ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" квітня 2014 р.
Справа № 21/086-11

Суддя Ярема В.А. розглянувши скаргу
Закритого акціонерного товариства
"Макарово" на дії відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України у справі

за первісним позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра"

до Закритого акціонерного товариства
"Макарово"

про стягнення 1 429 209,36 євро, 1 629
257,70 дол. США та 658 297,22 гривень

за зустрічним позовом Закритого
акціонерного товариства "Макарово"

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_1

про визнання договору недійсним

за участю представників:

від позивача: Сергєєва М.О. (довіреність
б/н від 10.02.2014р.)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

від відділу примусового виконання
рішень ДВС України: Годинчук С.О.
(довіреність №4.4-03/4.4/1816 від 26.12.2013р.)

Встановив:

18.04.2012р. господарським судом Київської
області прийнято рішення у справі
№21/086-11 за первісним позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра"до ЗАТ "Макарово" про
стягнення 29 918 751,41 гривень; за
зустрічним позовом ЗАТ "Макарово"до ПАТ
"КБ "Надра", за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_1 про визнання кредитної угоди
недійсною, яким первісний позов
задоволено частково, стягнуто з ЗАТ
"Макарово" на користь ПАТ "Комерційний
банк "Надра" 925 644,75 євро
заборгованості по сплаті кредиту, 20
756,24 євро пені за порушення строків по
сплаті кредиту; 147 711,49 євро
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом, 10 096,88 євро
пені за порушення строків по сплаті
процентів за користування кредитом; 1
225 681, 15 дол. США заборгованості по
сплаті кредиту, 55 603,17 дол. США пені за
порушення строків по сплаті кредиту; 323
947,46 дол. США заборгованості по сплаті
процентів за користування кредитом, 22
019,12 дол. США пені за порушення строків
по сплаті процентів за користування
кредитом; 325 000,00 євро заборгованості
по сплаті акредитиву; 405 766,72 грн.
заборгованості по сплаті комісії за
обслуговування акредитиву, 52 530,50 грн.
інфляційних втрат за порушення строків
по сплаті комісії за обслуговування
акредитиву; 25 414,70 грн. державного
мита, 235,21 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. У задоволенні решти
первісних позовних вимог відмовити. У
задоволенні зустрічних позовних вимог
відмовити повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.07.2012р.
рішення господарського суду Київської
області від 18.04.2012р. залишено без змін.

29.10.2012р. було видано два накази про
примусове виконання рішення
господарського суду Київської області
від 18.04.2012р. у справі №21/086-11, які дійсні
для пред'явлення до виконання до
19.07.2013р. включно.

27.12.2012р. головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Гречухом О.Я. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№35856559 з виконання наказу
господарського суду Київської області
від 29.10.2012р. у справі №21/086-11 щодо
стягнення із ЗАТ "Макарово" на користь
ПАТ "Комерційний банк "Надра" 925 644,75
євро заборгованості по сплаті кредиту,
20 756,24 євро пені за порушення строків
по сплаті кредиту; 147 711,49 євро
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом, 10 096,88 євро
пені за порушення строків по сплаті
процентів за користування кредитом; 1
225 681, 15 дол. США заборгованості по
сплаті кредиту, 55 603,17 дол. США пені за
порушення строків по сплаті кредиту; 323
947,46 дол. США заборгованості по сплаті
процентів за користування кредитом, 22
019,12 дол. США пені за порушення строків
по сплаті процентів за користування
кредитом; 325 000,00 євро заборгованості
по сплаті акредитиву; 405 766,72 грн.
заборгованості по сплаті комісії за
обслуговування акредитиву, 52 530,50 грн.
інфляційних втрат за порушення строків
по сплаті комісії за обслуговування
акредитиву; 25 414,70 грн. державного
мита, 235,21 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу

03.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від ЗАТ "Макарово" надійшла скарга на
дії начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Клименка О.С. б/н від
28.03.2014р.

