донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

22.04.2014р. справа №905/6764/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівРадіонової О.О.
Попкова Д.О., Татенко В.М., секретаря
Трофимович Ю.М.від
позивача:Демченко В.А., представник за
дов від 16.12.13р. № 03-95від
відповідача:ОСОБА_6, особисто ОСОБА_7,
адвокат розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6,
м.Костянтинівка, Донецької області на
рішення господарського суду Донецької
областівід20.11.2013 рокуу справі№905/6764/13
(суддя Філімонова О.Ю.)за
позовомКомунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» в особі
Костянтинівського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства, м.Костянтинівка,
Донецька областьдо відповідача
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6,
м.Костянтинівна,Донецької
областіпростягнення заборгованості у
розмірі 54205,07 грн.ВСТАНОВИВ:

24.09.2013 року Комунальне підприємство
«Компанія «Вода Донбасу» в особі
Костянтинівського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м.Костянтинівка, Донецька
область звернулося до господарського
суду Донецької області з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6, м.Костянтинівка, Донецька
область про стягнення заборгованості у
розмірі 54205,07 грн. (а.с.2-4).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 20.11.2013р. позовні
вимоги задоволені у повному обсязі.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 на користь позивача
заборгованість у розмірі 54205 грн. та
судовий збір у розмірі 1720,50 грн. (
а.с.82-84).

В обґрунтування прийнятого рішення
господарський суд дійшов висновку про
встановлення факту самовільних дій
відповідача щодо незаконного
користування системами
централізованого комунального
водопостачання, а відтак позивач
обґрунтовано на підставі п.3.3 Правил №
190 визначив обсяг самовільно спожитої
води за безоблікове водоспоживання та
нарахував відповідачу заборгованість
у розмірі 54205,07 грн.

Відповідач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_6, м.Костянтинівка, Донецької
області звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
рішення господарського суду Донецької
області від 20.11.2013р. у даній справі,
припинити провадження у зв»язку з
непідсудністю справи суду
господарської юрисдикції; а у разі
відмовити у задоволенні вищенаведених
вимог, змінити рішення суду у частині
стягнення суми заборгованості з
урахуванням вартості правильно
розрахованої суми використаних стоків
та стягнути з відповідача 17661,41грн.

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що в спірних
правовідносинах відповідач діяла як
звичайний громадянин України, а не як
фізична особа -підприємець, спірні
правовідносини виникли не на підставі
договору, а на підставі правочину, тому,
на думку апелянта, суд грубо порушив
норми процесуального права, а саме
ст.ст.1, 12, 21 ГПК України.

Також скаржник вказує на те, що а акті,
на який посилається позивач,
відповідач вказаний саме як фізична
особа, а не як підприємець.

Апелянт вважає, що судом при розгляді
справи не встановлено, що квартиру та
воду відповідач використовувала у
своїй підприємницькій діяльності.

14.04.2014р. через канцелярію Донецького
апеляційного господарського суду
надійшов відзив на апеляційну скаргу
від 14.04.2014р. № 498/03, в якому позивач
просив залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення господарського
суду Донецької області від 20.11.2013р. у
даній справі без змін .

Представник апелянта та фізична особа
-підприємець ОСОБА_6 у судовому
засіданні підтримали апеляційну
скаргу та просили суд її задовольнити.

Позивач у судовому засіданні
заперечував проти апеляційної скарги
та підтримав викладені у відзиві на
апеляційну скаргу від 14.04.2014р. № 498/03
доводи, просив залишити без змін
рішення господарського суду Донецької
області від 20.11.2013р., а апеляційну
скаргу без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський
суд не зв»язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України
здійснено запис судового засідання за
допомогою засобів технічної фіксації
та складено протокол.

Заслухавши представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Позивач, Комунальне підприємство
«Компанія «Вода Донбасу» є юридичною
особою (ідентифікаційний код 00191678), що
підтверджено свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи та довідкою
з ЄДРПОУ (а.с.17,19-21).

Костянтинівське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
як відокремлений підрозділ
підприємства позивача, не є юридичною
особою (ідентифікаційний код 35887472), що
підтверджено довідкою з ЄДРПОУ (а.с.18)

Відповідач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_6, що підтверджено
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб - та фізичних
осіб-підприємців (а.с.59).

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_6, що підтверджено
договором купівлі-продажу ВСВ/632589
10.06.2005р. та витягом з Реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с.51,54-56).

