ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2014
Справа № 905/8428/13

Господарський суд Донецької області у
складі колегії суддів:

головуючого судді Осадчої А.М.,

судді Кучерявої О.О.,

судді Сич Ю.В.,

за участю секретаря судового

засідання (помічника судді)
Смелянцевої К.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду матеріали
справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ»
м.Донецьк

до відповідача: Малого приватного
підприємства «ДОНСПЕЦТЕХБУД»
м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача Комунальної
лікувально-профілактичної установи
«Обласна дитяча клінічна лікарня»,
м.Донецьк

про стягнення 548526,60грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Нечитайленко О.В. за
довіреністю №26/11-01 від 26.11.2013р.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПРАВИ:

28.11.2013року Товариство з обмеженою
відповідальністю«ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ»
м.Донецьк (далі - ТОВ «ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ»)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до Малого
приватного підприємства
«ДОНСПЕЦТЕХБУД» м.Донецьк (далі - МПП
«ДОНСПЕЦТЕХБУД») про стягнення
548526,60грн., у тому числі основного боргу
в сумі 544547,20грн., 3% річних в сумі
3979,40грн., мотивуючи свої вимоги тим, що
на підставі укладеного договору
субпідряду №93 від 03.06.2013року позивачем
виконані роботи з капітального ремонту
хірургічного комплексу Обласної
дитячої клінічної лікарні м.Донецька,
підписано відповідні акти на суму
1150729,23грн., однак у порушення вимог
договору відповідач оплату виконаних
робіт частково в сумі 540567,80грн. не
здійснив, що стало підставою для
звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 02.12.2013року господарським
судом Донецької області позовна заява
ТОВ «ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ» прийнята до
розгляду, порушено провадження у
справі №905/8428/13.

Ухвалою від 21.01.2014року суд за
клопотанням позивача залучив до участі
у справі третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача Комунальну
лікувально-профілактичну установу
«Обласна дитяча клінічна лікарня»,
м.Донецьк (далі - Лікарня), оскільки
остання була безпосереднім замовником
робіт, за клопотанням відповідача
продовжив строк розгляду справи на
п'ятнадцять днів.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 12.02.2014року справу передано на
розгляд колегії судів у складі:
головуючий суддя Осадча А.М., суддя
Кучерява О.О., суддя Сич Ю.В.

На підтвердження зазначених у позові
обставин позивач надав суду належним
чином засвідчені копії: договору
субпідряду №93 від 03.06.2013року, актів
приймання виконаних будівельних робіт
за серпень 2013року, довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
за серпень 2013року, платіжних доручень,
податкових накладних, реєстру виданих
та отриманих податкових накладних,
правовстановлюючих документів
підприємства.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує статтями 16, 762 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
статтями 1, 12, 54, 59 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

У письмових поясненнях, які надані суду
11.12.2013року, 24.12.2013року, 08.01.2014року,
позивач вказує, що відповідач будь-яких
вимог щодо усунення недоліків у
виконаній роботі не направляв, як
наслідок, строк оплати, передбачений
п.п. 7.2.1 договору настав; локальний
кошторис з розрахунком договірної
ціни у вигляді окремого документу
сторонами не складався, міститься в
актах; навів перелік актів, на підставі
яких виникла заборгованість, що
стягується.

МПП «ДОНСПЕЦТЕХБУД» у запереченнях на
позовну заяву, які отримані судом
31.01.2014року, вказує, що згідно п.3.2
договору передбачено, що оплата робіт
здійснюється за умови отримання
грошових коштів від Замовника, до
теперішнього часу Замовник з
відповідачем не розрахувався. Крім
того, зазначає, що роботи за спірними
актами були виконані не в повному
обсязі, але внаслідок багатолітнього
досвіду співпраці з позивачем,
відповідач підписав акти за умови
подальшого виконання робіт, що
зроблено не було; 04.11.2013року
відповідачем від Замовника отримано
лист, з якого вбачається, що роботи,
заплановані графіком виконання робіт
частково не виконані, листом №23 від
05.11.2013року перелік невиконаних робіт
відповідач направив позивачу з метою
їх виконання. З огляду на наведене
відповідач не має можливості
встановити дійсний обсяг
заборгованості, просить суд призначити
у справі судову будівельно-технічну
експертизу.

