ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.04.14 № 910/7484/14. Суддя Трофименко Т.Ю.,
розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного
товариства "Автомобільна група "ВІПОС"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джерман Моторз"

про визнання недійсним рішення та
скасування штатного розпису

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі;

Статтею 4 Закону України «Про судовий
збір» від 08.06.2011 року №3674-VI передбачено,
що судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставка
судового збору із позовної заяви
майнового характеру складає 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, тобто від 1827,00 грн. до
73080,00 грн., із позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати, тобто -
1218,00 грн.

Як вбачається із поданої позовної
заяви № б/н від 18.04.2014 р. Приватним
акціонерним товариством «Автомобільна
група «ВІПОС» заявлено наступні
вимоги:

- Визнати недійсним з моменту прийняття
рішення Генерального директора
Товариства з обмеженою
відповідальність «Джерман Моторз»
Косматенка Віталія Івановича про
затвердження штатного розпису від
01.04.2012р.

- Скасувати штатний розпис Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» від 1.04.2012р.

Відповідно до п. 2.11. розділу другого
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», якщо
в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Проте, заявником в якості доказу сплати
судового збору за подання позовної
заяви № б/н від 18.04.2014 р. додано
квитанцію № 85 від 18.04.2014р., яке
підтверджує факт зарахування в доход
Державного бюджету судового збору в
сумі 1218,00 грн., тобто в меншому розмірі
чим передбачено чинним законодавством.

За таких обставин вказана позовна
заява і додані до неї документи
підлягають поверненню позивачу без
розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч.
1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Крім того, суд зазначає, що
законодавцем чітко визначено, що
позовна заява, зокрема, повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для
фізичних осіб) сторін, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
(для фізичних осіб - платників
податків).

Згідно зі ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Стаття 1 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» визначає, що
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її імені
(далі - виконавчий орган). Таким чином,
місцезнаходження у позовній заяві
повинно визначатися та вказуватися
згідно з установчими документами
юридичної особи.

На підтвердження факту направлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів позивачем до
позовної заяви додано фіскальний чек №
1218 від 18.04.2014р. та опис вкладення в
цінний лист від 18.04.2014р. Суд звертає
увагу заявника, що в наданому описі
вкладення в цінний лист не зазначено ні
найменування адресата ні його адреси,
крім того з наданого опису вкладення
вбачається, що заявник направляв на
невідому адресу наступні документи:
квитанція пор відправку, квитанція про
оплату судового збору, копія штатного
розпису, копія статуту, копія звернення
та копія довіреності. Жодних доказів
направлення відповідачеві самої
позовної заяви, позивачем не додано, в
той час як за приписами ч. 1 ст. 56 ГПК
України позивач має направити
відповідачеві як копію позовної заяви
так і копії документів доданих до неї.
При чому, жодних винятків щодо
можливості не направлення
відповідачеві частини з доданих до
позовної заяви документів ст. 56 ГПК
України не встановлює.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що заявником не дотримано
вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву без розгляду
на дооформлення.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду м.
Києва з позовом.

Суддя
Трофименко Т.Ю.