ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 р.
Справа № 914/696/14

За позовом: Фермерського господарства
"Унія", с. Нове Село Городоцького району
Львівської області;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна", с. Нове Село
Городоцького району Львівської
області;

про: стягнення 356 000 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Плесканка О.В. -
представник (довіреність від 01.01.2014
року);

від відповідача: Козій І.Ю. представник
(довіреність від 01.03.2014 року);

В судовому засіданні 09.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору:

Позов заявлено Фермерським
господарством "Унія" (с. Нове Село
Городоцького району Львівської
області) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" (с. Нове Село
Городоцького району Львівської
області) про стягнення 356000 грн. боргу
сплаті орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач допустив заборгованість по
сплаті орендної плати на підставі
укладеного між сторонами договору
оренди нежитлового приміщення № 1 від
01.06.2013 року та додаткової угоди до нього
від 02.06.2013 р.

Ухвалою суду від 03.03.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд справи
призначено на 20.03.02.14 року. Вимоги до
сторін по підготовці справи до
розгляду в судовому засіданні
висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому
числі визнано участь повноважних
представників сторін в судове
засідання.

В судове засідання 20.03.2014 року сторони
явку повноважних представників
забезпечили. Через канцелярію
господарського суду від позивача
надійшла заява про збільшення позовних
вимог (вх. № 1479/14 від 20.03.2014 року),
відповідно до якої сума позову складає
416000,00 грн. Заява прийнята судом до
розгляду.

В судове засідання 09.04.2014 року сторони
явку повноважних представників
забезпечили. Позивач позовні вимоги
підтримав.

Відповідач позов визнає, про що
зазначено у відзиві на позовну заяву
(вх № 12243/14 від 20.02.2014 року).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне.

Між Фермерським господарством "Унія"
(орендодавцем згідно договору) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" (орендарем згідно
договору) було укладено договір оренди
нежитлового приміщення № 1 від 01.06.2013
року, відповідно до п. 1 якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду нежитлове приміщення
площею 15 кв.м., що знаходиться за
адресою: 81573, Львівська область,
Городоцький район, с. Нове Село.

02.02.2013 року сторони уклали додаткову
угоду до договору оренди нежитлового
приміщення № 1 від 01.06.2013 року
відповідно, до п. 1 якої п. 1 договору
викладено в наступній редакції:
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду нежиле приміщення
площею 70 кв.м. та відкриті складські
приміщення навколо, що знаходяться за
адресою: 81573, Львівська область,
Городоцький район, с. Нове Село.

Факт передачі приміщення орендарю
підтверджується актом приймання -
передачі від 02.06.2013 року.

Відповідно до п. 4.1 договору термін
оренди складає 1 рік (один рік),
починаючи із дати підписання сторонами
акту прийму-передачі приміщення і до 01
"червня" 2014 року.

Відповідно до п. 5.1 договору
викладеному в редакції додаткової
угоди від 02.06.2013 року, щомісячна орендна
плата за користування об'єктом оренди
вноситься орендарем в грошовій формі
та складає: 30000 грн. за один місяць
оренди. Орендна плата сплачується
орендарем по безготівковому рахунку на
поточний рахунок орендодавця
відповідно до договору не пізніше 20-го
числа поточного місяця оренди, за
поточний місяць (п. 5.2 договору).

Як стверджує позивач і не заперечує
відповідач, у останнього виникла
заборгованість по сплаті орендної
плати за період з червня по грудень 2013
року в розмірі 208 000,00 грн.

Докази здійснення оплати на дану суму в
матеріалах справи відсутні.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів і договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно з п. 1 ст. 762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно ч. 3 ст. 285 ГК України, орендар
зобов'язаний берегти орендоване майно
відповідно до умов договору,
запобігаючи його псуванню або
пошкодженню, та своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Матеріалами справи підтверджено факт
передачі відповідачу приміщень, що
знаходиться у с. Нове Село
Городоцького району Львівської
області.

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення п. п. 5.1, 5.2 договору, не вносив
орендну плату за період з червня 2013
року по грудень 2013 року, чим заборгував
позивачу 208 000,00 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу положень ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ст.
612 ЦК України боржник вважається таким,
що прострочив зобов'язання, якщо він не
припустив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Додатковою угодою від 02.06.2013 р. до
договору оренди нежитлового
приміщення №1 від 01.06.2013 р. абзац 2
пункту 5.1 договору викладено в
наступній редакції: у разі
несвоєчасної оплати за оренду
орендарем, орендодавець має право
вимагати оплати від орендаря в
подвійному розмірі місячної орендної
плати за весь період користування
об'єктом.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено, зокрема, штраф (частина
перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі, якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Враховуючи наведене, позивачем
правомірно нараховано відповідачу
подвійний розмір орендної плати за
весь період користування об'єктом
оренди, передбачений п. 5.1 договору в
редакції, викладеній у додатковій
угоді від 02.06.2013 р.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов обґрунтований поданими доказами,
відповідачем не спростований, не
заперечується та підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір покладається на
відповідача у відповідності до ст. 49
ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись 33, 34,
35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" (81573, Львівська
область, Городоцький район, с. Нове Село
() на користь
Фермерського господарства "Унія" (81573,
Львівська область, Городоцький район,
с. Нове Село, ) 416 000,00 грн.
та 8320,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя
Король М.Р.