ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р. Справа № 910/23773/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Валєєвої Т.Е.,

при секретарі судового засідання
Андріїв Л.Я., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом виробничого кооперативу
"Катодник",

(проспект Перемоги, 68/1, оф. 62, м. Київ, 03313)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС",

(вул. Шовковична, 7-а, оф.1, м. Київ, 01021;

юридична адреса: вул. Соборна, 15, с.
Підгайчики, Коломийський район,
Івано-Франківська область, 78256)

про стягнення 12 267,98 грн заборгованості,
в т.ч. 11 547,60 грн основного боргу та 720,38
грн суми 3% річних,

за участю представників сторін:

від позивача: Антоненко О.О. -
представник, (довіреність №57 від 03.03.2014
р.; паспорт серії НОМЕР_1, виданий 19.11.1997
р. Ірпінським МВ ГУ МВС України в
Київській області);

від відповідача: не з"явилися,

ВСТАНОВИВ:

Виробничий кооператив "Катодник"
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "ГЕОС" про
стягнення 12 267,98 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору підряду
щодо здійснення розрахунку за виконані
позивачем підрядні роботи.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.12.2013 р. прийнято позовну
заяву до розгляду та порушено
провадження у справі №910/23773/13.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 р. передано справу
№910/23773/13 за територіальною підсудністю
до господарського суду
Івано-Франківської області.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 30.01.2014 р.
прийнято справу до свого провадження
та призначено розгляд справи в
судовому засіданні на 04.03.2014 р.

04.03.2014 р. судове засідання не відбулося
внаслідок перебування судді
Валєєвої Т.Е. на лікарняному.

У зв'язку з чим, ухвалою господарського
суду Івано-Франківської області від
17.03.2014 р. призначено розгляд справи в
судовому засіданні на 27.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 27.03.2014 р.
відкладено розгляд справи в судовому
засіданні на 10.04.2014 р. у зв'язку з
нез"явленням представників сторін та
невиконанням ними вимог суду.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 10.04.2014 р.
продовжено строк вирішення спору на
п"ятнадцять днів.

У судовому засіданні 10.04.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача в жодне судове
засідання на вимогу суду не з'явився,
відзив на позов та докази, що його
підтверджують, суду не надіслав, відтак
своїм правом на участь у судовому
розгляді не скористався, хоча належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, в т.ч. за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. №№46, 75), ухвалами
суду від 17.03.2014 р. та від 27.03.2014 р. (а.с.
№№59, 63).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальним правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин справи суд згідно із
ст. 75 ГПК України вважає за можливе
розглянути справу без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами,
одночасно запобігаючи безпідставному
затягуванню розгляду справи та
сприяючи своєчасному відновленню
порушеного права.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали справи
та дослідивши фактичні обставини
справи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом під час розгляду
справи, 02.06.2011 р. між позивачем
(підрядник) та відповідачем (замовник)
укладено договір № 34 (далі - договір;
а.с. №№18-19), відповідно до п. 1.1 якого
замовник доручив, а підрядник
зобов"язався виконати на платних
умовах роботи з електрозахисту від
корозії водопроводу житлового будинку
по вул. Великій Китаївській, 55-57.

Згідно із п. 5.1 договору, підрядник
зобов"язаний розпочати роботи протягом
5-ти днів з дня отримання передоплати і
закінчити їх протягом 30-ти днів від
початку.

У пункті 3.2 договору передбачено, що до
початку проведення робіт замовник
перераховує підряднику кошти в розмірі
70% від вартості робіт.

Відповідно до п. 2.2 договору договірна
ціна вартості робіт становить 11 547,60
грн.

У відповідності до умов договору
виконавець виконав роботи на загальну
суму 11 547,60 грн, що
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт № 1 за
жовтень 2011 року за формою № КБ-2в (дата
підписання 31.10.2011 р.) та довідкою про
вартість виконаних робіт за жовтень 2011
року за формою № КБ-3 (дата підписання
31.10.2011 р.) на суму 11 547,60 грн (а.с. №№67-69).

