ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.Справа №
5024/1686/2012Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Мирошниченко М.А., Головея В.М.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Ніцос А.А. - за дорученням

від відповідача: Давидюк Ю.К. - за
дорученням

від ВДВС: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційні скарги:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод будівельних
матеріалів № 1",

- Відділу державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції Херсонської області

на ухвали господарського суду
Херсонської області в порядку ст. 121-2
ГПК України щодо оскарження постанов
Відділу державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції Херсонської області від 23.12.2013
р. про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003, а також
про зняття арешту з коштів та майна
боржника № 38880003 та № 38992075

від 18 лютого 2014 року

у справі № 5024/1686/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Кванта"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод будівельних
матеріалів № 1"

про зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 09.04.2013 р., яке
набрало законної сили відповідно до
постанови Одеського апеляційного
господарського суду від 25.06.2013 р., позов
Приватного акціонерного товариства
«Чумак» (далі ПрАТ) задоволено частково
та з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод будівельних
матеріалів № 1" (далі відповідач, Завод)
на користь ПрАТ стягнуто: 289989 грн. 77
коп. - пені та 42683 грн. 94 коп. - понесених
судових витрат на оплату судового
збору за подання позову, а також Завод
зобов'язаний повернути ПрАТ: 12178,572
кубометрів газобетонних блоків,
загальною вартістю 8525000 грн. 40 коп., а в
решті частині позову - відмовлено.

07.05.2013 р. місцевим судом видані
накази на примусове виконання
названого судового рішення, зокрема:

- наказ про повернення Заводом 12178,572
кубометрів газобетонних блоків,
загальною вартістю 8525000 грн. 40 коп.
ПрАТу,

- наказ про стягнення з відповідача на
користь ПрАТу: 289989 грн. 77 коп. - пені та
42683 грн. 94 коп. - понесених судових
витрат на оплату судового збору за
подання позову.

11.07.2013 р., ПрАТ, у встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження" порядку, подало заяви та
відповідні накази до Відділу державної
виконавчої служби Новокаховського
міського управління юстиції
Херсонської області (далі ВДВС) для
примусового виконання судового
рішення.

За зазначеними заявами ПрАТу та
судовими наказами, 12.07.2013 р. ВДВС
відкрито виконавчі провадження з
виконання вищевказаного судового
рішення, а саме:

- виконавче провадження № 38843246 з
примусового виконання наказу про
повернення ПрАТу Заводом 12178,572
кубометрів газобетонних блоків,
загальною вартістю 8525000 грн. 40 коп.,

- та виконавче провадження № 38880003 з
примусового виконання наказу про
стягнення з відповідача на користь
ПрАТу: 289989 грн. 77 коп. - пені та 42683 грн. 94
коп. - понесених судових витрат на
оплату судового збору за подання
позову та надано боржникові строк до
18.07.2013 р. для добровільного виконання
судового рішення.

Зазначені постанови ВДВС
направлені боржникові в цей же день та
отримані останнім 17.07.2013 р., що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Постановою ВДВС від 22.07.2013 р.
виконавче провадження № 38880003
приєднано до зведеного виконавчого
провадження № 38992075.

Постановою ВДВС від 22.07.2013 р.
накладено арешт на кошти боржника
відповідно до зведеного виконавчого
провадження № 38992075.

Постановою ВДВС від 22.07.2013 р. у
виконавчому провадженні № 38880003
накладено арешт на майно боржника та
оголошена заборона на його відчуження.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 18.10.2013 р., що
набрала законної сили, залучено до
участі у справі в якості позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Кванта" (далі ТОВ), як
правонаступника ПрАТ та замінено
стягувача у виконавчому провадженні з
останнього на ТОВ.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 25.10.2013 р. у
справі № 5024/1686/2012 заяву ВДВС про зміну
способу виконання вищезазначеного
судового рішення задоволено та змінено
спосіб виконання рішення
господарського суду Херсонської
області шляхом стягнення з Заводу на
користь ТОВ вартості 12178,572 кубометрів
газобетон них блоків, загальною
вартістю 8525000 грн. 40 коп.