Згідно рішення виконкому
Костянтинівської міської ради від
17.05.2006р. № 287 житлове приміщення
(квартира АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6
на праві приватної власності, на
підставі договору купівлі-продажу від
10.06.2005р. переведено у нежитлове.

З матеріалів справи вбачається, що за
указаною адресою в наявності засіб
обліку споживання холодної (гарячої)
води, який встановлений згідно з
технічними умовами та правилами
користування водопроводом в містах тип
КВ-1,5, заводській номер 322750 (санвузол),
на підставі чого 04.07.2006р. підприємство
водопостачання прийняло до
експлуатації засіб обліку споживання
холодної води та дозволило
використання його для комерційних
рахунків, що підтверджено Актом
прийому в експлуатацію засобу обліку
споживання холодної (гарячої) води, в
якому зазначено, що термін повірки
10.08.2004р., термін наступної повірки
10.08.2007р. ( а.с.70).

З технічного паспорту на квартину, що
знаходиться у власності відповідача
вбачається, що будинок підключений до
телефонної траси, забезпечений
водопроводом (холодним, гарячим),
каналізацією, опаленням, газифікований
( а.с.47-48)

21.02.2013р. згідно акту обстеження
водопровідних та каналізаційних
комунікацій встановлено, що за адресою:
АДРЕСА_1 знаходиться клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1;
квартира виведена із житлового фонду;
ввід водопроводу виконаний з
пластикових труб діаметром 20 мм, місце
підключення підсобне приміщення.
Наявність технічної документації
відсутня. Встановлений прибор обліку
води СВК 1,5-1 № р. випуску у
вертикальному положенні. Пломба на
приборі обліку відсутня. Акт виводу з
експлуатації не наданий. Госповірка
жодного разу не проводилася. Показники
на момент перевірки 00087 мі. Договір на
послуги водопостачання та
водовідведення відсутній,
встановлений самовільний зрив пломби.
Наданий позивачем акт підписаний
представниками підприємства та
відповідачем, проте з наданого до
відзиву вказаного акту вбачається, що
відповідач його не підписав (а.с.32, 69).

26.02.2013р. представниками підприємства
позивача внаслідок перевірки
споживача, фізичної особи ОСОБА_6 за
адресою: АДРЕСА_1 клуб «ІНФОРМАЦІЯ_1
було встановлено несанкціоноване
самовільне підключення діаметром 20 мм
до системи водопостачання, що
суперечить вимогам п.3.1 Правил № 190, про
що складений Акт № 0034 (а.с.9).

Акт підписаний представниками
позивача, відповідач від підпису
відмовився, про що зазначено у самому
акті та в Акті № 0034/1 від 26.02.2013р. ( а.с.9,11).

До Акту доданий розрахунок вартості
без облікового використання води та
стоків при самовільному
несанкціонованому підключенні, згідно
якого вартість спожитої води та стоків
складає 54205,07 грн. з ПДВ (а.с.10).

На підставі цього виставлений рахунок
№ 0034 від 03.06.2013р. за період з 26.01.2013р. по
26.02.2013р. (а.с.10, зворотній бік).

Листом від 12.06.2013р. № 806/11 на адресу
відповідача були направлені акти,
розрахунок та рахунок, які відповідач
отримав, що підтверджено актом від
12.07.2013р. (а.с.13,14)

07.08.2013р. відповідачу позивачем була
направлена вимога № 1083/03, в якій з
посиланням на ст.530 ЦК України позивач
вимагав сплатити отриманий рахунок на
протязі семи днів з моменту отримання
даної вимоги ( а.с.15,16).

Оскільки відповідач не сплатив борг у
сумі 54205,07 грн. позивач звернувся до
господарського суду із зазначеним
позовом.

Суть спірних правовідносин полягає у
вирішенні питання щодо стягнення
заборгованості за без облікове
водокористування.

Спірні правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України,
Господарським процесуальним кодексом
України, Законом України „Про питну
воду та питне водопостачання" від
10.01.2002р. № 2918-Ш (далі - Закон України
№2918), "Правилами користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України", затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №190 від 27.06.2008р. (далі по тексту
-Правила користування).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги",
централізоване постачання холодної
води та водовідведення за змістом є
одним із видів комунальних послуг.

