ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.
Справа № 909/1526/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Дякович О.В.

Суддів
Бонк Т.Б.

Марко Р.І.

при секретарі судового засідання
Мазепі Н.В.

за участю представників:

від прокуратури: Яворський Я.Г. -
старший прокурор прокуратури
Львівської області;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_8 (угода
про надання правової допомоги б/н від
02.04.2014 року)

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
заступника прокурора
Івано-Франківської області, м.
Івано-Франківськ, № 0513-87вих-14 від 03.03.14
року (вх. № 01-05/1201/14 від 19.03.2014 року)

на ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року

у справі № 909/1526/13

за позовом: прокурора Галицького
району Івано-Франківської області в
інтересах держави в особі органу
місцевого самоврядування Бурштинської
міської ради, м. Бурштин, Галицький
район, Івано-Франківська область

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7, м. Бурштин,
Галицький район, Івано-Франківська
область

третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: ОСОБА_5, м.
Івано-Франківськ

третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: ОСОБА_6, м. Гнівань,
Тиврівський район, Вінницька область

про: визнання недійсним Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯИ № 927311 від 16.02.2010 року,
вартістю 39 343 грн. 25 коп.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 02.04.2014 у складі
колегії: головуючого-судді Дякович О.В.,
суддів: Данко Л.С. та Якімець Г.Г.
розгляд апеляційної скарги заступника
прокурора Івано-Франківської області,
м. Івано-Франківськ, № 0513-87вих-14 від
03.03.14 року (вх. № 01-05/1201/14 від 19.03.2014 року)
відкладено на 16.04.2014 року. У зв'язку із
перебуванням суддів Данко Л.С. та
Якімець Г.Г. у відпустці,
розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
14.04.2014 року в склад судової колегії по
розгляду даної справи замість суддів
Данко Л.С. та Якімець Г.Г. введено суддів
Бонк Т.Б. та Марко Р.І.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року у справі № 909/1526/13 (суддя Фрич М.М.)
позов прокурора Галицького району в
інтересах держави в особі органу
місцевого самоврядування Бурштинської
міської ради, м. Бурштин до Фізичної
особи-підприємця (надалі - ФОП) ОСОБА_7,
м.Бурштин за участі третіх осіб-1,2, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою
місцевого господарського суду
заступник прокурора
Івано-Франківської області, м.
Івано-Франківськ, оскаржив її в
апеляційному порядку, звернувшись до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою № 0513-87вих-14 від 03.03.14 року (вх. №
01-05/1201/14 від 19.03.2014 року), в якій просить
оскаржувану ухвалу господарського
суду Івано-Франківської області від
25.02.2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов прокурора
Галицького району в інтересах держави
в особі органу місцевого
самоврядування Бурштинської міської
ради, м. Бурштин до ФОП ОСОБА_7 про
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 927311 від 16.02.2010 року, вартістю
39 343 грн. 25 коп. задовольнити. Свої
доводи прокурор мотивує тим, що спірна
земельна ділянка була незаконно
вилучена (шляхом продажу) з комунальної
власності Бурштинської міської ради і
підлягає поверненню у комунальну
власність, і тим самим вважає, що
правильно мотивує своє звернення до
суду як захист інтересів держави в
особі Бурштинської міської ради. Крім
того, зазначає, що заява Бурштинської
міської ради №99/02.2-38 від 05.02.2014 року про
відсутність у поданому позові
порушення інтересів вказаного органу
місцевого самоврядування, якою орган
місцевого самоврядування фактично
відмовився від позову, не є підставою
для залишення позову прокурора без
розгляду посилаючись на положення ч.6
ст. 29 ГПК України.

Відповідач та треті особи-1,2 вимоги
ухвали Львівського апеляційного
господарського суду від 21.03.2014 року в
частині подання відзиву на апеляційну
скаргу в порядку, передбаченому ст. 96
ГПК України не виконали.

Позивач та треті особи -1,2 участі
уповноважених представників у судове
засідання не забезпечили, причини
неявки суду не повідомили, хоча
своєчасно та належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги.

Зважаючи на ту обставину, що сторони
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду апеляційної
скарги, а в матеріалах справи достатньо
доказів для прийняття законного та
обґрунтованого рішення, з врахуванням
строку розгляду апеляційної скарги на
ухвалу місцевого господарського суду,
передбаченого ч. 2 ст. 102 ГПК України,
судова колегія дійшла висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги за відсутності представників
сторін.

