КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р. Справа№ 910/22603/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Тучін М.М., довіреність б/н від
08.10.2013 року,

Тучіна О.В., довіреність б/н
від 08.10.2013 року,

відповідача: Галя Є.С., довіреність б/н
від 04.02.2014 року.

розглянувши відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
адвокатська компанія "Жаріков і
Компанія"

на рішення господарського суду м. Києва

від 10.02.2014 року

у справі №910/22603/13 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грас-Україна"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
адвокатська компанія "Жаріков і
Компанія"

про стягнення 72 009,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Грас-Україна"
звернулось до господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна адвокатська компанія
"Жаріков і Компанія" про стягнення 65 120,00
грн. - основного боргу, 5 711,66 грн. - пені
та 1 178,00 грн. - 3% річних у зв'язку з
неналежним виконанням останнім взятих
на себе зобов'язань за договором
доручення №676 від 02.10.2012 року.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 10.02.2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Жаріков і Компанія"
(03115, м. Київ, пр. Перемоги, 104; код 36620572) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грас-Україна" (08512,
Київська область, Фастівський район, с.
Дорогинка, пров. Колгоспний, буд. 28, код.
32728255) 65 120 (шістдесят п'ять тисяч сто
двадцять) грн. 00 коп. - заборгованості; 3
549 (три тисячі п'ятсот сорок дев'ять) грн.
03 коп. - пені; 1178 (одна тисяча сто
сімдесят вісім) грн. 00 коп. - 3% річних, 7 201
(сім тисяч двісті одна) грн. 00 коп.
витрат на послуги адвоката та 1 634 (одна
тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50
коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
адвокатська компанія "Жаріков і
Компанія" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить суд
скасувати рішення господарського суду
м. Києва від 10.02.2014 року у справі
№910/22603/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грас-Україна" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна адвокатська компанія
"Жаріков і Компанія" про стягнення
коштів у зв'язку з неналежним
виконанням останнім взятих на себе
зобов'язань за договором та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ТОВ "Грас-Україна" повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

Позивач у письмовому відзиві на
апеляційну скаргу просив апеляційний
господарський суд рішення
господарського суду м. Києва від 10.02.2014
року по справі №910/22603/13 залишити без
змін у зв'язку з відсутністю підстав
для його скасування, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні 08.04.2014 року на підтвердження
своїх заперечень на апеляційну скаргу
надав суду копію договору №2 про оренду
нежилого приміщення від 30 грудня 2010
року, укладеного між громадянином
ОСОБА_5 (орендодавець) та ТОВ
"Грас-Україна" (орендар) за умовами
якого Орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне володіння та
користування нежиле приміщення
загальною площею 4378,1 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 з метою організації
виробництва металовиробів, копію акту
прийому-передачі приміщення згідно
договору оренди №2 від 30.12.2010р., та копію
відповіді на адвокатський запит від
20.03.2014 року. Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
вирішила долучити подані письмові
додаткові документи до матеріалів
справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні 08.04.2014 року підтримав
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна адвокатська компанія
"Жаріков і Компанія" та просив
апеляційний господарський суд її
задовольнити, а оскаржуване рішення
скасувати.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

02 жовтня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Жаріков і
Компанія" (повірений) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Грас-Україна" (довіритель) було
укладено договір доручення №676, за
умовами якого Товариство з обмеженою
відповідальністю "Грас-Україна"
(довіритель) доручає, а Товариство з
обмеженою відповідальністю "Жаріков і
Компанія" (повірений) приймає на себе
обов'язок від імені і за рахунок
довірителя здійснити, в інтересах
останнього необхідний комплекс
юридичних дій, пов'язаних з процедурою
юридичного оформлення переведення
реконструйованого об'єкта нерухомості
в нежитловий фонд та введення його в
експлуатацію, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та отримати свідоцтво
на право власності на цей об'єкт. (п. 1.1.
договору).

Відповідно до п.2.1., п. 2.2. договору
винагорода за виконання повіреним
зобов'язань за цим договором складає 20
000,00 доларів США, що є еквівалентом
гривні на день укладення цього
договору за середньоринковим курсом 162
800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 27 133,33 грн. Довіритель
сплачує аванс у розмірі 40% від суми
вказаної в п. 2.1. цього договору до
початку надання послуг на протязі 3-х
банківських днів після підписання
даного договору. До моменту отримання
авансу повірений має право не
приступати до виконання зобов'язань по
договору.