Також, 31.10.2011 р. позивач видав
відповідачу податкову накладну (а.с.
№66).

У пункті 3.1 договору сторони
встановили, що розрахунки за послуги
здійснюються в безготівковому порядку
протягом 5-ти днів з моменту отримання
замовником виставленого підрядником
акта приймання виконаних робіт.

Враховуючи дату підписання сторонами
акта приймання виконаних будівельних
робіт за формою № КБ-2в та видачі
податкової накладної, відповідачем
отримано такий акт не пізніше ніж 31.10.2011
р.

Отже, строк виконання зобов'язання з
оплати виконаних робіт є таким, що
настав.

Однак, відповідач виконані позивачем
роботи не оплатив, внаслідок чого
виникла заборгованість у розмірі 11 547,60
грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем була надіслана відповідачу
претензія від 07.03.2013 р. №151 з вимогою
погасити заборгованість за виконані
роботи (а.с. №29), однак залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

У силу ст. 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні приписи містить ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, згідно
з положеннями якої суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Також, вказаною нормою передбачено, що
до виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 853 зазначеного кодексу
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

За приписами ч. 1 ст. 854 цього кодексу
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином.

Враховуючи те, що відповідач прийняв
виконані позивачем роботи без
будь-яких зауважень, він зобов'язаний
оплатити їх вартість.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання вимог суду сторони склали
акт звірки взаємних розрахунків станом
на 03.03.2014 р. (а.с. №74), згідно з яким
відповідач визнав та підтвердив
заборгованість у сумі 11 547,60 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що докази, які б
спростовували доводи позивача та/або
свідчили про сплату заборгованості за
виконані роботи станом на час розгляду
справи, відповідачем не надано та в
матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що відповідач взяті на себе
зобов'язання згідно з укладеним
договором не виконав, внаслідок чого
утворилась заборгованість перед
позивачем.

Виходячи з вищевикладеного, позовні
вимоги про стягнення 11 547,60 грн
заборгованості за виконані роботи є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач заявив суму 3% річних за період
з 06.11.2011 р. по 04.12.2013 р. у розмірі 720,38 грн.

Враховуючи те, що акт приймання
виконаних будівельних робіт за формою
№КБ-2в був підписаний сторонами 31.10.2011
р., заборгованість з оплати виконаних
робіт відповідно до п. 3.1 договору
виникає не пізніше 06.11.2011 р.

За результатами здійснення судом
розрахунку суми 3 % річних (за період з
06.11.2011 р. по 04.12.2013 р.) в автоматизованій
системі ІПС "Законодавство", судом
встановлено, що сума 3% річних становить
720,38 грн (а.с. № 76).

Враховуючи встановлення судом факту
прострочення виконання відповідачем
грошових зобов'язань з оплати
виконаних робіт та з огляду на те, що
заявлена до стягнення сума 3 % річних не
перевищує відповідної суми,
розрахованої судом, позовні вимоги в
частині стягнення 720,38 грн суми 3% річних
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК
України, судовий збір у справі
покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 11, 509, 526, 530, 546, 625, 629, 837, 853, 854
Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
22, 33, 44, 49, 55, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов виробничого кооперативу
"Катодник" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" про стягнення 12 267,98 грн
заборгованості, в т.ч. 11 547,60 грн
основного боргу та 720,38 грн суми 3%
річних задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"ГЕОС" (вул. Шовковична, 7-а, оф.1, м. Київ,
01021; юридична адреса: вул. Соборна, 15, с.
Підгайчики, Коломийський район,
Івано-Франківська область, 78256;
ідентифікаційний код 33156172) на користь
виробничого кооперативу "Катодник"
(проспект Перемоги, 68/1, оф. 62, м. Київ, 03313;
ідентифікаційний код 21618891) 11 547,60 грн
(одинадцять тисяч п"ятсот сорок сім
гривень 60 коп.) основного боргу, 720,38 грн
(сімсот двадцять гривень 38 коп.) суми 3%
річних та 1 720,00 грн (одну тисячу сімсот
двадцять гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.04.14.

Суддя
Т.Е. Валєєва

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________