В обґрунтування скарги ЗАТ «Макарово»
зазначає, що 04.03.2014р. голова
ліквідаційної комісії боржника
звернувся до відділу примусового
виконання рішень ДВС України з
клопотаннями про передання останньому
виконавчого документа та закінчення
виконавчого провадження №35856559, з
посиланням на приписи п. 3 ч. 1 ст. 49 та ст.
67 Закону України «Про виконавче
провадження», з огляду на те, що 20.08.2012р.
загальними зборами акціонерів ЗАТ
«Макарово» прийнято рішення про
ліквідацію товариства.

Втім, як зазначає скаржник, державний
виконавець, порушуючи норми чинного
законодавства, відмовив у задоволенні
клопотань голови ліквідаційної
комісії боржника про закінчення
виконавчих проваджень, з огляду на
відсутність підстав для закінчення
таких виконавчих проваджень, про що
свідчить надана суду копія листа
відділу примусового виконання рішень
ДВС України №14-0-34-1353/5-122/1 від 11.03.2014р.

З огляду зазначеного, ЗАТ «Макарово»
просить суд визнати неправомірними дії
начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Клименка О.С. щодо
відмови у задоволенні клопотання
голови ліквідаційної комісії ЗАТ
«Макарово» про закінчення виконавчого
провадження ВП №35856559 на підставі п. 3
ст. 49 ЗУ «Про виконавчого провадження»,
зобов'язати начальника відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Клименка О.С. здійснити дії по
закінченню виконавчого провадження ВП
№35856559, про що винести відповідні
постанови, зобов'язати начальника
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Клименка О.С. передати голові
ліквідаційної комісії ЗАТ «Макарово»
Ігнатенку І.Б. виконавчий документ -
наказ господарського суду Київської
області від 29.10.2012р. у справі №21/086-11.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.04.2014р. відновлено
пропущений строк на подання скарги на
дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України у справі у справі №21/086-11,
зазначену скаргу прийнято та
призначено до розгляду на 15.04.2014р.

14.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від боржника надійшло клопотання про
зупинення розгляду справи №21/086-11 до
вирішення скарги ЗАТ «Макарово» на
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 04.04.2014р. про
повернення виконавчого документа
(наказ №21/086-11 від 29.10.2012р.).

В обгрунтування клопотання ЗАТ
«Макарово» посилається на те, що
останнім 14.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Київської області
було подано скаргу на постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка О.М. від 04.04.2014р. про повернення
виконавчого документа (наказ №21/086-11
від 29.10.2012р.) стягувачу.

Оскільки розгляд даної справи
неможливий до вирішення цієї ж справи
за скаргою, поданою боржником 14.04.2014р.,
останній просить суд зупинити розгляд
скарги у справі №21/086-11, поданої через
канцелярію 03.04.2014р. на підставі ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Положеннями пп 3.16. п. 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
Київської області №18 від 26.12.2011р. "Про
деякі питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачено, що господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині
першій статті 79 ГПК Украни, є будь-який
орган, що входить до складу судової
системи України згідно з статтею 3 та
частиною другою статті 17 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів"; іншим судом може вважатися й
інший склад суду (одноособовий чи
колегіальний) в тому ж самому судовому
органі, в якому працює суддя (судді), що
вирішує (вирішують) питання про
зупинення провадження у справі.

Однак, станом на 15.04.2014р. боржником не
надано доказів прийняття до розгляду
скарги ЗАТ «Макарово» на постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойка О.М. від 04.04.2014р. про повернення
виконавчого документа (наказ №21/086-11
від 29.10.2012р.) стягувачу, що свідчить про
відсутність підстав для зупинення
провадження у справі у розумінні ст. 79
ГПК України, а тому суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні клопотання
ЗАТ «Макарово» про зупинення розгляду
справи №21/086-11 до вирішення скарги на
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 04.04.2014р. про
повернення виконавчого документа
(наказ №21/086-11 від 29.10.2012р.).