В судовому засіданні прокурор
підтримав свої вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, просить ухвалу
господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечили щодо
поданої апеляційної скарги, просять
залишити ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року без змін.

У судовому засіданні 02.04.2014 року
представник позивача заперечив щодо
поданої прокурором апеляційної скарги.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, заслухавши пояснення
прокурора, відповідача та його
представника, що прибули в судове
засідання, приймаючи до уваги
пояснення представника позивача дані
ним в попередньому судовому засіданні,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року у справі № 909/1526/13 слід скасувати, а
апеляційну скаргу заступника
прокурора Івано-Франківської області,
м. Івано-Франківськ, № 0513-87вих-14 від
03.03.14 року (вх. № 01-05/1201/14 від 19.03.2014 року)
- задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 104 ГПК України,
підставами для скасування рішення
місцевого господарського суду є
невідповідність висновків, викладених
в рішенні, обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
прокурор Галицького району
Івано-Франківської області в інтересах
держави в особі органу місцевого
самоврядування Бурштинської міської
ради, м. Бурштин, Галицький район,
Івано-Франківська область звернувся до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
про визнання недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №927311, зареєстрований за №0110301
- 00021 від 12.02.2010 року, виданий на підставі
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 28.12.2009 року, укладений між
Бурштинською міською радою та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_7, предметом
якого є земельна ділянка за адресою:
Івано-Франківська область, Галицький
район, м. Бурштин, вул. Шевченка, б/н,
загальною площею 0,1205 га, вартістю 39 343
грн. 25 коп. та скасування реєстрації
державного акту в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею за
№0110301 - 00021 від 12.02.2010 року.

Залишаючи позов без розгляду, місцевий
господарський суд виходив з того, що
при розгляді матеріалів позовної заяви
по суті, не встановлено які саме
інтереси Бурштинської міської ради
порушено відповідачем, посилаючись на
те, що спірний державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 9273311, виданий за договором
купівлі-продажу підприємцю ОСОБА_7 і
при цьому не доведено, в чому полягає
порушення інтересів Бурштинської
міської ради підприємцем ОСОБА_7

Апеляційний суд не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Згідно зі статтею 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
функції представництва інтересів
громадянина або держави у випадках,
визначених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право звертатись до суду з
заявами про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 36 цього ж Закону
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до п. 4 Рішення
Конституційного Суду України від
08.04.1999р. №3-рп/99 "У справі за
конституційними поданнями Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді)") прокурор
або його заступник самостійно визначає
і обґрунтовує в позовній заяві, в чому
полягає порушення інтересів держави чи
в чому існує загроза інтересам держави,
і ця заява, за статтею 2 Арбітражного
процесуального кодексу України, є
підставою для порушення справи в
арбітражному суді.

Інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатися
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій
чи з інтересами господарських
товариств з часткою державної
власності у статутному фонді. Проте
держава може вбачати свої інтереси не
тільки в їх діяльності, але й в
діяльності приватних підприємств,
товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси
держави" є оціночним поняттям, прокурор
чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

В резолютивній частині рішення
Конституційного Суду України
зазначено, що прокурори та їх
заступники подають до суду позови саме
в інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності. Під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах" потрібно розуміти
орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 23.03.2012 року "Про деякі питання
участі прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам"
господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.
Інтереси держави мають чітко
формулюватися та мотивовуватися
прокурором.

Як у позовній заяві, так і в апеляційній
скарзі та в усних поясненнях під час
судового засідання, прокурором
обґрунтовано зазначено, в чому саме
полягає порушення інтересів держави.

Прокурор мотивує звернення до суду як
захист інтересів держави в особі
Бурштинської міської ради тим, що
спірна земельна ділянка була незаконно
вилучена з комунальної власності
Бурштинської міської ради і підлягає
поверненню у комунальну власність.
Посилається на той факт, що земельна
ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,1205 га згідно
ст. 134 ГПК України не могла бути
відчужена на конкурентних засадах та
передана у приватну власність,
оскільки на ній розташована житлова
будівля, квартири в якій перебувають у
власності фізичних осіб.

