ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2014 р.Справа № 922/3566/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Спільного
українсько-німецького товариства з
іноземною інвестицією "Кершер", м. Київ
до ТОВ "Вектор-Оіл", м. Харків про
заборону незаконного використання
знаку для товарів та послуг за участю
представників сторін:

позивача - Омельченко О.О., дов. № 5 від
10.01.13 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Спільне
українсько-німецького товариство з
іноземною інвестицією "Кершер"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просить суд заборонити відповідачу -
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл"
використовувати знак для товарів та
послуг "ТНК" шляхом демонтажу вивісок,
логотипів та обладнання позначенням
знаку для товарів та послуг "ТНК" на
автозаправних станціях за адресами: м.
Харків, вул. Шевченка, 327-а; м. Харків,
вул. Клочківська, 67; м. Харків, просп.
Перемоги, 82; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопільська, 2,
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55, Харківська область, с.
Сніжків, вул. Дорожна, 2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем були виявлені факти
незаконного використання належних
йому майнових прав інтелектуальної
власності з боку відповідача.

В судовому засіданні 16.09.13 р. була
оголошена перерва до 03.10.13 р. для
надання сторонами додаткових доказів.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.10.13 р., за
клопотанням сторін, розгляд справи був
подовжений на 15 днів, на підставі ч.3 ст.
69 ГПК України.

Крім того, ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.10.13 р., за
клопотанням сторін, по справі була
призначена експертиза об'єктів
інтелектуальної власності, проведення
якої було доручено Науково-дослідному
інституту інтелектуальної власності
при Академії правових наук України.

Перед експертом були поставлені
наступні питання:

- Чи є позначення "ТНК", що використані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл" при
зовнішньому обладнанні АЗС,
розташованих за адресами: м. Харків,
вул. Шевченка, 327-а; м. Харків, вул.
Клочківська, 67; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопольська, 2;
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55; м. Харків, пр. Перемоги, 82;
Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2 схожими зі знаком для товарів
і послуг "ТНК", що охороняється
Свідоцтвом №19697 від 15.05.2001 року, до
ступеня змішування?

- Чи можна сплутати позначення "ТНК", що
використані Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл" при
зовнішньому обладнанні АЗС,
розташованих за адресами: м. Харків,
вул. Шевченка, 327-а; м. Харків, вул.
Клочківська, 67; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопольська, 2;
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55; м. Харків, пр. Перемоги, 82;
Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2 із знаком для товарів і
послуг "ТНК", що охороняється
Свідоцтвом №19697 від 15.05.2001 року?

За таких обставин, господарський суд
Харківської області, своєю ухвалою від
03.10.13 р. зупинив провадження у справі та
направив до Науково-дослідного
інституту інтелектуальної власності
при Академії правових наук України
господарську справу № 922/3566/13 для
проведення експертизи у сфері
інтелектуальної власності.

24.03.14 р. від Науково-дослідного
інституту інтелектуальної власності
при Академії правових наук України на
адресу суду надійшли матеріали справи
№922/3566/13 та висновок судової експертизи
у сфері інтелектуальної власності.

Враховуючи те, що обставини, які
зумовили зупинення провадження у даній
справі були усунені, господарський суд
Харківської області, своєю ухвалою від
25.03.14 р. провадження у справі поновив та
призначив її до розгляду в судовому
засіданні на 09.04.14 р.

В судовому засіданні 09.04.14 р. була
оголошена перерва до 18.04.14 р., для
надання сторонами додаткових
документів.

Представник позивача в судовому
засіданні 18.04.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 18.04.14 р. не з'явився, вимоги
суду не виконав, письмовий відзив не
надав, про час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином. 09.04.14
р. відповідач, в обґрунтування своєї
позиції, через канцелярію суду надав
додаткові документи - фотографії
спірних АЗС, станом на час слухання
справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, беручи до уваги висновок
експерта № 934 від 07.02.14 р. (а.с. 96-107), суд
встановив наступне.

Відкрите акціонерне товариство "ТНК-ВР
Холдінг" є власником свідоцтва на знак
для товарів і послуг № 19697 від 15.05.2001 р.,
яким зареєстровано торговий знак "ТНК",
що підтверджується відповідним
свідоцтвом на знак для товарів і послуг
(а.с. 10).

Між Відкритим акціонерним товариством
"ТНК-ВР Холдінг" та позивачем - Спільним
українсько-німецьким товариством з
іноземною інвестицією "Кершер" були
укладені ліцензійний договір №
ТВН-1157/06 від 18.11.2006 р. (а.с. 14-25) та
додаткова угода № 2 від 18.11.2006 р. до
нього (а.с. 26-30), згідно умов яких, ВАТ
"ТНК-ВР Холдінг" надав позивачу право на
використання знаку за свідоцтвом
України № 19697 від 15.05.2001 р. на території
України з правом надання подальших
субліцензій.