28.10.2013 р. місцевим судом виданий
наказ на його виконання.

07.11.2013 р. ТОВ, у встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження" порядку, пред'явило
відповідний наказ до ВДВС з метою
залучення до матеріалів виконавчого
провадження № 38843246.

Постановою ВДВС від 07.11.2013 р.
приєднано виконавче провадження №
38843246 (з примусового виконання наказу
про стягнення з Заводу на користь ТОВ
вартості 12178,572 кубометрів газобетон
них блоків, загальною вартістю 8525000 грн.
40 коп.) до зведеного виконавчого
провадження № 38992075.

Постановами ВДВС від 23.12.2013 р., на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України
„Про виконавче провадження" закінчено
виконавчі провадження № 38880003 та №
38843246, а виконавчі документи надіслані
до ліквідаційної комісії Заводу, у
зв'язку із перебуванням останнього у
процесі ліквідації за рішенням
засновника.

Постановами ВДВС від 23.12.2013 р.
знято арешт з коштів боржника по
зведеному виконавчому провадженню №
38992075 та знято арешт з майна боржника по
виконавчому провадженню № 38880003.

24.01.2014 р. ТОВ звернулось до
господарського суду Херсонської
області зі скаргами на дії ВДВС та
просило скасувати постанови ВДВС від
23.12.2013 р. про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003, а також
про зняття арешту з коштів та майна
боржника № 38880003 та № 38992075.

Скарги мотивовані тим, що
нормами Закону України «Про виконавче
провадження» не передбачено такої
підстави для закінчення виконавчого
провадження, як «передача виконавчого
документа ліквідаційній комісії
(ліквідатору) у разі ліквідації
боржника - юридичної особи», внаслідок
чого оскаржені постанови ВДВС від
23.12.2013 р. про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003 підлягають
скасуванню, у зв'язку з чим підстави для
прийняття постав ВДВС від 23.12.2013 р. про
зняття арешту з коштів та майна
боржника № 38880003 та № 38992075 - також
відсутні, а тому зазначені постанови
ВДВС підлягають скасуванню.

18.02.2014 р. скаржником доповнено
скарги тим, що оскаржувані постанови
ВДВС від 23.12.2013 р. суперечать вимогам ч. 1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої
підстава для закінчення виконавчого
провадження як передача виконавчого
документа ліквідаційній комісії
(ліквідатору) у разі ліквідації
боржника - юридичної особи - відсутня.

ВДВС скарги ТОВ вважав
безпідставними посилаючись на те, що
виконавчі провадження правомірно
закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49
Закону України „Про виконавче
провадження", так як Завод перебуває у
процесі ліквідації за рішенням
засновника, у зв'язку з чим державним
виконавцем правомірно винесені
постанови про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 49
Закону України „Про виконавче
провадження", а тому підстави для
задоволення скарг відсутні.

Завод відзив на скарги не надав.

Окремими ухвалами по кожній
скарзі господарського суду
Херсонської області від 18.02.2014 р. (суддя
Нікітенко С.В.) вищезазначені скарги
ТОВ задоволені та скасовані постанови
ВДВС від 23.12.2013 р. про закінчення
виконавчих проваджень № 38843246 та №
38880003, а також про зняття арешту з коштів
та майна боржника № 38880003 та № 38992075.

Ухвали мотивовані тим, що
нормами Закону України «Про виконавче
провадження» не передбачено такої
підстави для закінчення виконавчого
провадження, як «передача виконавчого
документа ліквідаційній комісії
(ліквідатору) у разі ліквідації
боржника - юридичної особи», внаслідок
чого оскаржені постанови ВДВС від
23.12.2013 р. про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003 підлягають
скасуванню, у зв'язку з чим підстави для
прийняття постав ВДВС від 23.12.2013 р. про
зняття арешту з коштів та майна
боржника № 38880003 та № 38992075 - відсутні, а
тому ці постанови ВДВС також
підлягають скасуванню.