У відповідності до приписів ст. 1 Закону
України "Про питну воду та питне
водопостачання", централізоване питне
водопостачання - господарська
діяльність із забезпечення споживачів
питною водою за допомогою комплексу
об'єктів, споруд, розподільних
водопровідних мереж, пов'язаних єдиним
технологічним процесом виробництва та
транспортування питної води; а
централізоване водовідведення, як
господарську діяльність із відведення
та очищення комунальних та інших
стічних вод за допомогою комплексу
об'єктів, споруд, колекторів,
трубопроводів, пов'язаних єдиним
технологічним процесом.

Статтями 1, 4 Закону України "Про питну
воду та питне водопостачання"
передбачено, що суб'єктами відносин у
сфері питної води та питного
водопостачання є: органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування, до сфери управління
яких належать об'єкти питного
водопостачання; підприємства питного
водопостачання, що здійснюють
експлуатацію об'єктів
централізованого питного
водопостачання, забезпечують
населення питною водою за допомогою
пунктів розливу (в тому числі
пересувних), застосування установок
(пристроїв) підготовки питної води та
виробництво фасованої питної води;
споживачі питної води - юридичні або
фізичні особи, яка використовують
питну воду для забезпечення
фізіологічних, санітарно-гігієнічних,
побутових та господарських потреб.

Надання послуг з питного
водопостачання здійснюється
підприємством питного водопостачання
на підставі договору ( ст.. 19 Закону №
2918).

Порядок користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України визначено
Правилами, затвердженими наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.08 р. № 190 та
зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 07.10.08 р. за № 936/15627.

Згідно п. 1.1 Правил, дані Правила є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
незалежно від форм власності і
підпорядкування та фізичних осіб -
підприємців, що мають у власності,
господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод.

У відповідності до п. 2.1. Правил,
відносини щодо користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
здійснюються виключно на договірних
засадах відповідно до Законів України
"Про питну воду та питне
водопостачання" та Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Як було встановлено судом апеляційної
інстанції та підтверджено сторонами у
судовому засіданні, договір про
надання послуг з питного постачання
між позивачем та відповідачем як
фізичною особою-підприємцем не
укладався.

Пунктом 4.3. Правил зазначено, що
забороняється будь-яке самовільне
приєднання об'єктів водоспоживання до
діючих систем централізованого
водопостачання та водовідведення
(включаючи приєднання до будинкових
вводів, внутрішньо-будинкових мереж
або до мереж споживачів). У разі
самовільного приєднання розрахунок
здійснюється згідно з п.3.3 цих Правил.

Згідно пункту 3.2. Правил,
водокористування вважається
безобліковим, якщо споживач самовільно
приєднався до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення або самовільно
користується ними.

Так, пунктом 3.3. зазначених Правил
передбачено, що у разі безоблікового
водокористування виробник виконує
розрахунок витрат води за пропускною
спроможністю труби вводу при швидкості
руху води в ній 2,0 м/сек та дією її
повним перерізом протягом 24 годин за
добу.

Статтею 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" зазначено,
що виконавець (позивач) має право
доступу в приміщення, будинки і споруди
для ліквідації аварій, усунення
неполадок санітарно-технічного та
інженерного обладнання, його
встановлення і заміни, проведення
технічних та профілактичних оглядів і
перевірки показань засобів обліку в
порядку, визначеному законом і
договором.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги визнав їх доведеними та
обґрунтованими, але з цими висновками
колегія суддів не може погодитися з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

З аналізу вищенаведених норм
законодавства можна дійти висновку про
те, що надання послуг з питного
водопостачання повинно відбуватися на
підставі укладеного між виробником та
фізичною особою - підприємцем
договору, укладання якого є
обов»язковим в силу Закону.

Згідно п.3.1 Правил № 190, на який є
посилання у акті від 26.02.2013р.,
розрахунки за спожиту питну воду та
скид стічних вод здійснюються на
основі показів засобів обліку.

Акт № 0034 від 26.02.2013р. про встановлення
порушення п.3.1 Правил № 190, на підставі
якого позивач просив стягнути з
відповідача суму боргу за самовільне
приєднання до системи водопостачання,
не є належним доказом у розумінні
ст.ст.33, 34 ГПК України, оскільки в
даному випадку не доводить ані
порушення п.3.1 Правил, ані факт
самовільного приєднання до системи
централізованого комунального
водопостачання і водовідведення ФОП
ОСОБА_6

Тому висновок місцевого
господарського суду щодо
обґрунтованості позову з посиланням на
вказаний акт, колегія суддів вважає
помилковим.

