КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р.
Справа№ 910/17376/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Отрюха Б.В.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Поцелов А.О. - за
довіреністю

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Лізингова компанія
„Універсальна"

на рішення господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 р.

у справі № 910/17376/13 (суддя: Мандриченко
О.В. )

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Лізингова компанія
„Універсальна"

до Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія „Перша"

про стягнення 3 524 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 р. у справі №910/17376/13 у
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
місцевого господарського суду
Товариство з обмеженою
відповідальністю „Лізингова компанія
„Універсальна" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 року у справі № 910/17376/13
повністю та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Лізингова компанія „Універсальна"
залишено без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
15.10.2013р. по справі №910/17376/13 залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.02.2014р. касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Універсальна" задоволено частково,
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013р. у
справі №910/17376/13 скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
Київського апеляційного
господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 у справі
№910/17376/13 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді
- Власов Ю.Л., Ільєнок Т.В. справу
№910/17376/13 за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Універсальна" прийнято до провадження
та призначено до розгляду на 24.03.2014
року.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014р. у
зв'язку з участю судді Власова Ю.Л. у
черговому засіданні Ради суддів
господарських судів України, для
розгляду справи сформовано колегію у
складі: головуючий по справі суддя -
Корсакова Г.В., судді: Ільєнок Т.В.,
Отрюх Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014р.
розгляд справи відкладено на 07.04.2014р.

04.04.2014р. через відділ документального
забезпечення суду на виконання вимог
ухвали Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014р.
позивачем наданий для залучення до
матеріалів справи акт передачі
майнових прав від 31.08.2012р.

Представник позивача в судове
засідання 07.04.2014р. з'явився, представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення
рекомендованого поштового
відправлення.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення
відповідача про дату, час та місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача,
явка якого в судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
та просив її задовольнити.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
10.04.2010 року Товариство з обмеженою
відповідальністю „Лізингова компанія
„Універсальна" (лізингодавець) та
Закрите акціонерне товариство „Перша
страхова компанія", правонаступником
усіх прав та обов'язків якого є
Приватне акціонерне товариства
"Страхова компанія "Перша";
(лізингоодержувач), уклали договір
фінансового лізингу № 236/0410/ЛТ.

Відповідно до п. 1.1. договору,
лізингодавець зобов'язується придбати
або отримати у фінансовий лізинг на
замовлення лізингоодержувача майно: 3
легкових автомобілів Daewoo Lanos SE, 2008 р. в.,
вказане у лізинговій заявці та
специфікації (додаток № 1 до договору)
та передати його лізингоодержувачу, а
останній зобов'язується прийняти
предмет лізингу у виключне платне
користування терміном на три роки з
дати підписання обома сторонами Акту
приймання-передачі предмету лізингу
(додаток № 4 до договору).

Вартість предмету лізингу на дату
укладення договору складає 165 000,00 грн. в
т.ч. ПДВ. ( п. 1.2. договору)

Пунктом 3.1 договору від 10.04.2010 року №
236/0410/ЛТ визначено, що предмет лізингу
передається лізингодавцем і
приймається в лізинг
лізингоодержувачем на умовах сплати
лізингоодержувачем лізингодавцеві
лізингових платежів за користування
предметом лізингу.

Згідно п. 3.2 договору від 10.04.2010 року №
236/0410/ЛТ лізингові платежі складаються
з авансового лізингового платежу та
щомісячних лізингових платежів, які
лізингоодержувач зобов'язаний
сплачувати в розмірі і строки згідно
графіку лізингових платежів (додаток №
2 до договору).

Відповідно до частин 1, 3 статті 292
Господарського кодексу України, лізинг
- це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів. Об'єктом лізингу
може бути нерухоме і рухоме майно,
призначене для використання як основні
фонди, не заборонене законом до
вільного обігу на ринку і щодо якого
немає обмежень про передачу його в
лізинг.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України „Про
фінансовий лізинг" за договором
фінансового лізингу (надалі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

29.08.2012р. між позивачем та відповідачем
було підписано Додаткову угоду до
договору фінансового лізингу № 236/0410/ЛТ
від 10.04.2010 р., відповідно до якої сторони
обумовили графік лізингових платежів в
новій редакції від 29.08.2012 р.

Пунктом 3 Додаткової угоди від 29.08.2012 р.
передбачено, що лізингодавець передає
право власності на предмет лізингу, а
саме 3 легкових автомобілі Daewoo Lanos SE, 2008
р. в., лізингоодержувачу після сплати
ним в повному обсязі щомісячного
лізингового платежу № 29 згідно графіку
лізингових платежів № 1 до договору в
новій редакції від 28.08.2012 р. Про що буде
підписано Акт передачі майнових прав.

Відповідно до пункту 4 Додаткової
угоди, щомісячний лізинговий платіж №30
у розмірі 3 524,00 грн. згідно графіку
лізингових платежів № 1 до договору в
новій редакції від 28.08.2012 р.,
лізингоодержувач зобов'язується
оплатити протягом 2 робочих днів з
моменту реєстрації частини предмету
лізингу, а саме три легкових автомобілі
Daewoo Lanos SE, 2008 р. в органах ДАІ на ім'я
лізингоодержувача.

Звертаючись до суду з даним позовом про
стягнення з відповідача останнього
лізингового платежу №30 в сумі 3 524 грн.,
позивач зазначив про настання
обов'язку його сплати, оскільки станом
на 02.08.2013р. всі автомобілі Daewoo Lanos SE, 2008
року випуску, були зареєстровані в
органах ДАІ на ім'я відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог місцевий господарський суд
дійшов висновку щодо недоведеності
позовних вимог, виходячи з того, що
позивачем не подано доказів, які б
підтверджували факт реєстрації трьох
автомобілів Daewoo Lanos SE в органах ДАІ на
ім'я відповідача, а, отже, і настання у
відповідача обов'язку сплати
лізінгового платежу №30.

