КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р. Справа№ 910/5428/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

від третьої особи 1: не з'явилися

від третьої особи 2: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Гільдія-Сервіс" на
рішення господарського суду міста
Києва від 06.08.2013 року

у справі № 910/5428/13 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Гільдія-Сервіс" (м.
Севастополь)

до Севастопольської міської ради (м.
Севастополь)

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача

1. Севастопольська міська державна
адміністрація (м. Севастополь)

2. Товариство з обмеженою
відповідальністю „ТК „Воронцовський"
(м. Севастополь)

про зобов'язання поновити договір
оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернулося Товариство з обмеженою
відповідальністю „Гільдія-Сервіс" з
позовом до Севастопольської міської
ради про визнання протиправним
зволікання відповідача по укладенню
додаткової угоди про поновлення
договору оренди земельної ділянки від
04.10.1996 року № 74; про зобов'язання
відповідача поновити договір оренди
земельної ділянки від 04.10.1996 року № 74 з
позивачем, шляхом підписання
додаткової угоди до нього на умовах і в
редакції запропонованій позивачем.

Ухвалою від 18.06.2013 року господарський
суд міста Києва залучив до участі у
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Севастопольську міську державну
адміністрацію та Товариство з
обмеженою відповідальністю „ТК
„Воронцовський".

Рішенням від 06.08.2013 року господарський
суд міста Києва в задоволенні позову
відмовив повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
місцевого господарського суду ТОВ
„Гільдія-Сервіс" звернулося до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
відновити строк на апеляційне
оскарження, скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
06.08.2013 року по справі № 910/5428/13 та
прийняти нове рішення по справі, яким
позов задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 року
апеляційна скарга ТОВ „Гільдія-Сервіс"
було відновлено строк на апеляційне
оскарження, його апеляційна скарга
була прийнята до провадження та
призначено розгляд справи № 910/5428/13 у
судовому засіданні за участю
представників сторін та третіх осіб.

В судове засіданні 03.04.2014 року
повноважні представники сторін та
третіх осіб не з'явилися. Третя особа 1
надіслала клопотання про розгляд
апеляційної скарги без участі її
представників, яке після обговорення
судова колегія задовольнила. Позивач,
відповідач, третя особа 2 про причини
неявки своїх представників суд не
повідомили, хоча про час та місце
судового засідання були належним чином
повідомлені. Після обговорення судова
колегія дійшла висновку, що неявка
повноважних представників сторін та
третьої особи 2 не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті.

Дослідивши докази, що є у справі,
перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги судова
колегія апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду міста
Києва має бути залишено без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи
відповідно до розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації „Про надання земельної
ділянки Товариству з обмеженою
відповідальністю Фірма „Локис-ЛТД" для
будівництва продовольчого ринку на
проспекті Перемоги" від 02.04.1996 року №
681-р Севастопольська міська державна
адміністрація надала Товариству з
обмеженою відповідальністю Фірма
„Локис-ЛТД" земельну ділянку на умовах
оренди строком на 15 років.

На виконання вищевказаного
розпорядження 19.06.1996 року між
Севастопольською міською державною
адміністрацією та Товариством з
обмеженою відповідальністю Фірма
"Локис-ЛТД" укладено договір №74 про
право користування землею на умовах
оренди, відповідно до умов якого
Товариству з обмеженою
відповідальністю Фірма "Локис-ЛТД"
надано в тимчасове користування
земельну ділянку загальною площею 0,5819
га для будівництва продовольчого ринку
строком на 15 років.

27.11.1996 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю Фірма „Локис-ЛТД" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Гільдія-Сервіс"
укладено договір купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки № 24, який був
зареєстрований у Севастопольській
міській державній адміністрації 05.12.1996
року.

03.10.2002 року між Севастопольською МДА та
ТОВ „Гільдія-Сервіс" укладено
узгодження про внесення змін та
доповнень в договір про право
користування землею на умовах оренди
від 19.06.1996 року № 74.

Таким чином, в якості орендаря
земельної ділянки за договором про
право користування землею на умовах
оренди від 19.06.1996 року № 74 виступало ТОВ
„Гільдія-Сервіс", а Севастопольська
міська державна адміністрація
визнавала ТОВ „Гільдія-Сервіс" як
правонаступника ТОВ Фірми „Локис ЛТД"
і належну сторону договору про право
користування землею на умовах оренди
від 19.06.1996 року № 74.

Згідно з п. 5.2 договору про право
користування землею на умовах оренди
від 19.06.1996 року № 74 по закінченню
строку користування земельною
ділянкою договір може бути
пролонгований на наступний строк, якщо
жодна із сторін не має підстав для його
розірвання.

У відповідності до п. 1.2 договору від
19.06.1996 року № 74 строк дії даного
договору закінчувався у 2011 році.

02.06.2008 року ТОВ „Гілдія-Сервіс"
звернулося до Севастопольської МДА та
Севастопольської міської ради з листом
(вих. № 28) про надання інформації про те,
що які документи необхідно надати для
пролонгації договору про право
користування землею на умовах оренди
від 19.06.1996 року № 74.

У відповідь на вказаний лист позивача
Севастопольська міська рада
повідомила, що вона не є стороною
договору про право користування землею
на умовах оренди від 19.06.1996 року № 74 та
повноважень щодо продовження дії
даного договору не має. Водночас,
Севастопольська МДА листом від 07.07.2008
року за вих. № 504/1/9-08 повідомила
позивача, що у разі, якщо конфігурація,
площа та цільове призначення земельної
ділянки не змінились, позивачу
необхідно надати технічну
документацію в частині складання
документів, що підтверджують право на
земельну ділянку.

27.12.2010 року позивачем на адресу
Севастопольської МДА та
Севастопольської міської ради було
направлено клопотання за вих. № 74 про
продовження строку дії договору про
право користування землею від 19.06.1996
року № 74 на 25 років та технічна
документація.

Рішення про розгляд клопотання
Севастопольська міська рада не
приймала та строк дії вказаного
договору не продовжувався.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент закінчення строку договору)
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам.

Згідно ст. 1 Закону України „Про оренду
землі" від 06.10.1998 року № 161-XIV (в редакції,
чинній на момент закінчення строку
договору) визначено, що оренда землі -
це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про
оренду землі" об'єктами оренди є
земельні ділянки, що перебувають у
власності громадян, юридичних осіб,
комунальній або державній власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону
України „Про оренду землі" договір
оренди землі припиняється в разі,
зокрема закінчення строку, на який його
було укладено.

Згідно з п. 5.2 договору від 19.06.1996 року №
74 по закінченню строку користування
земельною ділянкою договір може бути
пролонгований на наступний строк, якщо
жодна із сторін не має підстав для його
розірвання. У відповідності до п. 1.2
договору від 19.06.1996 року № 74 строк дії
даного договору встановлений до 04.10.2011
року.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
оренду землі" № 161-XIV від 06.10.1998р. (в
редакції, чинній на момент закінчення
строку договору), по закінченню строку,
на який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено, що з матеріалів справи
вбачається, що позивач звернувся до
Севастопольської міської державної
адміністрації та Севастопольської
міської ради з листом від 15.09.2011 року
вих. № 54 про продовження строку дії
договору про право користування землею
від 19.06.1996 року № 74 на 25 років на
попередніх умовах. До вказаного листа
позивачем долучено додаткова угоду в
2-х примірниках та технічну
документацію в 1-му примірнику.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу
України до повноважень Київської і
Севастопольської міських рад у галузі
земельних відносин на їх території
належить:

а) розпорядження землями
територіальної громади міста;

б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 12 Розділу X Земельного
кодексу України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Тобто, розпорядження землями у місті
Севастополі на час закінчення строку
дії договору відносилося до
повноважень органу місцевого
самоврядування Севастопольської
міської ради.