15.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від ПАТ «КБ «Надра» надійшли письмові
пояснення, відповідно до яких стягувач
вважає викладені у скарзі обставини
безпідставними та необгрунтованими, а
тому просить суд відмовити ЗАТ
"Макарово" у задоволенні скарги на дії
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 28.03.2014р.

В судовому засіданні 15.04.2014р. заступник
начальника відділу організації та
контролю за виконанням рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Годинчук С.О.
заперечила проти скарги ЗАТ "Макарово"
на дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України від 28.03.2014р. з огляду на її
необґрунтованість та безпідставність.

До того ж, в судове засідання 15.04.2014р.
представник скаржника не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши та перевіривши подані в
підтвердження обгрунтування скарги
докази, а також заперечення стягувача
та державного виконавця, суд встановив,
що скарга ЗАТ "Макарово" на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
справі №21/086-11 є необґрунтованою та
підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Приписами ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Приписами п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції станом на дату звернення ЗАТ
"Макарово" до державного виконавця із
клопотання про закінчення виконавчого
провадження б/н від 04.03.2014р.)
встановлено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8,
9, 11 - 13 частини першої цієї статті,
виконавчий документ надсилається до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакції
станом на дату звернення ЗАТ "Макарово"
до державного виконавця із клопотання
про закінчення виконавчого
провадження б/н від 04.03.2014р.) у разі
ліквідації боржника - юридичної особи
виконавчий документ надсилається
ліквідаційній комісії (ліквідатору)
для вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі
надходження виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. У разі якщо
виконавчий документ надіслано
ліквідаційній комісії (ліквідатору),
виконавче провадження підлягає
закінченню в порядку, встановленому
цим Законом.

Так, відповідно до ст. 91 Господарського
кодексу України припинення
господарського товариства
відбувається шляхом його ліквідації
або реорганізації відповідно до статті
59 цього Кодексу.

Ліквідація господарського товариства
провадиться ліквідаційною комісією,
призначеною його вищим органом, а у
разі припинення товариства за рішенням
суду - ліквідаційною комісією,
сформованою відповідно до рішення
суду.

Згідно ст. 59 Господарського кодексу
України припинення суб'єкта
господарювання здійснюється шляхом
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбачених законами, -
за рішенням суду.

Суб'єкт господарювання ліквідується:
за ініціативою осіб, зазначених у
частині першій цієї статті; у зв'язку із
закінченням строку, на який він
створювався, чи у разі досягнення мети,
заради якої його було створено; у разі
визнання його в установленому порядку
банкрутом, крім випадків, передбачених
законом; за рішенням суду про
ліквідацію юридичної особи у випадках,
визначених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 Закону України
«Про акціонерні товариства», яка
кореспондує із ч. 5 ст. 91 Господарського
кодексу України ліквідація
акціонерного товариства вважається
завершеною, а товариство таким, що
припинилося, з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення товариства в результаті
його ліквідації.

Відповідно до п. 12 ст. 36 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців" за
відсутності підстав для залишення
документів, які подані для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації, без розгляду державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації.

Дата внесення до Єдиного державного
реєстру запису про проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації є датою державної
реєстрації припинення юридичної особи.

Виходячи з системного аналізу
вищезазначених норм чинного
законодавства, юридична особа
вважається ліквідованою з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
в результаті її ліквідації, а доказом
її ліквідації, як закінченого процесу
припинення, є витяг з ЄДР з відповідним
записом про припинення юридичної особи
в результаті її ліквідації.

Згідно листа відділу примусового
виконання рішень ДВС України
№14-0-34-1353/5-122/1 від 11.03.2014р., державним
виконавцем було відмовлено боржнику у
задоволенні клопотання про закінчення
виконавчого провадження ВП №35856559 та
передання виконавчого документа
ліквідатору з огляду на відсутність
підстав для закінчення зазначеного
виконавчого провадження у розумінні п.
3 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»,
оскільки застосування даної норми
можливе тільки у разі повної
ліквідації боржника та внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації.