Пред`явлення прокурором позову
обумовлене захистом інтересів держави
в особі Бурштинської міської ради, яка
згідно ст.ст.140-143 Конституції України є
органом місцевого самоврядування,
матеріальною і фінансовою основою
якого є рухоме і нерухоме майно, доходи
місцевих бюджетів, інші кошти, земля,
природні ресурси.

Тому прокурор звернуся до суду із
позовом про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №927311,
зареєстрованого за №0110301 - 00021 від 12.02.2010
року, виданого на підставі договору
купівлі - продажу земельної ділянки від
28.12.2009 року, який укладений між
Бурштинською міською радою та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_7 та
скасування реєстрації державного акту
в книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею
за №0110301 - 00021 від 12.02.2010 року.

Однак, вказані факти залишились поза
увагою Господарського суду
Івано-Франківської області.

Відповідно до ст. 54 ГПК України позовна
заява подається до господарського суду
в письмовій формі і підписується, між
іншим, прокурором чи його заступником.
Позов було підписано Прокурором
Галицького району Івано-Франківської
області, тобто в межах наданої йому
чинним законодавством компетенції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що позовна заява прокурора
Галицького району Івано-Франківської
області підписана уповноваженою
особою, у ній належно обґрунтовано
необхідність захисту інтересів
держави та правильно визначено особу,
уповноважену державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах.

При прийнятті оскаржуваної ухвали
вищевказані обставини судом першої
інстанції не встановлювались та не
брались до уваги, що зумовило
помилковий висновок про відсутність
порушених інтересів Бурштинської
міської ради та про необхідність
залишення позовної заяви без розгляду.
Таким чином, суд вважає, що підстави для
залишення позову без розгляду згідно
п.1 ч.1 ст.81 ГПК України - відсутні.

Крім того, слід зазначити, що прокурор,
звертаючись до господарського суду
Івано-Франківської області, в
резолютивній частині позовної заяви
просив поновити пропущений строк
позовної давності. Проте, судом першої
інстанції це було залишено поза увагою.

Але, в резолютивній частині
апеляційної скарги заступник
прокурора Івано-Франківської області
просить суд ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов прокурора
Галицького району в інтересах держави
в особі органу місцевого
самоврядування Бурштинської міської
ради, м. Бурштин до ФОП ОСОБА_7 про
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 927311 від 16.02.2010 року, вартістю
39 343 грн. 25 коп. задовольнити. З
викладеного необхідно зазначити, що
частина 4 ст. 106 ГПК України визначає
повноваження апеляційного
господарського суду у випадку
скасування деяких ухвал місцевого
господарського суду. Це стосується
таких ухвал позовного провадження: про
відмову у прийнятті позовної заяви (ст.
62 ГПК); про повернення позовної заяви
(ст. 63 ГПК); про зупинення провадження у
справі (ст. 79 ГПК); про припинення
провадження у справі (ст. 80 ГПК); про
залишення позову без розгляду (ст. 81
ГПК). Якщо апеляційний господарський
суд за результатами апеляційного
перегляду справи вирішив ці ухвали
скасувати, він зобов'язаний передати
справу до місцевого господарського
суду для розгляду справи по суті. Отже,
у цих випадках апеляційний
господарський суд після скасування
ухвали не має права розглядати справу
по суті і приймати рішення. Таким чином,
під час апеляційного перегляду
зазначених ухвал не застосовується
правило ч. 1 ст. 101 ГПК, відповідно до
якої у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

За таких обставин, апеляційна скарга
заступника прокурора
Івано-Франківської області, м.
Івано-Франківськ, № 0513-87вих-14 від 03.03.14
року (вх. № 01-05/1201/14 від 19.03.2014 року)
підлягає частковому задоволенню,
ухвала місцевого суду від 25.02.2014 року -
скасуванню, а справа - скеруванню до
місцевого суду для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 101,103,104,105,106
Господарського процесуального кодексу
України , - Львівський апеляційний
господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Івано-Франківської області,
м. Івано-Франківськ, № 0513-87вих-14 від
03.03.14 року - задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 25.02.2014
року у справі № 909/1526/13 скасувати.

Матеріали справи передати на розгляд
по суті до господарського суду
Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 ГПК України.

Повний текст постанови складений
17.04.2014 року

Головуючий-суддя
Дякович О.В.

Суддя
Бонк Т.Б.

Суддя
Марко Р.І.