В апеляційних скаргах Завод та
ВДВС просять ухвали місцевого суду від
18.02.2014 р. про скасування постанов ВДВС
від 23.12.2013 р. про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003, а також
про зняття арешту з коштів та майна
боржника № 38880003 та № 38992075 - скасувати,
оскільки вони не відповідають
фактичним обставинам і матеріалам
справи, ухвалені з порушеннями норм
матеріального і процесуального права
та постановити нове рішення, яким у
задоволені скарг ТОВ відмовити у
повному обсязі.

Скарги мотивовані тим, що
виконавчі провадження правомірно
закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49
Закону України „Про виконавче
провадження", так як Завод перебуває у
процесі ліквідації за рішенням
засновника, у зв'язку з чим державним
виконавцем правомірно винесені
постанови про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 49
Закону України „Про виконавче
провадження", а тому підстави для
задоволення скарг відсутні. Крім того,
скаржники посилаються на те, що
місцевий судом порушено норми
процесуального права, зокрема, на
неправомірну відмову у задоволенні
клопотання про відкладення розгляду
справи для надання часу для
ознайомлення з наданими доповненнями
до скарг ТОВ у судовому засіданні.

В судовому засіданні
представник Заводу доводи своїх
апеляційних скарг підтримав у повному
обсязі.

Відзив на апеляційні скарги не
надходив.

У судовому засіданні
представник ТОВ просив ухвали
місцевого суду залишити без змін, а
апеляційні скарги Заводу та ВДВС - без
задоволення.

ВДВС був своєчасно та належним
чином повідомлений про день, час і
місце розгляду справи, але не
скористався своїм правом на участь в
розгляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційних
скарг, заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при прийнятті оскаржуваних
ухвал, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи ухвалою від 27.01.2014 р. скарги ТОВ
про скасування постанов ВДВС від 23.12.2013
р. про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003, а також
про зняття арешту з коштів та майна
боржника № 38880003 та № 38992075 прийняті до
провадження місцевого суду та їх
розгляд призначено на 06.02.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 06.02.2014 р. розгляд
скарг ТОВ відкладений на 18.02.2014 р.

У судовому засіданні 18.02.2014 р.
скаржником до місцевого суду надані
доповнення до всіх 4 названих скарг.

З протоколів судових засідань
від 18.02.2014 р. видно, що Заводом та ВДВС
були заявлені клопотання про
відкладення розгляду справ для надання
їм можливості ознайомитись з
доповненнями до скарг та подання до
суду письмових заперечень.

Названі клопотання відхилені
місцевим судом з посиланням на те, що на
початку судового засідання
представники ВДВС і Заводу отримали
копії доповнень до скарг та
ознайомилися з ними, у зв'язку з чим
вони не позбавлені права у судовому
засіданні надати свої усні або
письмові пояснення щодо поданих
доповнень до скарги, а відкладення
розгляду справи призведе лише до
безпідставного затягування строку
розгляду скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України одними з основних засад
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Приписами ст.ст. 42, 43 ГПК України
встановлено, що правосуддя у
господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом.
Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Право сторін брати участь в
господарських засіданнях, подавати
докази, брати участь у дослідженні
доказів, заявляти клопотання, давати
усні та письмові пояснення
господарському суду, наводити свої
доводи і міркування з усіх питань, що
виникають у ході судового процесу,
заперечувати проти клопотань і доводів
інших учасників судового процесу
передбачено і ст. 22 ГПК України.

