ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.
Справа № 911/285/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лилака Т.Д.,
розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі 1) Міністерства доходів і
зборів України, м. Київ 2) Державного
підприємства «Центр капітального
будівництва» Міністерства доходів і
зборів України, Київська обл., м.
Ірпіньдо Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРОСС», Київська
обл., м. Вишгородпро стягнення 30 821,78
грн.,за участю представників:

позивача-1:Ткаченко В.П., довіреність №
99-99-10-17/25 від 25.04.2013 року;позивача-2:Безус
М.В., довіреність № б/н від 10.02.2014
року;відповідача:не
з'явилися;прокуратури:Гались О.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2014 року Заступник прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі Міністерства доходів і зборів
України (позивач-1) та Державного
підприємства «Центр капітального
будівництва» (позивач-2) звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення 28 795,72 грн. основного боргу,
10,36 грн. пені, 2 015,70 грн. штрафу, а загалом
30 821,78 грн. у зв'язку з неналежним
виконанням останнім зобов'язань за
договором субпідряду № 121211 від 12.12.2011
року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.02.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 20.02.2014 року.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 20.02.2014 року та
06.03.2014 року розгляд справи було
відкладено відповідно на 06.03.2014 року та
27.03.2014 року.

У судовому засіданні 27.03.2014 року
прокурором було подано клопотання про
продовження строку вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.03.2014 року суд продовжив
строк вирішення спору та відклав
розгляд справи на 10.04.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 10.04.2014 року не з'явився,
відзив на позов не надав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників
позивачів та прокуратури, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2011 року між Державним підприємством
«Підприємство з реконструкції та
будівництва майнового комплексу
Національного університету державної
податкової служби України», яке
відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України № 116 від 18.05.2013
р. змінило назву на Державне
підприємство «Центр капітального
будівництва» Міністерства доходів і
зборів України, (генпідрядник,
позивач-2) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гросс» (підрядник,
відповідач) було укладено договір
субпідряду № 121211 (договір), відповідно
до умов якого генпідрядник доручає, а
субпідрядник забезпечує відповідно до
проектної документації та умов
договору виконання
будівельно-монтажних робіт з
влаштування фундаментів, приямків та
металевого каркасу тераси блоку «Б»,
пов'язаних з будівництвом об'єкту
«Будівництво двох гуртожитків по 500
місць кожний з блоком обслуговування
для НУДПС України в м. Ірпінь по вул.
Тургенівській, 102 б».

Відповідно до п. 2 договору (в редакції
додаткового договору № 1 від 12.12.2011
року) об'єкт будівництва «Будівництво
двох гуртожитків по 500 місць кожний з
блоком обслуговування для НУДПС
України в м. Ірпінь по вул.
Тургенівській, 102 б» і «Друга черга
реконструкції спорткомплексу з
будівництвом
фізкультурно-реабілітаційного центру
та надбудовою над трибунами в м. Ірпінь,
вул. Садова, 92» (будівництво
фізкультурно-реабілітаційного центру,
басейну, глядацьких трибун,
прокладення інженерно-комунікаційних
мереж, комплексний благоустрій
території). Замовником будівництва є
Національний університет державної
податкової служби України.

Склад та обсяги робіт, що доручаються
до виконання субпідряднику, визначені
у кошторисній документації, яка є
невід'ємною частиною договору (п. 3
договору).

Згідно з п. 4 договору (в редакції
додаткового договору № 1 від 12.12.2011
року) договірна ціна робіт
визначається на основі кошторису
(Додаток 1 до договору), є приблизною і
складає 466 734,10 грн.

Пунктом 8 договору (в редакції
додаткового договору № 2 від 18.04.2012
року) встановлено, що субпідрядник
розпочне виконання робіт після
заключення договору субпідряду і
передачі проектної документації і
завершить виконання робіт 30.12.2012 року.
Проміжні етапи робіт визначаються
згідно Календарного графіка виконання
робіт (Додаток 1).

Відповідно до п. 30 договору
субпідрядник забезпечить виконання
робіт згідно строків, визначених у
договорі.

Згідно з п.п. 38, 39 договору фінансування
робіт здійснюється замовником за
рахунок державних коштів. Генпідрядник
проводить фінансування робіт
субпідрядника після перерахування
коштів замовником на банківський
рахунок генпідрядника.

Пунктом 40 договору встановлено, що
генпідрядник сплачує субпідряднику
аванс на придбання матеріалів і
виробів у розмірі 30% від суми договору
протягом 10 банківських днів з дня
перерахування замовником відповідного
авансу на банківський рахунок
генпідрядника. По закінченню
тримісячного терміну невикористані
суми авансу повертаються
генпідряднику.

Відповідно до п. 42 договору передача
закінчених робіт субпідрядником і
приймання їх генпідрядником
оформлюється актом приймання-передачі.

Згідно з п. 57 договору строком договору
є час, протягом якого сторони будуть
здійснювати свої права та виконувати
свої обов'язки відповідно до договору.
Договір набуває чинності з моменту
його укладення.

Пунктом 58 договору встановлено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 875 ЦК України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення. Ціна
роботи у договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата
робіт провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов п. 40 договору позивачем
перераховано відповідачу авансовий
платіж у сумі 65 000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 240 від 12.12.2011 року.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено господарським судом,
відповідач в порушення умов договору
отриману від позивача-2 суму авансу не
використав в повному обсязі, та не
виконав роботи у повному обсязі у
встановлений п. 8 договору строк.