Згідно п. 4.1. договору, він набирає
чинності з моменту його підписання
повноважними представниками сторін і
діє до повного виконання взятих на себе
сторонами зобов'язань відповідно до
умов договору. За умовами п. 4.2. договору
повірений зобов'язався виконати
доручення довірителя в термін до
чотирьох календарних місяців з моменту
отримання оплати послуг згідно з
розділом 2 договору та отримання
необхідних для виконання доручення
документів. За п. 5.1. договору, доручення
вважається виконаним в момент
одержання довірителем
правовстановлюючого документа на
об'єкт нерухомості, факт якого
підтверджується актом приймання
передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 2.4. договору після
виконання робіт та проведення
розрахунків сторони підписують Акт
здачі-приймання виконаних робіт
відповідно до розділу 5.

Факт сплати позивачем відповідачу
авансу у розмірі 65 120,00 грн.
підтверджується платіжним дорученням
№299 від 02.10.2012 року.

Проте, доказів того, що відповідач
приступив до виконання робіт поетапно,
як вказано в п. 2.3. договору та доказів
виконання відповідачем договору
доручення, передбачених п. 2.4. договору
відповідач суду не надав.

Таким чином, позивач виконав взяті на
себе зобовязання з оплати авансу у
розмірі 40% від суми вказаної в п. 2.1.
договору, а відповідач не виконав
належним чином взяті на себе
зобовязання за договором доручення №676
від 02 жовтня 2012 р.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу
України України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

12.08.2013 року позивач надіслав
відповідачу лист про розірвання
договору та повернення коштів, який
відповідачем було отримано 14.08.2013 року.

На момент розгляду справи кошти
позивача, сплачені як авансовий платіж
за договором №676 від 02.10.2012 року
відповідачем не повернуті.

Перебування у відповідача грошових
коштів позивача у розмірі 65 120,00 грн.
після розірвання договору та
закінчення строку для виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором є безпідставним.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за договором
доручення №676 від 02.10.2012 року у розмірі
65 120,00 грн. є доведеними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України порушення зобов'язання
є підставою для застосування
господарських санкцій (неустойка,
штраф, пеня).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 6.5. договору відповідач
відповідає перед позивачем у випадку
несвоєчасного або неналежного
виконання доручення у вигляді пені в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що розраховується від фактично
сплаченої суми по договору та
нараховується за кожен день
прострочки.

Позовні вимоги в частині стягнення 5
711,66 грн. пені у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання взятих на себе
зобов'язань за договором доручення №676
від 02.10.2012 року на підставі ст. 230 ГК
України є обґрунтованими, проте
підлягає задоволенню частково у
розмірі 3 549,03 грн. за уточненим
розрахунком суду, який здійснено
відповідно до умов договору та вимог
закону, зокрема, ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України. В
іншій частині в позові в частині
стягнення пені необхідно відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу
України у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грас-Україна" в
частині стягнення 3 % річних є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
у розмірі 1 178,00 грн. за розрахунком
позивача, який відповідає вимогам
закону.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 7 201,00 грн. витрат на
послуги адвоката, на підтвердження
понесення яких надав суду належні
докази, а саме: договір №02/10/ГП-2013 про
надання правової допомоги від 08.10.2013
року, укладений між адвокатом ОСОБА_6 та
позивачем, а також копію платіжного
дорученя №240 від 28.10.2013 року на суму 7201,00
грн. Клопотання позивача судом
задовольняється.

З урахуванням встановлених обставин
справи, суд дійшов висновку про те,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грас-Україна"
підлягають задоволенню частково.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду м. Києва від 10.02.2014
року у справі №910/22603/13 прийнято з
повним і достовірним встановленням
всіх фактичних обставин, які мають
значення для вирішення даного спору, а
також з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна адвокатська компанія
"Жаріков і Компанія" задоволенню не
підлягає.

У зв'язку з цим, Київський апеляційний
господарський суд не вбачає підстав
для скасування рішення господарського
суду м. Києва 10.02.2014 року у справі
№910/22603/13.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 10.02.2014 року у справі №910/22603/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
адвокатська компанія "Жаріков і
Компанія" - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/22603/13 повернути
до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран