ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2014 р.
Справа № 5015/4879/12

За скаргою:Публічного акціонерного
товариства «ВіЕс Банк», м. Львівпро:дії
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиціїу справі:№
5015/4879/12за позовом:Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Крупа
Луцького р-ну Волинської областідо
відповідача:Публічного акціонерного
товариства «Фольксбанк» (після
правонаступництва ПАТ «ВіЕс Банк»), м.
Львівза участі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Публічне
акціонерне товариство «БМ Банк», м.
Київпро:усунення перешкод в
користуванні майном та стягнення
неустойки в сумі 547 202,22 грн. Головуючий
суддя - Крупник Р.В. Судді - Морозюк А.Я.,
Пазичев В.М. Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін: від
заявника:Солтис Б.М. - юрисконсульт
юрид. відділу ПАТ «ВіЕс Банк»
(довіреність № 1196/1275/03 від 16.12.2013р.);від
позивача:ОСОБА_3 - представник
(довіреність б/н від 18.07.2012р.); ОСОБА_4 -
представник (довіреність б/н від
31.03.2014р);від третьої особи:не
з'явився;від Галицького ВДВС
Львівського МУЮ: не з'явився.

Представнику заявника та позивача
роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. За
клопотанням представника позивача
фіксування судового процесу
здійснювалося за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
- програмно-апаратного комплексу
«Оберіг».

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 18.07.2013р.,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013р. у
справі № 5015/4879/12 за позовом ФОП ОСОБА_1
до ПАТ «Фольксбанк» за участі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
ПАТ «БМ Банк» про усунення перешкод в
користуванні майном та стягнення
неустойки в сумі 547 202,22 грн. позовні
вимоги задоволено повністю,
зобов'язано відповідача усунути
перешкоди в користуванні приміщенням
офісу за адресою: м. Луцьк, вул. Чехова, 2,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 547 202,22 грн. неустойки та 12 017,04
грн. судового збору.

13.11.2013р. господарським судом видано
накази про примусове виконання
рішення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.12.2013р. рішення місцевого
суду та постанову апеляційної
інстанції залишено без змін, здійснено
процесуальне правонаступництво ПАТ
«Фольксбанк» на ПАТ «ВіЕс Банк».

11.03.2014р. на адресу господарського суду
надійшла скарга ПАТ «ВіЕс Банк» на
рішення і бездіяльність Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (вих. № 02-4/5142 від 11.03.2014р.).
Ухвалою суду від 12.03.2014р. (головуюча
суддя Чорній Л.З., судді Морозюк А.Я.,
Цікало А.І.) вказану скаргу прийнято до
розгляду, сам розгляд заяви призначено
на 25.03.2014р.

25.03.2014р., у зв'язку з перебуванням судді
Чорній Л.З. у відпустці, повторно
призначено автоматизований розподіл
справи, за результатами якого
визначено головуючого суддю Крупника
Р.В.

В судовому засіданні 25.03.2014р. оголошено
перерву до 04.04.2014р.

01.04.2014р., у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю судді Цікала А.І.
повторно призначено автоматизований
розподіл справи, за результатами якого
сформовано колегію у складі Крупника
Р.В. - головуючий суддя та суддів
Морозюка А.Я. та Пазичева В.М.

Ухвалою господарського суду від
04.04.2014р. розгляд справи відкладено на
16.04.2014р.

16.04.2014р. на адресу господарського суду
від позивача - ФОП ОСОБА_1 надійшло
клопотання про відвід колегії суддів у
зв'язку з виникненням у позивача
сумнівів щодо неупередженості суддів
даної колегії. Ухвалою від 16.04.2014р.
вказане клопотання залишено без
задоволення.

Представник скаржника в судове
засідання 16.04.2014р. з'явився, подану
скаргу підтримав, просив скасувати
постанову головного державного
виконавця Галицького ВДВС Львівського
МУЮ від 10.02.2014р. про відкриття
виконавчого провадження.

В засіданні, зокрема, зазначив, що
вказана постанова була винесена з
порушенням вимог ч.3 ст.23 та ч.3 ст.25 ЗУ
«Про виконавче провадження», оскільки
на момент її прийняття господарським
судом Львівської області винесено
ухвалу від 30.01.2014р., котрою відстрочено
виконання рішення суду від 18.07.2013р. на
виконання котрого і було видано
виконавчі документи, строком на один
місяць. Відтак, постанова від 10.02.2014р.
підлягає скасуванню із закриттям
виконавчого провадження.