Відповідач надав суду належним чином
засвідчені копії листа від 04.11.2014року,
№23 від 05.11.2013року, Статуту
підприємства, наказу про призначення
директора, довідки з ЄДРПОУ щодо
відповідача, свідоцтва про державну
реєстрацію підприємства, незасвідчену
копію акту звірки взаємних
розрахунків відповідача та третьої
особи станом на 01.01.2014року.

У письмових поясненнях, які надані суду
12.02.2014року, позивач вказує, що Лікарня у
повному обсязі прийняла виконані
роботи, лист №23 від 05.11.2013року позивач
не отримував, роботи, зазначені в ньому
та листі Замовника за спірними актами
за договором позивач взагалі не
виконував.

У відзиві на позовну заяву Лікарня
вказує на наявність заборгованості
перед відповідачем за виконані роботи,
свідчить, що роботи за договором
субпідряду №93 від 03.06.2013року виконані
не в повному обсязі, підтверджує факт
направлення листа від 04.11.2013року,
внаслідок чого підтримує клопотання
відповідача про призначення у справі
судової будівельно-технічної
експертизи. На підтвердження надала
суду належним чином засвідчені копії
Статуту установи, свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи,
довідки №АА700512, договору підряду №31
від 03.09.2012року, платіжних доручень,
актів виконаних робіт,звіту про
заборгованість за бюджетними коштами
станом на 01.01.2014року, та довідку №01/185
від 05.03.2014року про наявність
заборгованості.

У судовому засіданні 14.04.2014року
представник позивача підтримав
позовні вимоги, в обґрунтування яких
послався на обставини, викладені у
позовній заяві та наступних письмових
поясненнях до неї.

У судове засідання 14.04.2014року
представники відповідача та третьої
особи не з'явились, про час та місце
судового розгляду справи повідомлені
належним чином у порядку, що
передбачений Господарським
процесуальний кодексом України.

У клопотанні від 02.04.2014року МПП
«ДОНСПЕЦТЕХБУД» просить суд
здійснювати розгляд справи за
відсутності представника
підприємства, позовні вимоги визнає,
оскільки роботи були прийняті у
повному обсязі, в підтвердження чого
підписані відповідні акти
приймання-передачі виконаних робіт.

09.01.2014року МПП «ДОНСПЕЦТЕХБУД»
звернулось до суду з клопотанням про
призначення у справі судової
будівельно-технічної експертизи,
оскільки, як стверджує відповідач,
обсяг робіт, що заактований, частково
позивачем не виконано.

Позивач заперечує проти задоволення
даного клопотання, оскільки акти
підписані без заперечень, мотивованої
відмови від їх підписання направлено
не було, тому роботи є прийнятими, до
моменту звернення до суду будь-яких
письмових претензій щодо їх обсягу
відповідачем не висловлювалось.

Суд, розглянувши заявлене клопотання
відповідача про призначення судової
будівельно-технічної експертизи,
вважає, що воно не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст. 41 ГПК України господарський
суд призначає судову експертизу для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань.

Вищий господарський суд України у п. 2
Постанови Пленуму № 4 від 23.03.2012 року
"Про деякі питання практики
призначення судової експертизи"
роз'яснив, що судова експертиза повинна
призначатися у разі потреби у
спеціальних знаннях для встановлення
даних, що входять до предмету
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

У даному випадку умовами договору
передбачено певний порядок фіксування
факту виконання робіт шляхом
підписання відповідних актів та
порядок направлення мотивованої
відмови від підписання актів, докази
дотримання якого в матеріалах справи
відсутні.

У клопотанні від 02.04.2014року відповідач
змінив правову позицію, визнає позовні
вимоги, підтверджує, що роботи були
прийняті у повному обсязі за
відповідними актами
приймання-передачі виконаних робіт.

Крім того, як вбачається з клопотання
про призначення судової експертизи,
питання, які просить поставити
відповідач, стосуються вартості
виконаних робіт, а не їх обсягу, тому не
зрозуміло, яким чином вирішення цих
питань за допомогою спеціальних знань
може вплинути на факт доведеності
фактичного обсягу виконаних робіт за
договором.

Відповідно до положень статті 811 ГПК
України судом складено протокол, який
долучено до матеріалів справи.
Представники сторін та третьої особи
не звертались до суду з клопотанням про
здійснення фіксації судового процесу
за допомогою засобів технічної
фіксації.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши представлені
сторонами в порядку статті 43 ГПК
України докази, вивчивши матеріали
справи, суд у межах заявлених позовних
вимог встановив наступне.

Згідно вимогам частин 1 і 2 статті
837 ЦК України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

03.09.2012року між Лікарнею (Замовник) та
МПП «ДОНСПЕЦТЕХБУД» (Підрядник) на
підставі проведеної процедури
закупівлі відповідно до чинного
законодавства укладено договір
підряду №31, за умовами п.1.1 якого
Підрядник приймає на себе зобов'язання
на свій ризик виконати роботи по
об'єкту «Капітальний ремонт
хірургічного корпусу Обласної дитячої
клінічної лікарні м.Донецька».

Підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником
як генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник (ст. 838 ЦК
України).

Належними доказами у справі не
підтверджено неможливість залучення
до участі у виконанні договору підряду
№31 субпідрядників, як то відсутність
згоди на їх залучення з боку Замовника.

03.06.2013року між МПП
«ДОНСПЕЦТЕХБУД»(Генеральний
підрядник) та ТОВ «ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ»
(Субпідрядник) укладено договір
субпідряду №93, за умовами п.1.1 якого
Генеральний підрядник доручає, а
Субпідрядник зобов'язується виконати
таку роботу: Капітальний ремонт
хірургічного корпусу Обласної дитячої
клінічної лікарні м.Донецька.

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін, підписи
скріплені печатками підприємств.
Договір підписано сторонами без
складання протоколу розбіжностей.
Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження визнання договору
недійсним у судовому порядку або
внесення змін та доповнень у даний
договір.

Відповідно до пункту 2.3 договору він
діє з моменту підписання і до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по цьому договору.

Як встановлено сторонами у п. 1.2
договору обсяг, характер і вартість
робіт, передбачених п.1.1 цього договору,
визначаються Локальним кошторисом з
розрахунком договірної ціни,
узгодженими сторонами, що є невід'ємною
частиною цього договору і підставою
для проведення взаємних розрахунків.

Сторонами договору не надано суду
підписаний сторонами відповідний
Локальний кошторис з розрахунком
договірної ціни. Зокрема, як стверджує
позивач у письмових поясненнях, у формі
окремого документу даний документ не
складався. Відповідач також не надав
суду даний доказ.

Одночасно визначення договору як
неукладеного може мати місце на стадії
укладення договору в разі, якщо сторони
не досягли згоди з усіх його істотних
умов, а не за наслідками виконання
договору сторонами. Дана правова
позиція міститься також у постанові
Верховного Суду України від 25.06.2011 р. у
справі №7/221-09.

Оскільки сторони фактично приступили
до виконання умов договору субпідряду
№93 від 03.06.2013року, це унеможливлює
визнання даного договору неукладеним.

Як встановлено у п. 2.1 договору
виконання робіт, що є предметом даного
договору, здійснюється у термін з
03.06.2013року по 31.12.2013року.

Вартість усіх, що доручаються
Субпідряднику по цьому договору,
робіт визначається в сумі 2100000грн.
відповідно до кошторисної
документації, у тому числі ПДВ
350000,00грн.(п.3.1 договору).

Згідно приписів ст. 882 ЦК України
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Порядок приймання робіт визначений
сторонами у розділі 6 договору, п.6.2
якого, зокрема, встановлено, що
здавання - прийняття робіт
оформлюється актами форми КБ-2в, КБ-3,
підписаними сторонами.

На виконання умов договору субпідряду
№93 від 03.06.2013року між МПП
«ДОНСПЕЦТЕХБУД» (Генеральний
підрядник) та ТОВ «ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ»
(Субпідрядник) підписано акти
приймання виконаних будівельних робіт
№3, №4, №5, №6, №7 за серпень 2013року.
Загальна сума виконаних робіт за
актами складає 1150729,23грн. з урахуванням
ПДВ.

Дата підписання актів - 30.08.2013року.

Зазначені акти містять посилання на
договір субпідряду №93 від 03.06.2013року,
як договір, так і акти містять один
об'єкт, на якому виконувались роботи -
хірургічний корпус Обласної дитячої
клінічної лікарні м.Донецька, що
беззаперечно свідчить про виконання
робіт, зазначених в актах, на підставі
вказаного договору.

Заперечень стосовно обсягу
повноважень осіб, які підписували акти
сторони суду не надали.

Відповідно до ст.853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що у
випадку мотивованої відмови
Генпідрядника від прийняття виконаної
роботи сторонами складається акт із
переліком претензій Генпідрядника, а
якщо він визнає можливим - із указівкою
(переліком) необхідних доробок і
терміна їх виконання.