В статті 33 Закону України „Про оренду
землі" зазначено, що у разі зміни межі
або цільового призначення земельної
ділянки поновлення договору оренди
землі здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди (ч. 10
ст. 33 вказаного Закону).

Відповідно до Свідоцтва про право
власності від 20.12.2011 року 26/100 частки
м'ясного павільйону літ. „Б", який
розташований на земельній ділянці,
наданій в користування позивачу згідно
договору про право користування землею
на умовах оренди від 19.06.1996 року № 74, за
адресою: м. Севастополь, проспект
Перемоги, 17, належить ТОВ „ТК
„Воронцовський" (третя особа 2).

Також, відповідно до наявного в
матеріалах справи листа TOB
„Гільдія-Сервіс" від 08.12.2011 року вих. №
73, адресованого начальнику Управління
Економіки Севастопольської МДА
Ахметову Е.К., позивач зазначає, що на
спірній земельній ділянці є об'єкти
нерухомого майна, які належать на праві
власності окремим юридичним та
фізичним особам.

З копії плану технічної інвентаризації
КП „БТІ і ГРОНІ" СГС, плану
встановлення меж тимчасового
землекористування, витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки вбачається
площа земельної ділянки розташованої
за адресою: м. Севастополь, проспект
Перемоги, 17, що знаходилась в
користування позивача, складає 0,5811 га,
тоді як за договором на право
тимчасового користування землею на
умовах оренди від 19.06.1996 року, площа
земельної ділянки становить 0,5819 га, що
свідчить про зміну меж вказаної
земельної ділянки.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
закінчення строку договору) у разі
придбання права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, які
знаходяться у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Згідно з ст. 123 Земельного кодексу
України, надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідної
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, Кабінету Міністрів
України, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації.

Таким чином, позивачу необхідно було
звернутись до відповідача у порядку
визначеному вищевказаними статтями
Земельного кодексу України, тобто у
порядку одержання земельної ділянки на
праві оренди

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що позивачем не надано суду
жодних доказів, які б підтверджували
дотримання ним вимог вищевказаних
положень законодавства та звернення до
відповідача з клопотанням про
поновлення договору про право
користування землею на умовах оренди
від 19.06.1996 року № 74 у визначеному
земельним законодавством порядку.

Також Севастопольска міська рада
листами від 16.11.2011 року вх. № 01-13/4282, від
02.11.2011 року вих. № 10284/45/1-11/7869, від 05.12.2011
року вих. № 11578/45/1-11/8650 повідомила
позивача про необхідність дотримання
положень ст. ст. 12, 123, 124 Земельного
кодексу України з метою поновлення
договору про право користування землею
на умовах оренди від 19.06.1996 року № 74.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновками місцевого господарського
суду про те, що враховуючи
безпідставність матеріально-правової
вимоги, заявленої ТОВ „Гільдія-Сервіс",
та відсутність доказів факту порушення
суб'єктивного права, позов позивача не
підлягає задоволенню.

Заява про застосування строків
позовної давності може
застосовуватися лише у тих випадках,
коли буде доведено існування самого
суб'єктивного цивільного права і факт
його порушення або оспорювання. Якщо ж
під час розгляду справи буде
встановлено, що у позивача немає
суб'єктивного права, про захист якого
він просить, або ж воно не порушувалось
чи не оспорювалось, суд повинен
відмовити в позові не через пропущення
позовної давності, а за
безпідставністю матеріально-правової
вимоги.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
позивача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування рішення господарського
суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Гільдія-Сервіс" на рішення
господарського суду міста Києва від
06.08.2013 року по справі № 910/5428/13 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 06.08.2013 року по справі №
910/5428/13 залишити без змін.

3. Справу № 910/5428/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
І.А. Іоннікова

А.Г. Майданевич