Представники позивача в судове
засідання 16.04.2014р. з'явилися, проти
доводів, викладених в скарзі
заперечили, просили відмовити в її
задоволенні повністю.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча належним чином
був повідомлений про час, дату та місце
судового розгляду. В попередньому
судовому засіданні (04.04.2014р.) проти
доводів, викладених в скарзі
заперечував. Зокрема, зазначав, що
посилання скаржника на те, що Галицьким
ВДВС ЛМУЮ при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження від
10.02.2014р. порушено права та інтереси
банку є необґрунтованим, так як на
момент винесення цієї постанови
державному виконавцю не було відомо
про відстрочку виконання рішення
надану судом згідно ухвали від 30.01.2014р.
Про вказану ухвалу скаржник повідомив
орган ВДВС лише 10.02.2014р. - в день, коли
постанова про відкриття виконавчого
провадження вже була винесена
державним виконавцем. Крім цього, як
зазначив державний виконавець, на
наступний день після повідомлення про
надання відстрочки виконання рішення,
ним було винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження від
11.02.2014р. Таким чином, на думку
державного виконавця, при відкритті
виконавчого провадження ним повністю
дотримано вимог чинного законодавства
України, а тому не має підстав для
скасування оскаржуваної постанови.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча належним чином
був повідомлений про час, дату та місце
судового розгляду.

Розглянувши подану скаргу, заслухавши
пояснення представника скаржника та
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що вказану скаргу
слід відхилити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» (надалі - Закон) виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 17 Закону встановлено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою накази господарських судів.

Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.25 Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом, 13.11.2013р.
господарським судом Львівської
області видано Наказ №5015/4879/12 про
примусове виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 18.07.2013р. та постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013р. щодо
стягнення з ПАТ «Фольксбанк» на
користь ФОП ОСОБА_1 12 017,04 грн. судового
збору.

05.02.2014р. стягувачем ОСОБА_1 вказаний
наказ було пред'явлено до виконання
Галицькому ВДВС ЛМУЮ, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи заявою від 30.01.2014р. вх.№ 1372/09-36.

На підставі поданої позивачем заяви,
головним державним виконавцем
Галицького ВДВС ЛМУЮ відкрито
виконавче провадження ВП № 41963624, про що
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 10.02.2014р.

Боржник в обґрунтування поданої скарги
посилається на те, що ухвалою
господарського суду надано відстрочку
виконання рішення на один місяць, а
тому державний виконавець не вправі
був відкривати виконавче провадження,
оскільки згідно положень ч.3 ст. 25
Закону виконавчий документ, виданий на
підставі рішення, яким надано
відстрочку виконання, приймається
державним виконавцем до виконання
після закінчення строку відстрочки в
межах строку, встановленого для його
пред'явлення.

Дійсно, як вбачається з матеріалів
справи, господарським судом Львівської
області винесено ухвалу від 30.01.2014р. у
справі № 5015/4879/12 згідно котрої
відстрочено виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 18.07.2013р. на один місяць.

Відповідно пункту 5 частини першої
статті 26 Закону державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі, якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення.

Однак, колегія суддів бере до уваги те,
що у відповідності до частини п'ятої
статті 12 Закону сторони зобов'язані
протягом трьох робочих днів письмово
повідомити державного виконавця,
зокрема, про виникнення обставин, що
зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження, про
встановлення відстрочки або
розстрочки виконання, зміну способу і
порядку виконання рішення, зміну місця
проживання чи перебування (у тому числі
про зміну їх реєстрації) або
місцезнаходження, а боржник - фізична
особа - про зміну місця роботи.

Колегія суддів зазначає, що вказана
норма Закону базується на принципах
добросовісності та поважного
ставлення як до іншого учасника
виконавчого провадження, так і до
державного виконавця з метою
забезпечення своєчасного та
правомірного вчинення виконавчих дій.

Разом з тим, як встановлено судом,
станом на момент винесення
оскаржуваної постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.02.2014р.,
сторони цього провадження не
повідомили державного виконавця про
надання відстрочки згідно ухвали суду
від 30.01.2014р. З матеріалів справи
вбачається, що лише 10.02.2014р. скаржник
повідомив державного виконавця про
вказану ухвалу господарського суду,
подавши заяву від 10.02.2014р. вх. №578/09-34 про
зупинення виконавчого провадження.
11.02.2014р. на підставі вказаної заяви та
ухвали суду державним виконавцем
винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що дії
державного виконавця з винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 10.02.2014р. правомірні і
здійснені в рамках повноважень,
визначених Законом України «Про
виконавче провадження». А тому, скарга
банку задоволенню не підлягає,
оскільки за змістом положень статті 83
Закону постанову державного виконавця
може бути скасовано лише у випадку,
якщо при її винесенні дії державного
виконавця суперечать вимогам закону.

Таким чином, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК
України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ПАТ «ВіЕс Банк» на
рішення і бездіяльність органів
державної виконавчої служби -
відмовити.

Головуючий суддя
Крупник Р.В.

Суддя
Морозюк А.Я.

Суддя
Пазичев В.М.