Враховуючи викладене, відповідно до п.
40 договору по закінченню тримісячного
терміну з дня отримання авансу у
відповідача виникло зобов'язання
повернути позивачу-2 невикористаний
аванс у сумі 28 795,72 грн.

22.02.2013 року позивач-2 надіслав
відповідачу претензію № 051/02-13 від
20.02.2013 р., в якій, посилаючись на
невиконання відповідачем умов
договорів № 021211 від 02.12.2011 р., № 011111 від
01.11.2011 р., № 121211 від 12.12.2011 р. та № 140512 від
14.05.2012 р., пропонував в десятиденний
термін з дати отримання претензії
перерахувати заборгованість у сумі 560
000,00 грн., з яких 28 795,72 грн. -
заборгованість за договором
субпідряду № 121211 від 12.12.2011 р., на
розрахунковий рахунок позивача-2.

Вказана претензія була отримана
відповідачем 26.02.2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 00388186, проте залишена
ним без відповіді та задоволення.

01.01.2014 р. позивачем-2 та відповідачем
було підписано акт звіряння
взаєморозрахунків, відповідно до якого
станом на 01.01.2011 року дебетове сальдо на
користь ДП «ЦКБ» Міндоходів України
становило 28 795,72 грн.

Таким чином, враховуючи те, що станом на
момент звернення прокурора до суду
відповідач не повернув позивачу-2
невикористаний аванс, то відповідно до
п. 40 договору за ним утворилась
заборгованість у сумі 28 795,72 грн.

Згідно з приписами статтей 525, 526
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем-2 у сумі 28 795,72 грн. на
час прийняття рішення не погашена,
розмір вказаної заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи та визнається відповідачем, то
вимога прокурора про стягнення з
відповідача на користь позивача-2 28 795,72
грн. підлягає задоволенню.

Прокурором також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача на
користь позивача-2 10,36 грн. пені за
порушення строків виконання робіт.

Відповідно до п. 52 договору
субпідрядник несе відповідальність за
порушення зі своєї вини таких
зобов'язань за договором і у таких
сумах: за порушення строків виконання
робіт сплачує пеню в розмірі 1% ставки
НБУ від вартості робіт, що прострочені,
за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з п. 2.5. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14
від 17.12.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» щодо пені за
порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Як вже зазначалось, пунктом 8 договору
встановлено, що відповідач
зобов'язаний завершити виконання робіт
30.12.2012 року, тобто він вважається таким,
що прострочив виконання зобов'язання
щодо виконання передбачених договором
робіт з 31.12.2012 року. Отже, нарахування
пені за порушення строків виконання
робіт припинилося 31.06.2013 року.

Відповідно до вірного розрахунку сума
пені у розмірі 1% ставки НБУ від
вартості робіт становить 3,58 грн., які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача-2.

Крім того, прокурор просить суд на
підставі ч. 2 ст. 231 ГК України стягнути з
відповідача за прострочення понад 30
днів виконання грошового зобов'язання
штраф у розмірі 7% від суми боргу, що
становить 2 015,70 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором,
зокрема у такому розмірі: за порушення
строків виконання зобов'язання
стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка
вартості товарів (робіт, послуг), з яких
допущено прострочення виконання за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

В пункті 2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14
від 17.12.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» зазначено, що
штрафні санкції, передбачені абзацом
третім частини другої статті 231 ГК
України, застосовуються за допущене
прострочення виконання лише
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товару, виконанням
робіт, наданням послуг, з вартості яких
й вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафних санкцій.

Отже, враховуючи те, що прокурором
заявлено позовну вимогу про стягнення
з відповідача 2 015,70 грн. штрафу за
прострочення виконання грошового
зобов'язання у розмірі 7% від суми боргу,
тоді як передбачений ч. 2 ст. 231
ГК України штраф стягується за
прострочення виконання негрошового
зобов'язання та розраховується
виходячи із вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання, а не з суми боргу,
господарський суд дійшов висновку, що
позовна вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача 2 015,70
грн. штрафу не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4.6. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України «Про судовий збір»,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються судом на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог та підлягають стягненню
в доход державного бюджету України.

Керуючись статтями 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гросс» (07300, Київська
область, м. Вишгород, вул. Київська, 10,
код 30729660) на користь Державного
підприємства «Центр капітального
будівництва» Міністерства доходів і
зборів України (08200, Київська обл., м.
Ірпінь, вул. Північна, 48-А, код 32626020) 28 795
(двадцять вісім тисяч сімсот дев'яносто
п'ять) грн. 72 коп. боргу, 3 (три) грн. 58 коп.
пені.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гросс» (07300, Київська
область, м. Вишгород, вул. Київська, 10,
код 30729660) в доход Державного бюджету
України 1 707 (одну тисячу сімсот сім) грн.
15 коп. судового збору.

Стягнути з Державного підприємства
«Центр капітального будівництва»
Міністерства доходів і зборів України
(08200, Київська обл., м. Ірпінь,
вул. Північна, 48-А, код 32626020) в доход
Державного бюджету України 119
(сто дев'ятнадцять) грн. 85 коп. судового
збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак