 29.02.2012 № 72, тоді, як набрання
чинності Законом України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
відбулося 04.11.2012р., і таким чином,
ліквідаційна процедура відповідача
здійснюється за законодавством, що
діяло до набрання чинності
вищезазначеним Законом.

Стаття 88 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" передбачає, що
процедура ліквідації банку повинна
бути завершена не пізніше трьох років з
дня відкликання банківської ліцензії.

При цьому, Національний банк України
має право продовжувати процедуру
ліквідації банків на термін до одного
року, а системоутворюючих банків - на
термін до двох років.

Враховуючи, що відповідно до Постанови
Правління Національного банку України
від 29.02.2012 № 72, банківська ліцензія у
відповідача була відкликана з 02.03.2012р.,
строк ліквідаційної процедури, без
урахування можливої пролонгації,
повинен завершитися 01.03.2015р. Тобто,
складання та подання ліквідаційного
балансу до Національного банку України
повинно бути здійснено ліквідатором
ПАТ "Інпромбанк" лише у лютому 2015р.

Таким чином, включення грошових вимог
позивача до ліквідаційного балансу
наразі є неможливим, у зв'язку з
відсутністю на цей час самого
ліквідаційного балансу.

В статті 93 Закону України "Про банки і
банківську діяльність", в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, законодавець визначив
порядок здійснення ліквідатором
заходів щодо підготовки задоволення
вимог кредиторів, який передбачав
складення акцептованих ним вимог для
затвердження Національним банком
України. Тільки після затвердження
Національним банком цього переліку він
набуває статусу реєстру кредиторських
вимог до банку і у ліквідатора
з'являється можливість задовольняти
вимоги кредиторів у порядку,
встановленому статтею 96 цього Закону,
тобто лише у визначеній законодавцем
певній черговості.

Згідно з п.7.3 глави 7 розділу VI Положення
про застосування заходів впливу за
порушення банківського законодавства,
з дня отримання рішення про своє
призначення ліквідатор зобов'язаний
вживати заходів щодо ефективної
ліквідації банку та максимального
задоволення вимог кредиторів
відповідно до своїх повноважень,
законодавства України, у тому числі
цього Положення.

Крім того, відповідно до абз.2 п.9.3 глави
9 Положення про застосування заходів
впливу за порушення банківського
законодавства, ліквідатор зобов'язаний
вживати заходів щодо максимального
задоволення вимог кредиторів,
зобов'язання по яким виникли до
відкриття ліквідаційної процедури, в
даному випадку - до 02.03.2012р.

Відповідно до п. 7.4 глави 7 розділу VI
Положення про застосування заходів
впливу за порушення банківського
законодавства ліквідатор має право
подавати клопотання Національному
банку щодо внесення змін до переліку
(реєстру) вимог кредиторів у порядку,
встановленому цим Положенням.

Пунктом 9.4 Положення про застосування
заходів впливу за порушення
банківського законодавства
передбачено, що ліквідатор вносить
пропозиції щодо затвердження
Національним банком змін до реєстру
вимог не частіше, ніж раз на квартал на
підставі рішення суду про визнання
особи кредитором банку та зобов'язання
ліквідатора включити вимоги такої
особи до реєстру вимог кредиторів, яке
набрало законної сили.

Стаття 91 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" передбачає, що з
дня прийняття рішення про відкликання
ліцензії та призначення ліквідатора,
банківська діяльність банку є
завершеною. Вимоги за зобов'язаннями
банку, що виникли під час проведення
ліквідації, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної
процедури.

Відповідно до п.12.1 глави 12 розділу VI
Положення про застосування
Національним банком України заходів
впливу за порушення банківського
законодавства ліквідатор подає до
Національного банку України
ліквідаційний баланс на звітну дату
(звітна дата - дата, яка настає за 20
робочих днів до закінчення строку
ліквідації банку, встановленого
постановою Правління Національного
банку) і остаточний звіт ліквідатора, у
зв'язку із завершенням розрахунків з
кредиторами та/або закінченням строку
ліквідації банку.

Згідно ч.1 п.4-6, ст. 92 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює такі повноваження: виконує
повноваження органів управління банку;
очолює ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банку, у
тому числі через судові органи;

Ч. 2 ст. 92 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" встановлено, що
ліквідатор при прийнятті рішень про
відчуження активів та/або зобов'язань
банку зобов'язаний забезпечити
пріоритетність захисту інтересів
кредиторів банку відповідно до
черговості задоволення вимог
кредиторів, встановленої статтею 96
цього Закону.

Враховуючи викладене та те, що у
процесі ліквідаційної процедури
повноваження щодо визнання грошових
вимог та включення грошових вимог
входить до повноважень ліквідатора у
суду відсутні повноваження про
визнання грошових вимог у сумі 7 902,07
грн., та зобов'язання ліквідаційної
комісії ПАТ "Інпромбанк" включити
грошові вимоги позивача в сумі 7902,07 грн.
за період з 01.03.12 р. по 01.09.13 р. на
підставі договору №070007 від 27.09.2007 до
ліквідаційного балансу, відповідно до
цього суд не знаходить підстав для
задоволення позову, тому відмовляє в
задоволені позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, оскільки суд прийшов до висновку
про відмову у задоволенні позову,
судові витрати у даній справі
покладаються на позивача.

Також суд зазначає, при розрахунку суми
судового збору, судом враховано
приписи п.3 ч.1 ст. 55 ГПК України, якими
передбачено, що ціна позову
визначається у позовах, які
складаються з кількох самостійних
вимог - загальною сумою усіх вимог.
Тобто, враховуючи вимоги позивача щодо
визнання грошових вимог та
зобов'язання вчинити певні дії, судом
встановлено, що позивачем заявлено 2
самостійні вимоги майнового та
немайнового характеру.

Відповідно до платіжних доручень №8998
від 18.12.2013 р. та №9358 від 10.01.2014 р., за
подання даного позову позивачем
сплачено судовий збір в розмірі 1720,50
грн. за вимогу майнового характеру.

Таким чином, недоплачений позивачем
судовий збір у розмірі 1218,00 грн. за
заявлену вимогу немайнового характеру
- покладається на позивача по даній
справі та підлягає стягненню в доход
держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 55, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 15,
16, 110, 112, 509, 525, 526, 530, 610 Цивільного
кодексу України; ст. ст. 60, 173, 174, 193
Господарського кодексу України; ст. ст.
22, 32, 33, 34, 43, 49, 54, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські
теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ,
пр. К. Маркса, 37, ) на
користь держбюджету України (одержувач
коштів - УДКС у Дзержинському районі
м.Харкова Харківської області, №
рахунку 3003, , код
платника 22030001, символ звітності банку
101, банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Харківській області, МФО 851011) - 1218,00 грн.
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.04.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний