ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р.
Справа № 911/3573/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Дольче Віта»

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 12 819,64грн.

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від позивача Ходаківський В.Б. (дов. №
280/09 від 16.09.2013р.);

від відповідача ОСОБА_2 (дов. № 1569 від
10.10.2013р.); ОСОБА_1

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Дольче Віта» (далі - позивач)
звернулося з позовом до Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач)
про стягнення 12 819,64грн. заборгованості,
з яких: 8 237,74грн. боргу за переданий на
підставі видаткових накладних №
ТД-0033060 від 13.11.2012р., № ТД-0031484 від
30.10.2012р., № ТД-0030755 від 23.10.2012р. та №
ТД-0029897 від 16.10.2012р. згідно договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р. товар,
617,53грн. пені, 1 400,41грн. штрафу, 2 387,73грн. 50
% річних за користування чужими
коштами, 32,96грн. інфляційних втрат та
143,27грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані відмовою
відповідача від виконання зобов'язань
з оплати отриманого на підставі
видаткових накладних № ТД-0033060 від
13.11.2012р., № ТД-0031484 від 30.10.2012р., № ТД-0030755
від 23.10.2012р. та № ТД-0029897 від 16.10.2012р.
згідно договору дистрибуції № 01/01-Д від
04.01.2012р. товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.09.2013р. порушено
провадження у справі № 911/3573/13, розгляд
справи призначено на 04.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.10.2013р. розгляд справи
відкладено на 01.11.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.11.2013р. продовжено строк
розгляду спору на 15 днів, призначено
судову комплексну (почеркознавчу та
техніко-криміналістичну експертизу
документів) експертизу у справі №
911/3573/13, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України, зупинено
провадження у справі до закінчення
експертних досліджень і отримання
господарським судом Київської області
висновків експертів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.03.2014р. поновлено
провадження у справі, справу
призначено до розгляду на 04.04.2014р.

У судовому засіданні 04.04.2014р.
представник позивача підтримав позов
повністю, представник відповідача та
відповідач заперечили проти
задоволення позову повністю.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач в якості обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що
04.01.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Дольче Віта» (Підприємство) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(Дистриб'ютор) укладено договір
дистрибуції № 01/01-Д, за умовами якого
підприємство зобов'язалося передати, а
дистриб'ютор - прийняти, оплатити та
здійснити реалізацію харчових
продуктів (далі - продукції) на умовах
та в строки передбачені договором.

Згідно п. 4.5. договору розрахунок за
продукцію дистриб'ютор зобов'язаний
провести не пізніше 30 календарних днів
з моменту отримання продукції. Датою
отримання продукції вважається дата
зазначена в накладних, відповідно до п.
1.3. та п. 7.3. договору.

На виконання вказаного договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р. позивач
передав відповідачеві товар на
загальну суму 8 243,46грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ ТД-0033060 від 13.11.2012р. на суму 2 289,60грн., №
ТД-0031484 від 30.10.2012р. на суму 1 235,22грн., №
ТД-0030755 від 23.10.2012р. на суму 1 796,64грн. та №
ТД-0029897 від 16.10.2012р. на суму 2 922грн. (а.с.
16-19), підписаними та скріпленими
печатками обох сторін договору.

Відповідачем було здійснено часткову
передоплату за отриману ним продукцію
у розмірі 5,72грн., решту боргу у розмірі 8
237,74грн. (8 243,46грн. - 5,72грн.) відповідачем
в порушення п. 4.5. договору дистрибуції
№ 01/01-Д від 04.01.2012р. позивачу не
сплачено, внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем за
переданий на підставі видаткових
накладних № ТД-0033060 від 13.11.2012р., №
ТД-0031484 від 30.10.2012р., № ТД-0030755 від 23.10.2012р.
та № ТД-0029897 від 16.10.2012р. згідно договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р. товар на
момент судового розгляду складає 8
237,74грн.

Водночас судом встановлено, що
відповідно до висновку Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 11972/13-32/11973/13-33 від 20.03.2014р.
(а.с. 109-116) підписи від імені ОСОБА_1 в
графах «Дистриб'ютор» в договорі
дистрибуції № 01/01-д від 04.01.2012р.
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з
наслідуванням підписів ОСОБА_1, підписи
від імені ОСОБА_1 в графі «Отримав(а)» у
видатковій накладній № 0033060 від
13.11.2012р., видатковій накладній № 0033060
від 13.11.2012р., видатковій накладній №
0031484 від 30.10.2012р., видатковій накладній
№ 0030755 від 23.10.2012р., видатковій
накладній № 0029897 від 16.10.2012р. виконані
не ОСОБА_1, а іншою особою; відтиски
печатки від імені Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на досліджуваних
документах - договорі дистрибуції №
01/01-д від 04.01.2012р., та видаткових
накладних № 0030755 від 23.10.2012р., № 0029897 від
16.10.2012р. нанесені не печаткою Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1,
експериментальні та вільні зразки
відтисків якої надані для дослідження,
а іншою печаткою, наявні на видаткових
накладних № 0033060 від 13.11.2012р., № 0031484 від
30.10.2012р. відтиски штампів від імені
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
нанесені рельєфним нумератором із
змінними знаками, виготовленим
фотополімерним способом, та не могли
бути нанесені печаткою Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, експериментальні та
вільні зразки відтисків якої надані
для дослідження.

Предметом позову є вимоги про
стягнення 8 237,74грн. боргу за переданий
на підставі видаткових накладних №
ТД-0033060 від 13.11.2012р., № ТД-0031484 від
30.10.2012р., № ТД-0030755 від 23.10.2012р. та №
ТД-0029897 від 16.10.2012р. згідно договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р. товар,
617,53грн. пені, 1 400,41грн. штрафу, 2 387,73грн. 50
% річних за користування чужими
коштами, 32,96грн. інфляційних втрат та
143,27грн. 3 % річних.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Позивачем, належними та
допустимими доказами у розумінні ст.ст.
33, 34 ГПК України, не доведено суду
передання позивачем відповідачу
товару на підставі видаткових
накладних № ТД-0033060 від 13.11.2012р., №
ТД-0031484 від 30.10.2012р., № ТД-0030755 від 23.10.2012р.
та № ТД-0029897 від 16.10.2012р. згідно договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р., що
підтверджується змістом висновку
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз №
11972/13-32/11973/13-33 від 20.03.2014р. (а.с. 109-116),
згідно якого підписи від імені ОСОБА_1 в
графах «Дистриб'ютор» в договорі
дистрибуції № 01/01-д від 04.01.2012р.
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з
наслідуванням підписів ОСОБА_1, підписи
від імені ОСОБА_1 в графі «Отримав(а)» у
видатковій накладній № 0033060 від
13.11.2012р., видатковій накладній № 0033060
від 13.11.2012р., видатковій накладній №
0031484 від 30.10.2012р., видатковій накладній
№ 0030755 від 23.10.2012р., видатковій
накладній № 0029897 від 16.10.2012р. виконані
не ОСОБА_1, а іншою особою; відтиски
печатки від імені Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на досліджуваних
документах - договорі дистрибуції №
01/01-д від 04.01.2012р., та видаткових
накладних № 0030755 від 23.10.2012р., № 0029897 від
16.10.2012р. нанесені не печаткою Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1,
експериментальні та вільні зразки
відтисків якої надані для дослідження,
а іншою печаткою, наявні на видаткових
накладних № 0033060 від 13.11.2012р., № 0031484 від
30.10.2012р. відтиски штампів від імені
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
нанесені рельєфним нумератором із
змінними знаками, виготовленим
фотополімерним способом, та не могли
бути нанесені печаткою Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, експериментальні та
вільні зразки відтисків якої надані
для дослідження, а відтак і виникнення
у відповідача обов'язку зі сплати
отриманого на підставі видаткових
накладних № ТД-0033060 від 13.11.2012р., №
ТД-0031484 від 30.10.2012р., № ТД-0030755 від 23.10.2012р.
та № ТД-0029897 від 16.10.2012р. згідно договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р. товару.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення 8 237,74грн. боргу за переданий
на підставі видаткових накладних №
ТД-0033060 від 13.11.2012р., № ТД-0031484 від
30.10.2012р., № ТД-0030755 від 23.10.2012р. та №
ТД-0029897 від 16.10.2012р. згідно договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р. товар є
необґрунтованою, безпідставною та
такою, що не підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про
стягнення 617,53грн. пені, 1 400,41грн. штрафу,
2 387,73грн. 50 % річних за користування
чужими коштами, 32,96грн. інфляційних
втрат та 143,27грн. 3 % річних.

Враховуючи те, що позовні вимоги про
стягнення 617,53грн. пені, 1 400,41грн.
штрафу, 2 387,73грн. 50 % річних за
користування чужими коштами, 32,96грн.
інфляційних втрат та 143,27грн. 3 % річних є
похідними від основної вимоги про
стягнення 8 237,74грн. боргу за переданий
на підставі видаткових накладних №
ТД-0033060 від 13.11.2012р., № ТД-0031484 від
30.10.2012р., № ТД-0030755 від 23.10.2012р. та №
ТД-0029897 від 16.10.2012р. згідно договору
дистрибуції № 01/01-Д від 04.01.2012р. товар, у
задоволенні якої судом відмовлено, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 617,53грн. пені, 1 400,41грн. штрафу,
2 387,73грн. 50 % річних за користування
чужими коштами, 32,96грн. інфляційних
втрат та 143,27грн. 3 % річних.

Суд встановив, що відповідачем за
проведення судової експертизи
сплачено 4 039,20грн., що підтверджується
квитанцією № 12412.11.2 від 18.02.2014р. (а.с. 106),
наявною в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при відмові в позові - на
позивача (ч. 5 ст. 49 ГПК України).

Витрати по сплаті судового збору та
витрати за проведення судової
експертизи, відповідно до статей 44, 49
ГПК України, покладаються судом на
позивача, у зв'язку з відмовою у
задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Дольче Віта» (02099, м. Київ,
Дарницький р-н., Бориспільське шосе,
буд. 7-Б; ідентифікаційний код 33631780) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 4 039 (чотири тисячі
тридцять гривень) 20 коп. витрат за
проведення судової експертизи.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 08.04.2014р.

Суддя
П.В. Горбасенко