Акти підписано уповноваженими
представниками сторін за відсутності
заперечень стосовно обсягу виконаних
робіт або їх якості, мотивована відмова
від підписання акту у порядку п.6.3
договору відповідачем не направлялась
на адресу позивача, будь-які акти з
переліком претензій сторонами не
складались.

Ствердження відповідача щодо
наявності робіт, які фактично є
невиконаними, але входять в обсяг
робіт, факт виконання яких
підтверджено вказаними актами, суд не
приймає як недоведене належними
доказами у справі. Зокрема, з
матеріалів справи не вбачається, що
перелік робіт, який міститься в листах
від 04.11.2013року та №23 від 05.11.2013року,
входить в обсяг робіт,який був
виконаний та заактований позивачем.
Крім того, у клопотанні від 02.04.2014року
відповідач змінив правову позицію,
визнає позовні вимоги, підтверджує, що
роботи були прийняті у повному обсязі
за відповідними актами
приймання-передачі виконаних робіт.

Виходячи з викладеного, підписані
сторонами акти приймання виконаних
будівельних робіт є належними та
допустимими доказами факту виконання
позивачем прийнятих на себе
зобов'язань за договором субпідряду
№93 від 03.06.2013року.

Внаслідок здійснення господарських
операцій за вимогами податкового
законодавства позивач виписав
податкові накладні за кожним актом.
Копії даних документів містяться в
матеріалах справи.

Договір, як визначено в статті 629 ЦК
України, є обов'язковим до виконання
сторонами.

У статті 526 ЦК України зазначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525 ЦК
України).

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи
або окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк або, за згодою замовника, -
достроково.

Згідно п. 3.2 договору оплата робіт
здійснюється, за умовою отримання
коштів від Замовника, у безготівковій
формі згідно акту (ф-2), підписаного
двома сторонами протягом 5 банківських
днів у розмірі 90%.

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Суд вважає, що строк виконання
зобов'язання з оплати виконаних робіт у
розмірі 90% встановлено сторонами
протягом 5 банківських днів з моменту
підписання акту приймання виконаних
будівельних робіт форми КБ-2в.

Щодо умови отримання коштів від
Замовника суд зазначає наступне.

В силу приписів ч.1 ст. 530 ЦК України
строк виконання зобов'язання може
визначатись подією, яка неминуче
настане.

Одночасно, подією є явище, що виникає
незалежно від волі людей; а дією є
життєвий факт, що є результатом
свідомої, пов'язаної з волею,
діяльності людей, які, у свою чергу,
поділяються на правомірні, тобто такі,
що відповідають правовим нормам, і
неправомірні, які суперечать закону
(правопорушення).

Таким чином, фактично договір містить
умову, відповідно до якої виконання
зобов'язання з оплати коштів за
виконані роботи пов'язано саме з дією
особи, яка не є стороною такого
договору.

За змістом ст.511 ЦК України,
зобов'язання не може створювати
обов'язку для третьої особи.

Крім того, згідно з ч.2 ст.528 ЦК України,
навіть у випадку покладення виконання
обов'язку боржником на іншу особу,
відповідальним за виконання
зобов'язання залишається боржник, а не
така особа.

Також, згідно ч. 2 ст. 838 ЦК України,
генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду.

Посилання відповідача та третьої особи
щодо не проведення оплати відповідних
видів робіт за договором підряду №31
від 03.09.2012року, та, як наслідок,
відсутності зобов'язань з оплати робіт
за актами за серпень 2013року за
договором №93 від 03.06.2013року, не
приймається судом виходячи з
недоведеності даного факту належними
доказами у справі.

Як то, у підтвердження даного факту
надано акти приймання виконаних
будівельних робіт за договором №31 -
№26, №43, №44 за жовтень 2013року, роботи,
вказані в яких, не є ідентичними видам
робіт, які виконані субпідрядником за
актами, заборгованість за які
стягується.

З даних звіту про заборгованість за
бюджетними коштами станом на 01.01.2014року
не вбачається, який саме обсяг
заборгованості у Лікарні перед
відповідачем, підстав виникнення даної
заборгованості.

Акт звірки взаємних розрахунків
відповідача та третьої особи станом на
01.01.2014року, судом не досліджується,
оскільки у матеріалах справи міститься
його незасвідчена копія, яка згідно
ст.36 ГПК України не може вважатись
доказом у справі.