Листом від 13.03.2007 року № 018-018/1451и-ТХ (а.с.
31) ВАТ "ТНК-ВР Холдінг" надало згоду
позивачу на пред'явлення вимог до
будь-яких юридичних та фізичних осіб та
громадян на території України про
поновлення порушених прав власника
торгівельних марок, що належать ВАТ
"ТНК-ВР Холдінг", в судових органах
України.

В 2013 році представниками позивача були
виявлені факти неправомірного
використання знаку для товарів та
послуг "ТНК" відповідачем - Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Вектор-Оіл" на автозаправних станціях
за адресами: м. Харків, вул. Шевченка,
327-а; м. Харків, вул. Клочківська, 67; м.
Харків, просп. Перемоги, 82; Харківська
область, смт. Пісочин, вул.
Сімферопільська, 2, Харківська область,
с. Подвірки, вул. Свердлова, 55,
Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2.

В свою чергу, відповідач не отримував
від позивача дозвіл на використання
знаку для товарів та послуг "ТНК" та не
укладав із позивачем жодних
субліцензійних договорів.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відносини, що виникають у зв'язку з
набуттям і здійсненням права власності
на торговельні марки (знаки для товарів
і послуг) в Україні, регулюють ЦК
України, Господарський кодекс України
(далі - ГК України) та Закон України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг" (далі - Закон).

До відносин, пов'язаних з використанням
у господарській діяльності прав
інтелектуальної власності,
застосовуються положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України та
іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу
України визначено, що право
інтелектуальної власності - це право
особи на результат інтелектуальної,
творчої діяльності або на інший об'єкт
права інтелектуальної власності,
визначений Цивільним кодексом України
та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є
непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК
України. Ніхто не може бути позбавлений
права інтелектуальної власності чи
обмежений у здійсненні, крім випадків ,
передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної
власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК
України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема,
належать торговельні марки (знаки для
товарів і послуг).

Статтею 1 Закону визначено, що знаком є
позначення, за яким товари і послуги
одних осіб відрізняються від товарів і
послуг інших осіб. Об'єктом знака може
бути будь-яке позначення або будь-яка
комбінація позначень. Такими
позначеннями можуть бути, зокрема,
слова, у тому числі власні імена,
літери, цифри, зображувальні елементи,
кольори та комбінації кольорів, а також
будь-яка комбінація таких позначень (ч.
2 ст. 5 Закону).

Відповідно до ст. 492 ЦК України
торговельною маркою може бути будь-яке
позначення або будь-яка комбінація
позначень, які придатні для вирізнення
товарів (послуг), що виробляються
(надаються) однією особою, від товарів
(послуг), що виробляються (надаються)
іншими особами. Такими позначеннями
можуть бути, зокрема, слова, літери,
цифри, зображувальні елементи,
комбінації кольорів.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5
Закону, право власності на знак
засвідчується свідоцтвом; обсяг
правової охорони, що надається,
визначається зображенням знака та
переліком товарів і послуг, внесеними
до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом
з наведеними у ньому копією внесеного
до Реєстру зображення знака та
переліком товарів і послуг.

Обсяг правової охорони торговельної
марки визначається наведеними у
свідоцтві її зображенням та переліком
товарів і послуг, якщо інше не
встановлено законом (ч. 2 ст. 494 ЦК
України).

Згідно з п. 8 ст. 16 Закону, власник
свідоцтва має право дати будь-якій
особі дозвіл (видати ліцензію) на
використання знака на підставі
ліцензійного договору.

Як вже було зазначено, Відкрите
акціонерне товариство "ТНК-ВР Холдінг",
як власник свідоцтва на знак для
товарів і послуг № 19697 від 15.05.2001 р.
надало позивачу право на використання
знаку за свідоцтвом України № 19697 на
території України з правом надання
подальших субліцензій, на підставі
ліцензійного договору № ТВН-1157/06 від
18.11.2006 р.

Використанням знака визнається
нанесення його на будь-який товар, для
якого знак зареєстровано, упаковку, в
якій міститься такий товар, вивіску,
пов'язану з ним, етикетку, нашивку,
бирку чи інший прикріплений до товару
предмет, зберігання такого товару із
зазначеним нанесенням знака з метою
пропонування для продажу, пропонування
його для продажу, продаж, імпорт
(ввезення) та експорт (вивезення);
застосування його під час пропонування
та надання будь-якої послуги, для якої
знак зареєстровано; застосування його
в діловій документації чи в рекламі та
в мережі Інтернет. Знак визнається
використаним, якщо його застосовано у
формі зареєстрованого знака, а також у
формі, що відрізняється від
зареєстрованого знака лише окремими
елементами, якщо це не змінює в цілому
відмітності знака (пункт 4 статті 16
Закону).

Пунктом 5 статті 16 Закону встановлено,
зокрема, що свідоцтво надає його
власнику виключне право забороняти
іншим особам використовувати без його
згоди, якщо інше не передбачено цим
Законом, позначення, схоже із
зареєстрованим знаком, стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг,
якщо внаслідок такого використання ці
позначення і знак можна сплутати.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону,
будь-яке посягання на права власника
свідоцтва, передбачені статтею 16 цього
Закону, в тому числі вчинення без згоди
власника свідоцтва дій, що потребують
його згоди, та готування до вчинення
таких дій, вважається порушенням прав
власника свідоцтва, що тягне за собою
відповідальність згідно з чинним
законодавством України, а у частині 2
цієї ж статті передбачено, що на вимогу
власника свідоцтва таке порушення
повинно бути припинено.

Відповідно до ч. З п. 2 ст. 20 Закону,
вимагати поновлення порушених прав
власника свідоцтва може за його згодою
також особа, яка придбала ліцензію.

Відповідно до частини третьої статті 157
ГК України, свідоцтво надає право його
володільцеві забороняти іншим особам
використовувати зареєстровану
торговельну марку без його дозволу, за
винятком випадків правомірного
використання торговельної марки без
його дозволу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскільки позивач отримав право на
використання знаку за свідоцтвом
України № 19697 на території України з
правом надання подальших субліцензій,
на підставі ліцензійного договору №
ТВН-1157/06 від 18.11.2006 р., то відповідно до
ст. 16 Закону України "Про охорону прав
на знаки для товарів і послуг" має право
на використання даного знаку та
виключне право забороняти іншим особам
використання даного знаку без його
згоди.

Позивач стверджує, що ним були виявлені
факти неправомірного використання
відповідачем знаку для товарів та
послуг "ТНК" на автозаправних станціях
за адресами: м. Харків, вул. Шевченка,
327-а; м. Харків, вул. Клочківська, 67; м.
Харків, просп. Перемоги, 82; Харківська
область, смт. Пісочин, вул.
Сімферопільська, 2, Харківська область,
с. Подвірки, вул. Свердлова, 55,
Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2.

Таким чином, для правильного вирішення
спору, суду необхідно встановити чи є
позначення "ТНК", що використані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл" при
зовнішньому обладнанні АЗС,
розташованих за адресами: м. Харків,
вул. Шевченка, 327-а; м. Харків, вул.
Клочківська, 67; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопільська, 2;
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55; м. Харків, просп. Перемоги,
82; Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2, тотожними або схожими
настільки, що його можна сплутати із
зареєстрованим знаком для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 19697 від
15.05.2001 року.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Для роз'яснення питань, що виникають
при вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу (ч. 1 ст. 41 ГПК України).

З метою всебічного, повного та
об'єктивного вирішення спору судом, у
справі №922/3566/13 ухвалою від 03.10.2013р. була
призначена судова експертиза об'єктів
інтелектуальної власності, проведення
якої було доручено Науково-дослідному
інституту інтелектуальної власності
при Академії правових наук України на
вирішення якого поставлено відповідні
питання.

У висновку експерта № 934 від 07.02.14 р. за
результатами проведення судової
експертизи у сфері інтелектуальної
власності, зазначено, що позначення
"ТНК", що використані Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Вектор-Оіл" при зовнішньому обладнанні
АЗС, розташованих за адресами: м.
Харків, вул. Шевченка, 327-а; м. Харків,
вул. Клочківська, 67; Харківська область,
смт. Пісочин, вул. Сімферопільська, 2;
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55; м. Харків, просп. Перемоги,
82; Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2, є тотожними із
зареєстрованим знаком для товарів і
послуг за свідоцтвом України №19697 від
15.05.2001 р., та існує ймовірність
сплутування споживачами позначень ТНК,
шо використані Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл" при
зовнішньому обладнанні АЗС,
розташованих за адресами: м. Харків,
вул. Шевченка, 327-а; м. Харків, вул.
Клочківська, 67; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопільська, 2;
Харківська область, с. Подвірки. вул.
Свердлова, 55; м. Харків, просп. Перемоги,
82; Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2, із знаком для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 19697.

В частині 1 ст. 42 ГПК України зазначено,
що висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу.

Стаття 43 ГПК України передбачає, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

В п. 18 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року № 4 "Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи" роз'яснено, що у перевірці й
оцінці експертного висновку
господарським судам слід з'ясовувати:
чи було додержано вимоги законодавства
у призначенні та проведенні судової
експертизи; чи не було обставин, які
виключали участь експерта у справі;
компетентність експерта, якщо
проведення судової експертизи
доручено окремій особі, і чи не вийшов
він за межі своїх повноважень; повноту
відповідей на порушені питання та їх
відповідність іншим фактичним даним;
узгодженість між дослідницькою
частиною та підсумковим висновком
судової експертизи; обґрунтованість
експертного висновку та його
узгодженість з іншими матеріалами
справи.

Дослідивши висновок судового експерта
№ 934 від 07.02.14 р., суд приходить до
висновку про те, що експертне
дослідження проведено кваліфікованим
експертом з дотриманням приписів
Закону України "Про судову експертизу"
та ГПК України, висновки експерта
належним чином мотивовані,
обґрунтовані та узгоджуються з іншими
матеріалами справи.

Таким чином, суд визнає доведеним той
факт, що позначення "ТНК", які
використані Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл" при
зовнішньому обладнанні АЗС,
розташованих за адресами: м. Харків,
вул. Шевченка, 327-а; м. Харків, вул.
Клочківська, 67; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопільська, 2;
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55; м. Харків, просп. Перемоги,
82; Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2, є тотожними або схожими
настільки, що його можна сплутати із
зареєстрованим знаком для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 19697 від
15.05.2001 року.

Надані відповідачем фотографії
спірних АЗС (а.с. 120-141), в якості доказів
не можуть бути використані, оскільки в
них відсутня часова складова, відносно
умов фотографування, тобто не
зазначений час.

Крім того, заборона використання знаку
для товарів та послуг не обмежується
певним час, а отже, може бути
використана позивачем в будь-який час
протягом дії свідоцтва України на знак
для товарів і послуг № 19697 від 15.05.2001
року.

Таким чином, з'ясувавши всі фактичні
обставини, дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача та беручи до
уваги висновок судового експерта № 934
від 07.02.14 р., суд приходить до висновку,
що відповідачем були незаконно
використані позначення "ТНК" при
зовнішньому обладнанні АЗС,
розташованих за адресами: м. Харків,
вул. Шевченка, 327-а; м. Харків, вул.
Клочківська, 67; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопільська, 2;
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55; м. Харків, просп. Перемоги,
82; Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
приписи пункту 5 статті 16 Закону, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про заборону відповідачу
використовувати знак для товарів та
послуг "ТНК" шляхом демонтажу вивісок,
логотипів та обладнання позначенням
знаку для товарів та послуг "ТНК" на
автозаправних станціях за адресами: м.
Харків, вул. Шевченка, 327-а; м. Харків,
вул. Клочківська, 67; м. Харків, просп.
Перемоги, 82; Харківська область, смт.
Пісочин, вул. Сімферопільська, 2,
Харківська область, с. Подвірки, вул.
Свердлова, 55, Харківська область, с.
Сніжків, вул. Дорожна, 2, є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судові витрати, в тому числі 1147,00 грн.
судового збору та витрати пов'язані з
проведенням судової експертизи в сумі
12000,00 грн. відшкодовуються за рахунок
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл" (61153, м.
Харків, пр. 50 річчя ВЛКСМ, 56, ) використовувати знак для товарів
та послуг "ТНК" шляхом демонтажу
вивісок, логотипів та обладнання
позначенням знаку для товарів та
послуг "ТНК" на автозаправних станціях
за адресами: м. Харків, вул. Шевченка,
327-а; м. Харків, вул. Клочківська, 67; м.
Харків, просп. Перемоги, 82; Харківська
область, смт. Пісочин, вул.
Сімферопільська, 2, Харківська область,
с. Подвірки, вул. Свердлова, 55,
Харківська область, с. Сніжків, вул.
Дорожна, 2.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вектор-Оіл" (61153, м.
Харків, пр. 50 річчя ВЛКСМ, 56, ) на користь Спільного
українсько-німецького товариства з
іноземною інвестицією "Кершер" (03110, м.
Київ, вул. Солом'янська, 11, ) 1147,00 грн. судового збору та
витрати пов'язані з проведенням
судової експертизи в сумі 12000,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.04.2014 р.

Суддя Т.В. Інте