Відхиливши клопотання ВДВС і
Заводу про відкладення розгляду справи
на іншу дату місцевий суд порушив
процесуальні права останніх, оскільки
обмежив їх у часі на ознайомлення з
доповненнями до скарг та для надання до
суду письмових заперечень на них. Але,
враховуючи той факт, що подані ТОВ
доповнення до скарг не є суттєвими та
лише конкретизують раніше подані
скарги з якими ознайомлені ВДВС і
Завод, а відповідно до ч. 2 ст. 104 ГПК
України порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення
колегія суддів не знаходить підстав
для скасування оскаржених судових
ухвал лише з наведених підстав, так як
названі порушення не є суттєвими та не
призвели до прийняття неправильних
рішень за наслідками розгляду скарг
ТОВ, а підстави для безумовного
скасування цих ухвал, що визначені у ч. 3
ст. 104 ГПК України, у даному випадку, -
відсутні.

Як вбачається з матеріалів
справи та правильно встановлено
місцевим судом рішенням
господарського суду Херсонської
області від 09.04.2013 р., яке набрало
законної сили та залишено без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 25.06.2013 р., позов
ПрАТ задоволено частково та з Заводу на
користь позивача стягнуто: 289989 грн. 77
коп. - пені та 42683 грн. 94 коп. - понесених
судових витрат на оплату судового
збору за подання позову. Також, Завод
зобов'язаний повернути ПрАТ - 12178,572
кубометрів газобетонних блоків,
загальною вартістю 8525000 грн. 40 коп., а в
решті частині позову - відмовлено.

07.05.2013 р. місцевим судом видані
накази на виконання вищеназваного
судового рішення, зокрема:

- наказ про повернення Заводом 12178,572
кубометрів газобетонних блоків,
загальною вартістю 8525000 грн. 40 коп. ПрАТ,

- наказ про стягнення з відповідача на
користь ПрАТ: 289989 грн. 77 коп. - пені та 42683
грн. 94 коп. - понесених судових витрат на
оплату судового збору за подання
позову

11.07.2013 р., ПрАТ, у встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження" порядку, подало заяви та
відповідні накази до ВДВС для
примусового виконання судового
рішення.

За зазначеними заявами ПрАТ та
судовими наказами, 12.07.2013 р. ВДВС
відкрито виконавчі провадження з
виконання вищевказаного судового
рішення, а саме:

- виконавче провадження № 38843246 з
примусового виконання наказу про
повернення стягувачу Заводом 12178,572
кубометрів газобетонних блоків,
загальною вартістю 8525000 грн. 40 коп.,

- виконавче провадження № 38880003 з
примусового виконання наказу про
стягнення з відповідача на користь
ПрАТ: 289989 грн. 77 коп. - пені та 42683 грн. 94
коп. - понесених судових витрат на
оплату судового збору за подання
позову та надано боржникові строк до
18.07.2013 р. для добровільного виконання
судового рішення.

Зазначені постанови ВДВС
направлені боржникові в цей же день та
отримані останнім 17.07.2013 р., що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Постановою ВДВС від 22.07.2013 р.
виконавче провадження № 38880003
приєднано до зведеного виконавчого
провадження № 38992075.

Постановою ВДВС від 22.07.2013 р.
накладено арешт на кошти боржника
відповідно до зведеного виконавчого
провадження № 38992075.

Постановою ВДВС від 22.07.2013 р. у
виконавчому провадженні № 38880003
накладено арешт на майно боржника та
оголошена заборона на його відчуження.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 18.10.2013 р., що
набрала законної сили, залучено до
участі у справі в якості позивача ТОВ,
як правонаступника ПрАТ та замінено
стягувача у виконавчому провадженні з
останнього на ТОВ.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 25.10.2013 р. у
справі № 5024/1686/2012 заяву ВДВС про зміну
способу виконання вищезазначеного
судового рішення задоволено та змінено
спосіб виконання рішення
господарського суду Херсонської
області шляхом стягнення з Заводу на
користь ТОВ вартості 12178,572 кубометрів
газобетон них блоків, загальною
вартістю 8525000 грн. 40 коп.