Таким чином, внаслідок викладеного,
Генеральний підрядник (відповідач)
повинен був здійснити оплату робіт за
актами за серпень 2013року в розмірі 90%
від вартості робіт протягом 5
банківських днів з дати підписання
актів (30.08.2013року), тобто, до 06.09.2013року
включно.

Сторонами також погоджено у п.7.2. пп.7.2.1,
7.2.2 договору, що для фінансової
гарантії інтересів Генпідрядника
здійснюється у вигляді грошової
застави в розмірі 10% від встановленої
договірної ціни з подальшою виплатою:
50% від утриманої фінансової гарантії ,
належних за виконані роботи
Генпідрядника, виплачується по
закінченні 15 календарних днів після
виконання п.п. 8.3, 8.4.1, 8.4.4, 8.4.5, 8.4.7 і
усунення недоліків; решта 50%
виплачується через 6 місяців після
виконання п.7.2.1, здачі обладнання,
будівельно-монтажних робіт
Генпідряднику при відсутності
дефектів та недоробок або після їх
усунення.

Тобто, умови договору пов'язують
обов'язок Генпідрядника сплатити
Субпідряднику залишок вартості робіт у
розмірі 5% з настанням умов, які
передбачені п.п. 8.3, 8.4.1, 8.4.4, 8.4.5, 8.4.7.

Одночасно п.п. 8.3, 8.4.1 договору
передбачають порядок усунення
недоліків у виконаній Субпідрядником
роботі та дії, які має право здійснити
Генпідрядник внаслідок наявності
таких недоліків. Підпункти 8.4.4, 8.4.5, 8.4.7
договору передбачають порядок
утримання будівельного майданчика та
робочих місць у чистоті, охорону майна,
обладнання та виконаних робіт з боку
Субпідрядника, порядок
індивідуального випробування
обладнання та систем об'єкта, за
попередньо узгодженою програмою.

Як вбачається з наданих доказів,
будь-яких недоліків при прийнятті
робіт виявлено не було, що унеможливлює
їх усунення. Щодо порядку утримання
майданчика, здійснення належної
охорони майна, у матеріалах справи
відсутні докази порушення позивачем
своїх зобов'язань за договором в цій
частині, будь-яких заперечень з цього
приводу у судовому засіданні з боку
відповідача не висловлювалось. Крім
того, з актів виконаних робіт не
вбачається, що за наслідками їх
виконання сторонами повинно бути
проведено будь-яке випробування
обладнання чи систем об'єкта, програма
такого випробування сторонами не
складалась.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що
згідно пп. 7.2.1 обов'язок Генпідрядника
сплатити Субпідряднику залишок
вартості робіт у розмірі 5% за
відсутності зазначених фактів в строк
15 календарних днів з дати підписання
актів, тобто, по 14.09.2013року включно.

При цьому решта 5%, внаслідок
відсутності претензій з боку
відповідача щодо здачі обладнання,
будівельно-монтажних робіт
Генпідряднику при відсутності
дефектів та недоробок, повинна бути
сплачена через 6 місяців після
виконання п.7.2.1.

Таким чином, відповідач повинен був
сплатити вартість виконаних
будівельних робіт у розмірі 90% в сумі
1035656,31грн. в строк по 06.09.2014року включно,
5% - 57536,46грн. в строк по 14.09.2013року
включно.

Як вбачається з платіжних доручень №5317
від 10.09.2013року, №5360 від 27.09.2013року, №5383
від 08.10.2013року відповідач сплатив
позивачу за виконані роботи за
договором №93 суму 552624,97грн.

Предмет позовних вимог - стягнення 95%
вартості виконаних за договором №93 від
03.06.2013року за актами приймання
виконаних будівельних робіт за серпень
2013року робіт у сумі 544547,20грн.

Здійснивши системний аналіз наведених
вище фактів, суд приходить до висновку,
що матеріалами справи доведено факт
виконання позивачем своїх зобов'язань
у відповідності до умов договору
субпідряду №93 від 03.06.2013року, строк
виконання зобов'язання відповідача на
момент звернення з позовом настав, тому
відповідач зобов'язаний здійснити
оплату 95%вартості виконаних робіт.

Однак сума основного боргу, яку позивач
просить стягнути з відповідача згідно
резолютивної частини позову складає
544547,20грн., при цьому як у тексті
позовної заяви, так у розрахунку до неї,
позивач вказує на наявність
заборгованості в сумі 540567,80грн.

Вираховуючи суму основного боргу суд
виходить з наступного розрахунку:
1035656,31грн. (90% ) + 57536,46грн. (5%) -
552624,97грн.(сплачено відповідачем) =
540567,80грн. та приходить до висновку, що
сума заборгованості складає 540567,80грн.