Проте, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
погоджується з висновком суду про
відмову в задоволені позову та
виходить з наступного.

Згідно з приписами норм ст. ст. 33, 38, 43
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Сторона або прокурор
у разі неможливості самостійно надати
докази вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Нормою ст. 43 ГПК України встановлено, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обгрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" згідно з частиною
другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Якщо подані сторонами та іншими
учасниками судового процесу докази є
недостатніми, господарський суд може
за їх клопотанням чи за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11
статті 65 ГПК), притому не лише від
учасників судового процесу, а й від
інших підприємств, установ,
організацій, державних органів. У разі
неможливості самостійно подати
необхідні для розгляду справи докази
сторона, прокурор, третя особа вправі
звернутися до господарського суду, в
тому числі й апеляційної інстанції, з
клопотанням про витребування доказів;
при цьому обґрунтування такої
неможливості покладається на особу, що
заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

В ході апеляційного перегляду справи,
судом апеляційної інстанції було
задоволено клопотання позивача про
витребування доказів в порядку ст. 38
ГПК України та ухвалою від 28.11.2013
зобов'язано відповідача надати суду
належним чином завірені копії свідоцтв
про реєстрацію транспортних засобів на
3 автомобілі Daewoo Lanos SE, 2008 р.в. з номерами
шасі SUPTF69YD8W423854, SUPTF69YD8W431869, SUPTF69YD8W431870, а
також зобов'язано УДАІ ГУ МВС України у
м. Києві надати суду інформацію про
факт реєстрації вищевказаних
автомобілів.

До матеріалів справи залучені надані
відповідачем свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, а також
інформацію (супровідний лист від 13.12.2013
№ 10/35472) надану на судовий запит УДАІ ГУ
МВС України у м. Києві, з яких
вбачається, що реєстрацію трьох
легкових автомобілів Daewoo Lanos SE, 2008 р.в.
за відповідачем проведено в органах
ДАІ 28.07.2013.

Неможливість самостійного подання цих
доказів позивачем, в т.ч. до суду першої
інстанції, вбачається з листа УДАІ ГУ
МВС у м. Києві від 05.11.2013 №10/30124вх., за
змістом якого інформація про
реєстрацію ТЗ є конфіденційною та не
може бути надана позивачеві.

Відповідно до Акту передачі майнових
прав від 31.08.2012р., який підписаний
сторонами та скріплений їх печатками,
вбачається, що станом на 31.08.2012р.
відповідач сплатив повну вартість
предмету лізингу, а саме трьох легкових
автомобілів Daewoo Lanos SE, 2008 р.в., згідно
Договору фінансового лізингу 236/0410/ЛТ
від 10.04.2010р., та позивач передав
відповідачу право власності на вказані
автомобілі.

З огляду на зазначену вище дату
реєстрації трьох легкових автомобілів
Daewoo Lanos SE, 2008 р.в. за відповідачем, строк
сплати щомісячного лізингового
платежу № 30 згідно графіку лізингових
платежів № 1 до Договору в новій
редакції від 28.08.2012 р. у розмірі 3 524,00
грн., в силу положень п. 4 додаткової
угоди від 29.08.2012р. до договору
фінансового лізингу № 236/0410/ЛТ, є таким,
що настав станом на час звернення
позивача з позовом до суду, оскільки
обов'язок провести оплату чітко
обумовлений сторонами - протягом 2
робочих днів з моменту реєстрації
легкових автомобілів Daewoo Lanos SE в
органах ДАІ на ім'я відповідача.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Як визначено ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Посилання відповідача на відсутність
підстав для стягнення з нього
заявленої суми через завдання
останньому збитків на суму, що
перевищує суму позовних вимог, є
безпідставними, оскільки положеннями
укладеного між сторонами договору не
передбачено такої умови звільнення
відповідача від сплати лізингових
платежів, а в межах даної справи не
можуть розглядатись вимоги
відповідача, в тому числі на предмет
доведення обставин понесення збитків
та підстав для покладення таких
збитків саме на позивача у справі.

Враховуючи вищевикладене з огляду на
встановлені обставини справи та
зібрані у ній докази, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що рішення господарського
суду міста Києва від 15.10.2013р. у справі
№910/17376/13 прийняте з порушенням норм
процесуального права, без дослідження
належним чином обставин справи та
підлягає скасуванню. Суд апеляційної
інстанції приймає по справі нове
рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору за розгляд
справи у суді першої та апеляційній
інстанціях покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Лізингова компанія „Універсальна" на
рішення господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 р. у справі №910/17376/13
задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 р. у справі №910/17376/13
скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „Перша" (03118, м. Київ,
пр.Червонозоряний, буд. 150, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Лізингова компанія
„Універсальна" (79013, м. Львів, вул.
Єфремова, 32а, ) 3 524 (три
тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні)
00 коп. основного боргу.

4. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія „Перша"
(03118, м. Київ, пр.Червонозоряний, буд. 150,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Лізингова компанія „Універсальна"
(79013, м. Львів, вул. Єфремова, 32а, ) 1720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп. витрат по сплаті
судового збору за розгляд справи в суді
першої інстанції.

5. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія „Перша"
(03118, м. Київ, пр.. Червонозоряний, буд. 150,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Лізингова компанія „Універсальна"
(79013, м. Львів, вул. Єфремова, 32а, ) 860 (вісімсот шістдесят) грн.
25 коп. витрат по сплаті судового збору
за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити
господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/17376/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Т.В. Ільєнок

Б.В. Отрюх