13.12.2013 р. Завод звернувся до ВДВС
із заявою про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003, а також
про зняття арешту з коштів та майна
боржника за виконавчими провадженнями
№ 38880003 та № 38992075 посилаючись на те, що
рішенням загальних зборів учасників
Заводу, що оформлене протоколом № 28/11/13
від 06.12.2013 р. вирішено питання щодо
припинення юридичної особи - Заводу,
шляхом ліквідації, створення
ліквідаційної комісії та припинення
повноважень президента товариства.
Крім того, Завод просив ВДВС передати
виконавчі документи голові
ліквідаційної комісії підприємства.

Постановами ВДВС від 23.12.2013 р., на
підставі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49
Закону України „Про виконавче
провадження" закінчено виконавчі
провадження № 38880003 та № 38843246, а
виконавчі документи надіслані до
ліквідаційної комісії Заводу, у зв'язку
із перебуванням останнього у процесі
ліквідації за рішенням засновника, а
також знято арешт з коштів боржника по
зведеному виконавчому провадженню №
38992075 та знято арешт з майна боржника по
виконавчому провадженню № 38880003.

Як вбачається з матеріалів
справи названі постанови ВДВС від
23.12.2013 р. направлені скаржнику 10.01.2014 р.,
а отримані останнім 14.01.2014 р. Скарги на
дії ВДВС щодо ухвалення названих
постанов подані ТОВ до місцевого суду
24.01.2014 р., тобто у 10-денний термін
встановлений ст. 121-2 ГПК України.

З витягу з ЄДРПОУ вбачається, що
Завод, як станом на час ухвалення ВДВС
оскаржених постанов, так і на час
розгляду справи місцевим та
апеляційним судом перебуває в процесі
припинення за рішенням засновків, що
однозначно свідчить про те що, Завод у
встановленому законом порядку не
визнано банкрутом та останній лише
перебуває в процесі припинення за
рішенням його засновків.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону
України „Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі визнання боржника
банкрутом.

Частина 3 ст. 67 Закону України
„Про виконавче провадження"
встановлює, що наслідком надсилання
виконавчого наказу ліквідаційної
комісії згідно частини 2 цієї статті є
закінчення виконавчого провадження у
встановленому законом порядку. Проте, в
силу приписів ст. 49 цього Закону,
прийняття засновком (власником)
боржника рішення про свою ліквідацію
та створення, у зв'язку з цим,
ліквідаційної комісії, не є підставою
для закінчення виконавчого
провадження. Також, не передбачено
надсилання органом ВДВС до
ліквідаційної комісії боржника
виконавчого документа у разі
закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відсутності у
ВДВС правових підстав для ухвалення
оскаржених постанов від 23.12.2013 р. про
закінчення виконавчих проваджень №
38880003 та № 38843246 та надіслання
виконавчих документів до
ліквідаційної комісії боржника, у
зв'язку із перебуванням останнього у
процесі ліквідації за рішенням його
засновника, а також зняття з цих
підстав арешту з коштів боржника по
зведеному виконавчому провадженню №
38992075 та зняття арешту з майна боржника
по виконавчому провадженню № 38880003.

Крім цього, Законом України
„Про виконавче провадження" взагалі не
передбачено такої підстави для
закінчення виконавчого провадження, як
прийняття засновком (власником)
боржника рішення про свою ліквідацію
та створення засновком (власником)
боржника ліквідаційної комісії, у
зв'язку з чим протилежні доводи
скаржників до уваги прийнятими бути не
можуть.

При викладених обставинах
колегія суддів вважає, що оскаржені
ухвали прийняті з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідають фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для їх
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 106
ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвали господарського суду
Херсонської області від 18.02.2014 р. у
справі № 5024/1686/2012 щодо визнання
неправомірними та скасування постанов
відділу державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції Херсонської області від 23.12.2013
р. про закінчення виконавчих
проваджень № 38843246 та № 38880003 та зняття
арешту з коштів та майна боржника №
38880003 та № 38992075 - залишити без змін, а
апеляційні скарги відділу державної
виконавчої служби Новокаховського
міського управління юстиції
Херсонської області та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
будівельних матеріалів № 1" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текс постанови
виготовлено та підписано 11.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Шевченко В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Головей В.М.