Як вбачається із наданої скаржником
копії клопотання б/н від 04.03.2014р.,
звертаючись із клоптанням до відділу
примусового виконання рішень ДВС
України про передання виконавчого
документа та закінчення виконавчого
провадження №35856559, голова
ліквідаційної комісії боржника
посилається на те, що 20.08.2012р.
загальними зборами акціонерів ЗАТ
«Макарово» прийнято рішення про
ліквідацію товариства, в підтвердження
чого боржником надано зокрема, копії
витягу з ЄДР №14629705, виписки з ЄДР, копію
бюлетня державної реєстрації
юридичних та фізичних осіб-підприємців
від 28.02.2012р. №223.

З огляду зазначеного, станом на дату
звернення ЗАТ "Макарово" до державного
виконавця із клопотання про закінчення
виконавчого провадження ВП№35856559,
боржник - ЗАТ "Макарово" не було
припиненим (ліквідованим), оскільки
надана державному виконавцю та суду
копія витягу з ЄДР №14629705, в якому
міститься запис, про те що юридична
особа ЗАТ "Макарово" перебуває у стані
припинення, не свідчить про припинення
юридичної особи в результаті
ліквідації, а лише про сам процес
такого припинення (ліквідації).

Беручи до уваги зазначене вище, а також
відсутність в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про проведення
державної реєстрації припинення ЗАТ
"Макарово" в результаті його
ліквідації, суд дійшов висновку про те,
що державним виконавцем правомірно
відмовлено боржнику у задоволенні
клопотання про передання виконавчого
документа та закінчення виконавчого
провадження №35856559, оскільки у
останнього були відстуні правові
підстави для застосування п. 3 ч. 1 ст. 49
та ст. 67 ЗУ «Про виконавче провадження».

Що ж до посилань скаржника на бюлетень
державної реєстрації юридичних та
фізичних осіб-підприємців від 28.02.2012р.
№223, в якому надруковано повідомлення
про припинення діяльності ЗАТ
«Макарово» шляхом ліквідації, слід
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 60 Господарського
кодексу України суб'єкт господарювання
ліквідується в порядку, встановленому
законом. Орган (особа), який прийняв
рішення про ліквідацію суб'єкта
господарювання, встановлює порядок та
визначає строки проведення ліквідації,
а також строк для заяви претензій
кредиторами, що не може бути меншим, ніж
два місяці з дня оголошення про
ліквідацію.

Ліквідаційна комісія або інший орган,
який проводить ліквідацію суб'єкта
господарювання, вміщує в друкованих
органах відповідно до закону
повідомлення про його ліквідацію та
про порядок і строки заяви кредиторами
претензій, а явних (відомих) кредиторів
повідомляє персонально у письмовій
формі у встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Враховуючи вищезазначені приписи норм
чинного законодавства, розміщення в
друкованих органах повідомлення про
ліквідацію товариства є одним із
етапів порядку проведення ліквідації,
необхідним для розрахунків із
кредиторами, а тому не свідчить про
припинення ЗАТ "Макарово" в результаті
його ліквідації.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи вищезазначене, беручи до
уваги наведені нормативні приписи, суд
дійшов висновку про необґрунтованість,
безпідставність доводів скаржника та
відхилення скарги Закритого
акціонерного товариства "Макарово" на
дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України у справі №21/086-11.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 86, 1212 Господарського процесуального
кодексу України, ст. ст. 1, 49, 67 Закону
України "Про виконавче провадження", ст.
36 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", ст. 88 Закону України
«Про акціонерні товариства», ст. 91
Господарського кодексу України , суд

Ухвалив:

Скаргу Закритого акціонерного
товариства "Макарово" на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
справі №21/086-11 відхилити.

Суддя
В.А. Ярема