Крім того, в Акті № 0034 від 26.02.13р. не
вказано про наявність посвідчень, що
підтверджують повноваження для участі
в перевірці представників позивача. До
того ж, в акті всупереч вимогам Закону
України "Про метрологію та
метрологічну діяльність", не вказано за
допомогою яких вимірювальних засобів
проводилось вимірювання діаметру
труби незаконної врізки.

Таким чином, судова колегія вважає, що
господарський суд дійшов
неправильного висновку, приймаючи до
уваги в якості належного доказу Акт №
0034 від 26.02.13р., на який посилається
позивач, що не підтверджує факту
самовільного приєднання ФОП ОСОБА_6 до
діючої системи централізованого
водопостачання і водовідведення. Крім
того, Акт № 0034 від 26.02.13р. не містить
точного місця виявленого приєднання до
системи водопостачання та відсутня
схема до акту.

Інших доказів факту самовільного
приєднання до системи
централізованого комунального
водопостачання і водовідведення ФОП
ОСОБА_6 позивачем не надано.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
неправомірно задоволені вимоги
підприємства позивача про стягнення з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6,
м.Костянтинівка, Донецької області
заборгованості у розмірі 54205,07 грн.,
оскільки позивач не довів, що
відповідач самовільно приєднався до
систем централізованого комунального
водопостачання та водовідведення або
самовільно користується ними.

Посилання позивача на те, що доказів
звернення відповідача на адресу
Костянтинівського ВУ ВКГ для укладення
відповідного договору відповідач не
надав не приймаються до уваги колегією
суддів, оскільки, по-перше, відповідно
до вимог ст. 16
Закону України «Про питну воду та питне
водопостачання» від 10.01.2002р.
№ 2918-Ш забезпечення споживачів
питної води централізованим питним
водопостачанням, а також за допомогою
пунктів розливу питної води (в тому
числі пересувних) або фасованою питною
водою здійснюють підприємства питного
водопостачання; по-друге послуги з
питного водопостачання надаються
споживачам підприємством питного
водопостачання на підставі договору (
ст. 19 зазначеного Закону). А відтак
ініціатором укладення такого договору
є саме підприємство питного
водопостачання.

Зокрема, судовою колегією розглянуті
та відхилені доводи позивача, що
відповідач порушує Правила № 190, а
саме договірні відносини щодо
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення,
оскільки вони спростовуються
відсутністю між сторонами такого
договору.

Клопотання апелянта щодо залучення до
матеріалів справи експертного
висновку судової будівельно-технічної
спеціалізації колегією суддів
відхиляється з мотивів того, що заявник
не обґрунтував неможливість його
подання суду першої інстанції з причин,
що не залежали від нього відповідно
вимог ст. 101 ГПК України.

Також колегія суддів відхиляє доводи
апелянта щодо порушення судом
процесуального права, а саме ст.ст.1, 12, 21
ГПК України, оскільки у спірних
правовідносинах відповідач - фізична
особа-підприємець, що має у власності
квартиру, яку використовує під
підприємницьку діяльність як клуб
«ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обставина
відповідачем не спростована.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції оскаржуване рішення
прийнято при недоведеності обставин,
що мають значення для справи, які
місцевий господарський суд визнав
встановленими, з невірним
застосуванням норм матеріального
права, що є підставою для скасування
рішення з прийняттям нового рішення
про відмову у задоволені позову.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір за подання позовної заяви
та апеляційної скарги покладається на
позивача.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103,
104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6
м.Костянтинівка, Донецька область на
рішення господарського суду Донецької
області від 20.11.2013 року у справі №905/6764/13
задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 20.11.2013 року у справі №905/6764/13
- скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволені позовних вимог
Комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» в особі
Костянтинівського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м.Костянтинівка, Донецька
область до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6, м.Костянтинівка, Донецька
область про стягнення заборгованості у
розмірі 54205,07 грн. відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» в особі
Костянтинівського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м.Костянтинівка, Донецька
область на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6,
м.Костянтинівка, Донецька область
судовий збір за подачу апеляційної
скарги у розмірі 913,50 грн.

Господарському суду Донецької області
видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.О.Радіонова

Судді
Д.О.Попков

В.М.Татенко

Надр.5 прим:1 -у справу; 2-позивачу;3
-відповідачу;4 -ДАГС;5-ГС Донецької обл.