Положення статті 33 ГПК України
передбачають обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідачем не доведено належними та
допустимими доказами виконання умов
договору в частині повної та
своєчасної оплати виконаних робіт в
сумі 540567,80грн., відповідно МПП
«ДОНСПЕЦТЕХБУД» в односторонньому
порядку порушено взяті на себе
зобов'язання за спірним договором в
частині оплати вартості виконаних
робіт у встановленому договором
порядку.

МПП «ДОНСПЕЦТЕХБУД»позовні вимоги
визнає, про що ним письмово зазначено у
клопотанні від 02.04.2014року.

Відповідно до ч.5 ст.78 ГПК України у разі
визнання позову господарський суд
приймає рішення про задоволення
позову.

Суд вважає, що дії відповідача з
визнання позову не суперечать
законодавству та не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, але приймаючи до уваги
арифметичну помилку, якої припустився
позивач при формулюванні резолютивної
частини позову, суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача основної
заборгованості в сумі 544547,20грн.
підлягають задоволенню у обсязі
540567,80грн., як законні і обґрунтовані,
засновані на діючому законодавстві,
умовах договору та підтверджені
наданими до позову документами, у решті
позовних вимог в цій частині слід
відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3%річних в сумі 3979,40грн., що
розраховані за період з 06.09.2013року по
25.11.2013року на суму 540567,80грн., у зв'язку з
чим, суд зазначає наступне.

Зі змісту статті 625 ЦК України випливає,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само 3% річних з
простроченої суми, здійснюється
незалежно від тієї обставини, чи був
передбачений договором відповідний
захід відповідальності та незалежно
від вини відповідача, оскільки
неможливість виконання грошового
зобов'язання не звільняє від його
виконання.

Перевіривши розрахунок 3%річних,
здійснений позивачем, суд вважає його
невірним з урахуванням наступного.

Як встановлено судом, у строк до 06.09.2013
року включно відповідач мав здійснити
оплату 90% від вартості виконаних робіт
за актами, що становить1035656,31грн.
Відповідно прострочення грошового
зобов'язання на цю суму має місце з
07.09.2013року, тому позивачем невірно
визначено початкову дату періоду
нарахування 3% річних.

Решта 5% від вартості виконаних робіт
мала бути оплачена відповідачем у
строк до 14.09.2013року, тобто починаючи з
15.09.2013 року відповідач мав здійснювати
нарахування 3% річних на суму
заборгованості у розмірі 57536,46грн.

Здійснивши власний розрахунок з
урахуванням вищевикладеного
зауваження та враховуючи здійснені
відповідачем оплати, суд дійшов
висновку, що розмір річних, який є
арифметично вірним за визначений
позивачем період, складає 4174,37грн.

Однак у суду відсутні підстави для
виходу за межі позовних вимог згідно
приписів ст. 83 ГПК України, тому позовні
вимоги щодо стягнення 3% річних
задовольняються в межах заявлених
вимог в розмірі 3979,40грн.

У відповідності до ст.49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів, на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги
задоволені судом частково, стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає судовий збір у розмірі
10890,94грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 511, 526, 528, 530, 610, 612, 625, 629, 837, 838,
854, 882 Цивільного кодексу України; ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 78, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ»
м.Донецьк до Малого приватного
підприємства «ДОНСПЕЦТЕХБУД»
м.Донецьк про стягнення 548526,60грн., у
тому числі основного боргу в сумі
544547,20грн., 3% річних в сумі 3979,40грн.
задовольнити частково.

Стягнути з Малого приватного
підприємства «ДОНСПЕЦТЕХБУД» (83060,
м.Донецьк, вул.Лучезарна, буд.1-в,
ідентифікаційний код 19388604) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОН-СПЕЦ-СТРОЙ» (83087,
м.Донецьк, пр.Гвардейський, буд.15-а, кв.1,
ідентифікаційний код 36513301)
заборгованість в сумі 540567,80грн., 3%
річних в сумі 3979,40грн., витрати по
оплаті судового збору в сумі 10890,94грн.

У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене до Донецького апеляційного
господарського суду протягом десяти
днів. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

У судовому засіданні 14.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду.

Повний текст рішення суду
складено 22.04.2014 року.

Головуючий суддя
А.М. Осадча

Суддя
О.О. Кучерява

Суддя
Ю.В. Сич