ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
Справа № 925/231/13-г

Господарський суд Черкаської
області в складі:

головуючого
- судді Єфіменка В.В.,

з секретарем
судового засідання Макарченко Н.П.;

За участю представників сторін:

від позивача: Овчарук О.О. за
довіреністю,

від відповідача: Ахмістов О.М. за
довіреністю,

розглянувши матеріали справи

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" м.Київ до
Публічного акціонерного товариства
"АЗОТ" м.Черкаси

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов про стягнення
з відповідача 19 961 352 грн. 30 коп. 3% річних
за період із 27.04.2011 по 06.02.2013 через
невиконання грошових зобов'язань по
договору поставки природного газу
№111-211-06/11-49 від 28.01.2011, отриманого за
актами прийому передачі в
січні-березні 2011 р. на суму 1 075 594 323 грн.
10 коп.

12.03.2013 ухвалою господарського суду
Черкаської області провадження у
справі № 925/231/13-г було зупинено.

Ухвалою суду від 31.03.2014 провадженні у
справі було поновлено.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги повністю
підтримав, просив їх задовольнити
мотивуючи тим, що у зв'язку з порушенням
відповідачем зобов'язання з оплати
поставленого газу за період з 06.02.2011 по
26.04.2011, позивач вже звернувся до суду з
позовною заявою про стягнення боргу та
штрафних санкцій в тому числі
інфляційних за період лютий - квітень
2011 року та 3% річних - справа
№10/13/5026/949/2011.(а.с. 39-41)

За умовами договору остаточний
розрахунок за сплачений газ
здійснюється на підставі акту
прийому-передачі газу до 5 числа місяця
наступного за місяцем поставки газу.

Зобов'язання по оплаті отриманого газу
відповідачем виконано частково, тому
на залишок боргу позивач нарахував 3%
річних..

Відповідач у відзиві на позов та його
представник в судовому засіданні
заявлені позивачем вимоги не визнав
вважаючи їх безпідставними зазначивши,
що право позивача на стягнення
штрафних санкцій згідно договору №
111-211-06/11-49 від 28.01.2011 на даний момент не
порушено, а тому підстав для
задоволення їх судом немає.

Відповідач вважає, що оскільки
стягнення штрафних санкцій є правом
позивача, яке може бути використане
ним, або ні, на власний розсуд, то для
реалізації цього права повинна бути
вимога, за відсутності якої у
відповідача відсутні обов'язок та
будь-які підстави сплатити зазначені
штрафні санкції.

Позивач не направляв відповідачу
претензій, пропозицій або будь яких
інших вимог щодо сплати зазначених
штрафних санкцій, а тому у ПАТ "АЗОТ"
відсутній обов'язок сплатити зазначені
санкції.

Відповідач зауважив, що позивач міг би
звернутися з позовом до господарського
суду лише після порушення його права,
яке могло б виникнути у разі
невиконання відповідачем вимоги про
оплату.

Відповідач зазначив, що сама позовна
заява не може слугувати такою вимогою,
оскільки її направлення є обов'язком
позивача в рамках господарського
процесу, який встановлений ст. 56 ГПК
України і оскільки права та
охоронювані законом інтереси позивача
в частині стягнення штрафних санкцій
не були порушені до звернення позивача
до суду, то відсутній предмет спору.

Суд, вислухавши представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
подані сторонами докази, приходить до
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
28.01.2011 між ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» (Постачальник) та
ПАТ «Азот» (Покупець) був укладений
договір поставки природного газу
№111-211-06/11-49 (далі - Договір), відповідно
до умов якого Постачальник (позивач)
зобов'язався поставляти Покупцеві
(відповідач) природний газ, а Покупець
зобов?язався прийняти та оплатити
природний газ на умовах договору.(а.с.
23-30)

П.4.1 вищевказаного договору сторони
визначили, що остаточний розрахунок за
спожитий газ з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу до 5 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Згідно ч.2 ст. 207 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Факт належного виконання позивачем
зобов?язань по вищевказаному договору
відповідачем не оспорюється і
підтверджується доказами,
дослідженими в судовому засіданні:

- актами приймання-передачі газу:

1) від 31 січня 2011 р. на суму 359 866 525,79
грн.(а.с. 20)

2) від 28 лютого 2011 р. на суму 341 793 656,58
грн.(а.с. 21)

3) від 31 березня 2011 р. на суму 373 934 140,73
грн. (а.с. 22)

Акти приймання-передачі
природного газу підписані посадовими
особами сторін та ВАТ «Черкасигаз», а
їх підписи засвідчені печатками.

Достовірність вищеназваних актів
у суду сумніві не викликає.

Обставини зафіксовані в Актах
відповідачем не оспорені.

Суд приходить до висновку, що факт
отримання відповідачем природного
газу у січні-березні 2011 року на суму 1
075 594 323 грн. 10 коп. позивач довів
належними і допустимими доказами.

Суд бере до уваги, що відповідач не
заперечує доводи позивача про сплату
відповідачем отриманого газу в розмірі
701 660 182 грн. 37 коп.

Аналізуючи вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку, що договір
на постачання природного газу від 28.01.11
за №111-211-06/11-49 є реальним, містить всі
істотні умови для такого виду
правочинів, виконувався обома
сторонами, а тому підстав для визнання
його недійсним немає.

Суд приходить до висновку, що
зобов'язання у відповідності з
приписами ст. 526 Цивільного Кодексу
України та ст. 193 Господарського
Кодексу України повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Ч.1 ст. 598 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема, виконанням, проведеним
належним чином (ст. 599 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

П. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
відсотків.

Сума основного боргу відповідача
перед позивачем на 06.02.2013 становила 373 934
140,73 грн.

Розрахунок трьох відсотків річних
здійснено за період з 27.04.2011 року по
06.02.2013 року

ДатаНараховано (грн..)Сплачено
(грн.)Борг (грн.)ДніРозмір річних (%)Сума
річних (грн.)27.04.2011373 934
140,730,0,736510,52,30Всього на
06.02.2013373 934 140,730,0,73 0,008219 961 352,30
Розрахунок розміру 3% річних Відповідач
не оспорює.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до повного
задоволення, і з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути 19 961 352 грн.
30 коп. як 3% річних за невиконання
грошових зобов'язань по договору
поставки природного газу №111-211-06/11-49
від 28.01.2011 за період із 27.04.2011 по 06.02.2013.

З відповідача на користь позивача
необхідно стягнути 68 820 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 19 961 352 грн. 30 коп. в якості 3%
річних та 68 820 грн. витрат по сплаті
судового збору з Публічного
акціонерного товариства "АЗОТ" (код
00203826, вул.Першотравнева,72, м.Черкаси,
18014) на користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (код 31301827,
вул.Шолуденка,1, м.Київ, 04116).

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 денного
строку з дня складення повного тексту
рішення.

СУДДЯ
В.В.Єфіменко

Рішення складено та

підписано 10.04.2014.