ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2014
Справа № 905/8905/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Мирошниченка
Я.С. суддів Філімонової О.Ю. Левшиної
Я.О., при секретарі судового засідання
Татьковій Н.Г., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Заваллівський
графіт», м.Київ

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «
Кіндратівський вогнетривкий завод»,
м.Дружківка Донецької області

про стягнення заборгованості у
розмірі 109904,06 грн. ,-

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Заваллівський
графіт», м.Київ (далі-Позивач)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства «
Кіндратівський вогнетривкий завод»,
м.Дружківка Донецької області
(далі-Відповідач), про стягнення
заборгованості у розмірі 117904,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
Позивач посилається на неналежне
виконання Відповідачем зобов'язань за
Договором поставки №30-2012 3/126-12 від
03.07.2012р., в частині розрахунків за
поставлений товар, внаслідок чого
утворилась заборгованість - 117904,06
грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням на ст.ст.1, 12, 15, 54
Господарського процесуального кодексу
України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): Договір
поставки №30-2012 3/126-12 від 03.07.2012р.;
видаткову накладну №ЗФ-000703 від 26.10.2012р.;
видаткову накладну №ЗФ-000750 від 02.11.2012р.;
додаток №1 до Договору №30-2012 від
03.07.2012р. від 02.10.2012р.; банківські виписки
з особистого рахунку; вимогу про сплату
борга та докази надсилання
Відповідачу; виписку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців на
Позивача. акт звірки взаємних
розрахунків станом на 01.02.2014р.;
видаткові накладні за Договором за
період серпень 2011р. - грудень 2013р.;
банківські виписки з особового рахунку
за період серпень 2011р. по квітень 2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 18.12.2013р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі. Справу
призначено до розгляду на 15.01.2014р.

15.01.2014р. Позивач у судовому засіданні
на підставі ст.22 Господарського
процесуального кодексу України надав
заяву про збільшення позовних вимог у
розмірі 117904,06 грн. та підтримав позовні
вимоги з урахуванням їх змін, надав
витребувані судом документи.

Судом досліджено надану Позивачем
заяву та прийнято до розгляду.

Враховуючи нез'явлення представника
Відповідача у судове засідання,
ненадання сторонами витребуваних
документів у повному обсязі та
необхідність витребування нових
документів, суд Ухвалою від 15.01. 2014р.
відклав розгляд справи на 29.01.2014р.

29.01.2014р. Відповідач у судовому
засіданні визнав позовні вимоги
частково з підстав викладених у
відзиві.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 17.02.2014р. справу було передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючогосудді Мирошниченка Я.С.,
суддів Філімонової О.Ю., Левшиної Я.О.

Представники сторін клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляли,
у зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для вирішення справи, суд

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2012р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Заваллівський графіт», м.Київ
(Постачальником) та Публічним
акціонерним товариством «
Кіндратівський вогнетривкий завод»,
м.Дружківка Донецької області
(Покупцем), укладено Договір поставки
№30-2012 (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору,
Постачальник зобов'язується поставити
у порядку та строки передбачені
Договором, а Покупець оплатити та
прийняти графіт марок ГЭ - 1(ГОСТ7478-75),
далі Товар.

Розділом 2 передбачено, що ціна на
поставляємий Постачальником Товар
встановлюється окремо за кожною
партією Товару, шляхом підписання
Додатків до Договору.

Відповідно до п.4.1,4.2 Договору
передбачено, що Постачальник
поставляє Товар Покупцю на умовах FCA
(Інкотерм-2010).Строк поставки Товару
протягом 10-ти робочих днів з моменту
надходження грошових коштів у розмірі
50% від вартості узгодженой партії
Товару на рахунок Постачальника за
умови своєчасного прибуття транспорту.

Згідно до п.4.7 Договору Постачальник
зобов'язується передати Покупцю
документи: товарно- транспортні
накладні; рахунок- фактуру;
сертифікат(паспорт) якості та інші
необхідні документи, а також видати
Покупцю податкову накладну у порядку у
кількості та на умовах передбачених
дійсним законодавством України.

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що
Договір вступає в силу з моменту його
підписання обома соронами та діє до 31
грудня 2012р.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим (ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Оцінивши зміст зазначеного договору,
суд дійшов висновку, що укладений
правочин за своїм змістом та правовою
природою є договором поставки, який
підпадає під правове регулювання норм
статті 712 Цивільного кодексу України та
статей 264-271 Господарського кодексу
України. В частині, що не суперечить
договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
інших підзаконних нормативних актів,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку на
підприємствах, у бухгалтерському
обліку повинні відображатися
господарські операції, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів на підставі
первинних документів, які повинні мати
крім обов'язкових реквізитів додаткові
в залежності від характеру операції,
зокрема підставу для здійснення
господарських операцій. Тобто, в якості
доказу первинні документи мають
містити повні дані про конкретні
господарські операції та підставу їх
здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

На виконання умов Договору №30-2012 від
03.07.2012р. (а.с.9-12) укладеного між
Позивачем та Відповідачем, Позивачем
був поставлений товар Відповідачу на
загальну суму 355654,06 грн. А саме,
відповідно до видаткових накладних
наданих Позивачем №
ЗФ-000703 від 26.10.2012р. на суму 255379,36 грн. та
№ЗФ-000750 від 02.11.2012р. на суму 100274,70 грн.

