ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08"квітня 2014 року
Справа №917/2264/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.,

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача-не з'явився;

відповідача -Біденка А.В., директора

третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Управління промислових
підприємств Державної адміністрації
залізничного транспорту України", м.
Київ (вх.№613 П/3-10)

на рішення господарського суду
Полтавської області від "10" грудня 2013 р.
по справі № 917/2264/13

за позовом Державного підприємства
"Управління промислових підприємств
Державної адміністрації залізничного
транспорту України", м. Київ

до Приватної науково-промислової
фірми "ВІК", м. Комсомольськ

про стягнення 21223,86 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство
"Управління промислових підприємств
Державної адміністрації залізничного
транспорту України" звернулось до
господарського суду Полтавської
області з позовом до Приватно
наукової-промислової фірми "ВІК" про
стягнення 21 223,86 грн. грошових коштів,
як безпідставно отриманих
відповідачем внаслідок завищення
вартості виконаних робіт по договорам
підряду №09/063В-1 від 01.09.2009; №09/063В-2 від
01.09.2009; №19/009/10 від 30.03.2010; №19/010/10 від
30.03.2010 (замість первісної: договори
підряду №09/063В-1 від 01.09.2009; №19/009/10 від
30.03.2010; №19/010/10 від 30.03.2010 через
застосування в порушення вимог ДБН
невідповідного коефіцієнта при
визначенні кошторисного прибутку.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 10.12.1013 р. по
справі № 917/2264/13 в позові відмовлено в
повному обсязі.

Позивач з рішенням суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Полтавської
області від 10.12.1013 р. по справі № 917/2264/13
скасувати та прийняти по справі нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, просить
оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач , який належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання не скористався своїм правом
на участь в ньому, у зв'язку з чим справа
розглядається за відсутністю його
представника.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представника відповідача, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено господарським судом
першої інстанції, між позивачем
-Державним підприємством "Управління
промислових підприємств Державної
адміністрації залізничного транспорту
України" та відповідачем- Приватною
науково-промисловою фірмою "Вік" було
укладено договори підряду №09/063В-1 від
01.09.2009 р.; №09/063В-2 від 01.09.2009 р.; №19/009/10 від
30.03.2010 р.; №19/010/10 від 30.03.2010 р.

Відповідно до умов даних договорів
відповідач зобов'язується виконати
ремонт двигуна ЯМЗ-240М2, ремонт
редуктора заднього мосту автомобіля
Білаз, демонтаж та монтаж екскаватора
ЕКГ-5, ремонт екскаватора ЕКГ-5 (пункти 1.1
Договорів).

Відповідно до пунктів 2.1 договорів
№09/063В-2 від 01.09.2009 р., №09/063В-1 від 01.09.2009 р.
вартість робіт за цими договорами
визначається за погодженими базовими
цінами і складає 65 047,20 грн. (№09/063В-1) та 33
072,00 грн. (№09/063В-2). Замовник зобов'язаний
прийняти та оплатити виконану роботу
на підставі підписаних Сторонами актів
виконаних робіт протягом 15 банківських
днів з дати їх підписання.

За умовами пунктів 2.1 Договорів №19/009/10
від 30.03.2010 р.; №19/010/10 від 30.03.2010 р.
вартість робіт за цими договорами
визначається згідно з протоколом
узгодження договірної ціни (додаток №1)
та зведеного кошторисного розрахунку
(Додаток №2), який є невід'ємною
частиною договору і складає 90 652,00 грн.
(№19/009/10) та 69 349,00 грн.(№19/010/10).
Розрахунки за виконані Відповідачем
роботи проводяться Позивачем на
підставі підписаних сторонами актів
здачі-приймання робіт не пізніше 15-ти
банківських днів з дати їх підписання.

З матеріалів справи вбачається, що
сторонами були підписані та скріплені
їх печатками акти приймання виконаних
за вказаними договорами підрядних
робіт типової форми КБ-2в ( а.с. 62-81).

Кременчуцькою об'єднаною фінансовою
інспекцією відповідно до пункту 2.7
Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на IV квартал 2012 року була
проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Управління
промислових підприємств Державної
адміністрації залізничного транспорту
України" в частині діяльності
відокремленого структурного
підрозділу Крюківського
кар'єроуправління за період з 01.04.2009 по
01.10.2012 року.

Результати ревізії оформлені довідкою
від 13.03.2013 р.(а.с. 35-43).

В цій довідці зазначено про
встановлення наступних фактів.

При визначенні вартості робіт з
ремонту виробничого обладнання, при
розрахунку кошторисного прибутку,
розмір якого включено в акти приймання
виконаних робіт було застосовано
коефіцієнт 6,2 грн./люд-год, який згідно з
п. 5 Додатка 12 ДБН Д. 1.1-1-2000 "Промислові
підприємства та об'єкти виробничого
призначення" застосовується при
визначенні вартості нового
будівництва та реконструкції будівель
(об'єктів ) в залежності від
приналежності об'єктів, зазначеного в
графі "Види будівництва та робіт".

