ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 квітня 2014 року Справа № 910/4633/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Козир Т.П.,суддів:Бакуліної
С.В., Кота О.В., Малетича М.М., Панової
І.Ю.,розглянувши заяву Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про перегляд Верховним Судом України

постановиВищого господарського суду
України від 24.12.2013у справі№910/4633/13за
позовомДержавного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом"доДержавного
підприємства "Енергоринок"про
стягнення 470396359,90 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.06.2013 у справі
№910/4633/13, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2013, у
задоволені позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.12.2013 у даній справі
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2013 залишено
без змін.

Державне підприємство "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" звернулось із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 24.12.2013 у справі №910/4633/13, у
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову, а справу
направити на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 03.02.2014
у справі №924/619/13 та від 17.04.2008 у справі
№30/121-42/391, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції положень статей 526, 614, 629
Цивільного кодексу України та статті 193
Господарського кодексу України,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах;
2)встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.
При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
24.12.2013 у справі №910/4633/13, про перегляд
якої подано заяву, виходячи з
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо відмови у задоволенні позову про
стягнення заборгованості та 3% річних
за договором про реструктуризацію
заборгованості з огляду на те, що
погашення заборгованості
здійснювалось відповідачем з рахунків
із спеціальним режимом використання за
алгоритмом, який встановлюється
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

Водночас, в постанові Вищого
господарського суду України від 17.04.2008
у справі №30/121-42/391, на яку посилається
заявник, суд касаційної інстанції
дійшов висновку щодо стягнення
заборгованості з оплати проданої
позивачем електроенергії оптовому
ринку за період з 2003 по вересень 2006
відповідно до актів звірки
взаєморозрахунків у сумі 1519956,44 грн.,
оскільки судами попередніх інстанцій
встановлено факт порушення
відповідачем алгоритму перерахування
коштів, встановлений НКРЕ та факт
наявності цієї заборгованості, яка в
свою чергу не заперечується
відповідачем.

У постанові від 03.02.2014 справі №924/619/13,
на яку також посилається заявник, Вищий
господарський суд України погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо стягнення заборгованості за
перетоки реактивної електроенергії,
оскільки обов'язок відповідача
сплатити позивачеві витрати на
реактивну енергію в строк до 25.07.2010
виник на підставі угоди по
реструктуризацію заборгованості за
спожиту електричну енергію, яка у
вказаній частині була чинна на час
розгляду даної справи, та розмір цих
витрат (сума боргу) був погоджений
сторонами.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин справи, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків та
застосував відповідні норми
матеріального права.

За таких обставин відсутні передбачені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи №910/4633/13 до провадження
Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити Державному підприємству
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" у допуску справи
№910/4633/13 до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддяТ.Козир Судді:
С.Бакуліна О.Кот М.Малетич
І.Панова