Товар зі сторони Відповідача,
відповідно до відміток на видаткових
накладних було прийнято належним чином
уповноваженим представником
Відповідача, згідно Довіреності №1032
від 25.10.2012р.(а.с.57).

Доказів наявності заперечень, з боку
Відповідача, щодо кількості
поставленого товару, а також порядку
поставки та інших зауважень суду не
надано.

У відзиві б/н від 28.01.2014р. Відповідач
визнав позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу в розмірі
17629,36 грн. З Акту звірки взаємних
розрахунків (а.с.63) наданого
Відповідачем, вбачається , що
Відповідач не визнає поставку
продукції за Видатковою накладною
№ЗФ-000750 від 02.11.2012р. на суму 100274,70 грн.

З такими довадами, Відповідача суд не
може погодитися з наступних підстав.

На виконання вимог Договору, Позивач
виставив Відповідачу Рахунок-фактуру
№ЗФ-0000592 від 02.10.2012р. на суму 355500,00
грн.Рахунок виставлено на оплату
графіту ГЕ-1 у кількості 30т. Тобто, товар
та кількість співпадає з товаром та
кількістю, поставленим за видатковими
накладними № ЗФ-000703 від 26.10.2012р. та
№ЗФ-000750 від 02.11.2012р.

Товар за накладними № ЗФ-000703 від
26.10.2012р. та №ЗФ-000750 від 02.11.2012р. прийняв
належним чином уповноважений
представник Відповідача за
Довіреністю №1032 від 25.10.2012р., згідно
якої підприємство Відповідача
уповноважує представника отримати від
Позивача графіт ГЕ-1 у кількості 40т.

Позивач у судовому засіданні
підтвердив, що спірні правовідносини
між Позивачем та Відповідачем виникли
виключно з Договору №30-2012 від 03. 07. 2012
року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
надані Позивачем первинні документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу товару та прийняття його
останнім в межах Договору.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, Позивачем належним чином
доведено факт виконання обов'язку щодо
передачі товару у відповідності до
норм статті 664 Цивільного кодексу
України та умов, визначених Договором
№30-2012 від 03. 07. 2012 року.

Розділом 5 Договору встановлено, що
розрахунок здійснюється за
поставлений Товар на умовах 50%
авансового платежу (передплати) за
узгоджену партію Товару відповідно до
рахунка виставленого Постачальником,
шляхом перерахунка грошових коштів на
розрахунковий рахунок протягом 3
банківських днів з моменту виставлення
рахунка. Решта 50% сплачюється протягом
20 календарних днів з моменту
відвантаження Товару.

Проте, як вбачається з фактичних
обставин справи, Покупець грошове
зобов'язання перед Постачальником в
частині розрахунку за прийнятий товар
у повному обсязі не виконав. Сума боргу
у розмірі 117904,06 грн.- не сплачено.

Часткова сплата Відповідачем суми
боргу підтверджуеться банківськими
виписками (а.с.14-16) на загальну суму
237750,00 грн.

Відповідачу було пред`явлено вимогу по
сплаті боргу б/н б/д, у якій Позивач
наполягає на перерахуванні наявної
заборгованості в розмірі 127906,01 грн.

Докази надсилання вимоги-претензії по
сплаті боргу б/н б/д цінним листом
Відповідачу, наявні в матеріалах
справи.

Відповідач, відреагував на вимогу
Позивача, та перерахував частково суму
боргу у розмірі 10000,00 грн., остаточно
свої зобов'язання перед ним не виконав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідач доказів погашення суми
боргу у сумі 117904,06 грн. не надав, тому
суд, вважає позовні вимоги Позивача, у
частині стягнення суми основного
боргу, доведеними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги Позивача, у частині
стягнення суми основного боргу,
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на Відповідача
повністю.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Заваллівський
графіт», м.Київ до Публічного
акціонерного товариства «
Кіндратівський вогнетривкий завод»,
м.Дружківка Донецької області про
стягнення заборгованості у розмірі
117904,06 грн. - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства « Кіндратівський
вогнетривкий завод», м.Дружківка
Донецької області (84293,Донецька
область, м.Дружківка, селище міського
типу Олексієво-Дружківка, вулиця
Октябрська, будинок 121-А, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Заваллівський
графіт», м.Київ (01135,м.Київ, вулиця
Шолуденка, будинок 6, )
основний борг у розмірі 117904,06 грн. та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 2358,08грн.

У судовому засіданні 16.04.2014р. року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 22.04. 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Головуючий суддя
Я.С. Мирошниченко

Суддя
О.Ю. Філімонова

Суддя
Я.О. Левшина