Застосування невідповідного
коефіцієнта при визначенні розміру
кошторисного прибутку є порушенням
вимог пп. 3.1.18.2 ДБН Д. 1.1-1-2000, суперечить
роз'ясненням Мінрегіонбуду,
надрукованих у збірниках офіційних
документів та роз'яснень
"Ціноутворення у будівництві" №9 за
червень 2002 року, №10 за жовтень 2004 року,
№9 за вересень 2008 року, та призвело до
завищення вартості виконаних
підрядних робіт на загальну суму 19 500,34
грн., які оплачено в повному обсязі.

При визначенні вартості робіт з
ремонту виробничого обладнання, при
розрахунку адміністративних витрат,
розмір яких включено в акти приймання
виконаних робіт форми КБ -2в
застосований коефіцієнт 1,52. Відповідно
до п. 3.1.18.4 ДБН Д. 1.1 -1-2000 розмір
адміністративних витрат приймається з
урахуванням усереднених показників,
наведених у Додатку 13 (для об'єктів
інженерної інфраструктури - 1,23, з
розрахунку на одну людино - годину
загальної кошторисної трудомісткості.
Згідно роз'яснень Міністерства
регіонального розвитку і будівництва
України, надрукованих у збірниках
офіційних документів та роз'яснень
"Ціноутворення у будівництві" за
червень 2002 року, №10 за жовтень 2004 року,
№9 за вересень 2008 року, застосовуються
показники п. 4 зазначеного Додатку.
Позивач зазначає, що застосування
невідповідного коефіцієнта при
визначенні розміру адміністративних
витрат в актах приймання виконаних
робіт, є порушенням вимог п. 3.1.18.4 ДБН
Д.1.1 - 1-2000 та суперечить роз'ясненням
Мінрегіонбуду, надрукованих у
збірниках офіційних документів та
роз'яснень "Ціноутворення у
будівництві" №9 за червень 2002 року, №10
за жовтень 2004 року, №9 за вересень 2008
року та призвело до завищення вартості
виконаних підрядних робіт на загальну
суму 1 723,52 грн., які оплачено в повному
обсязі.

Таким чином, в довідці Державної
фінансової інспекції вказано на
завищення відповідачем вартості
виконаних робіт по наведеним вище
договорам підряду на загальну суму 21
223,86 грн.

Позивач просив суд стягнути з
відповідача як безпідставно отримані
грошові кошти зазначену вартість
робіт, що визначена в довідці
державної фінансової інспекції як
завищена на суму 21 223,86 грн.

Надаючи в процесі апеляційного
перегляду оцінку обставинам справи в
їх сукупності, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову, зважаючи на
наступне.

Предметом позову у даній справі є
матеріально-правова вимога про
стягнення 21223,86 грн. грошових коштів як
безпідставно отриманих.

Відповідно до статті 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Виходячи зі змісту зазначеної статті,
для її застосування до спірних
правовідносин необхідна наявність
двох умов :перше-збільшення або
збереження майна однією стороною
(набувачем), з одночасним зменшенням
його у іншої сторони (потерпілого);
друге-відсутність правової підстави
(юридичного факту) для вказаного
збільшення чи збереження майна
набувачем, або вказана правова
підстава згодом відпала.

Відповідно до частин першої та третьої
статті 632 Цивільного Кодексу ціна в
договорі, встановлюється за
домовленістю сторін, зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Як правильно зазначив господарський
суд першої фінстанції, за змістом
предмету договорів, а також характером
виконаних відповідачем робіт договори
№09/063В-1 від 01.09.2009; №09/063В-2 від 01.09.2009;
№19/009/10 від 30.03.2010; №19/010/10 від 30.03.2010 є
договорами підряду, а отже їх виконання
регулюється приписами глави 61
Цивільного кодексу України, а також
відповідними положеннями
Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на вій ризик
виконати певну роботу за завданням
другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 843 ЦК
України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її зазначення.

Згідно зі статтею 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Частиною 2 статті 853 ЦК України
передбачено, що замовник, який прийняв
роботу без перевірки, позбавляється
права посилатися на недоліки роботи,
які могли бути встановлені при
звичайному способі її прийняття (явні
недоліки).

Відповідно до статті 882 Цивільного
кодесу України передання робіт
підрядником та прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 854 ЦК
України якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України та статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Як було наведено вище, сторони
підписали та скріпили своїми
печатками акти приймання виконаних
робіт за спірними договорами без
зауважень та заперечень щодо обсягів
та якості виконаних робіт.

Оскільки в матеріалах справи відсутні
докази наявності будь-яких зауважень
чи заперечень з боку позивача щодо
обсягів та якості виконаних робіт,
зазначені акти приймання виконаних
робіт, що підписані сторонами та
скріплені їх печатками підтверджують
факт виконання відповідачем робіт у
відповідності з умовами договорів, що й
було підставою для їх оплати.

Зважаючи на наведені обставини та
норми, спірна сума грошових коштів
отримана відповідачем як оплата за
належно виконані роботи на підставі
укладених між сторонами договорів
підряду. Розмір сплачених позивачем
грошових коштів, в якості оплати
виконаних відповідачем за цими
договорами робіт, не перевищує
погодженого сторонами при укладенні
цих договорів, а тому позивач набув
вказану суму на правовій підставі, у
зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку господарського
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову, у
зв'язку з чим оскаржуване рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 99, п. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Управління промислових
підприємств Державної адміністрації
залізничного транспорту України"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 10 грудня 2013
року по справі № 917/2264/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Постанову складено в повному обсязі
14.04.2014 р.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Білецька А.М.