м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4406/14 22.04.14
За позовом ТОВ "Придніпров'я"
до ПАТ "Трест
Київпідземшляхбуд-2"
про стягнення 148 043,18 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Середа В.В. (дов.
Від відповідача не прибув
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості у зв`язку з неналежним
виконанням умов договору підряду на
виконання робіт по додатковій
гідроізоляції підземних комунікацій
при реконструкції Національного
спортивного комплексу "Олімпійський" №
28 від 22.06.2014 в розмірі 148 043,18 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 21.03.2014 порушено провадження у
справі №910/4406/14 та призначено до
розгляду на 03.04.2014.
Представник позивача з'явився в судове
засідання 03.04.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
В судове засідання 03.04.2014 представник
відповідача не з'явився, причин не явки
суд не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Розгляд справи відкладено на 22.04.2014.
В судове засідання 22.04.2014 прибув
представник позивача, дав пояснення по
справі, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
В судове засідання 22.04.2014 представник
відповідача не з'явився, причин не явки
суд не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Ухвала суду від 03.04.2014 отримана
відповідачем 09.04.2014, що підтверджується
відміткою на звороті ухвали та
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 02 1 (в матеріалах
справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації -адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2010 між відкритим акціонерним
товариством «Трест
Київпідземшляхбуд-2» (надалі -
відповідач, підрядник за договором) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Придніпров'я»
(надалі - позивач, субпідрядник за
договором) укладено Договір підряду №
28 (надалі - Договір) на виконання робіт
по додатковій гідроізоляції підземних
комунікацій при реконструкції
Національного спортивного комплексу
"Олімпійський" по вул.
Червоноармійській, 55, у Печерському
районі м. Києва.

Пунктом 1.1. Договору встановлено
взаємні зобов'язання сторін: позивач у
порядку та на умовах договору
зобов'язується виконати обумовлені
договором роботи, а відповідач
зобов'язується прийняти належним чином
виконані роботи та оплатити їх.

Ціна договору визначена сторонами як
орієнтовна (динамічна) договірна ціна,
яка може змінюватися у випадках
передбачених п. 2.1. договору, і на момент
укладення договору становила: 498 606
(чотириста дев'яносто вісім тисяч
шістсот шість) грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ - 83 101
(вісімдесят три тисячі сто одна) грн. 00
коп. Фінансування робіт здійснювалось
за рахунок бюджетних коштів.

Строки виконання робіт позивачем були
визначені сторонами у невід'ємному
додатку до договору за № 2 (Календарний
план виконання робіт).

На виконання вимог п.2.3. Договору
Сторонами укладено Додаткову угоду від
02.08.2010 № 1, за якою у зв'язку зі
збільшенням обсягів робіт за
дорученням Генпідрядника змінено ціну
Договору, яка після підписання угоди
становила 835 597 (вісімсот тридцять п'ять
тисяч п'ятсот дев'яносто сім) грн. 96 коп.,
в т.ч. ПДВ, а також введено в дію
Календарний план у новій редакції.

14.09.2011 сторони уклали Додаткову угоду №
2, якою врегульовано внесення змін до
Договору у зв'язку із приведенням
підрядником найменування у
відповідність до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства», а саме: із
ВАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» на ПАТ
«Трест Київпідземшляхбуд-2», яке є
правонаступником всіх прав та
обов'язків підрядника.

Згідно п. 1 даної Додаткової угоди та
раніше укладеної Додаткової угоди № 1
загальна орієнтовна ціна робіт
становить 1 353 891 (один мільйон триста п
'ятдесят три тисячі вісімсот дев'яносто
одна) грн. 16 коп. (в т.ч. ПДВ).

Строк виконання робіт позивачем
визначено відповідно до Календарного
плану, що є додатком № 2/1 до цієї
Додаткової угоди.

Порядок здачі-прийняття виконаних
робіт, встановлений розділом 8
Договору, передбачає підписання Акту
прийняття виконаних будівельних робіт
(форма КБ-2в, надалі - Акт) та Довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
(форма КБ-3, надалі - Довідка) з метою
обліку виконаних робіт, проведення їх
оплати відповідно до Договору.

Пунктом 8.2 Договору встановлений
обов'язок відповідача після одержання
від позивача Акту та Довідки
перевірити обсяг та якість виконаних
робіт та не пізніше 10 робочих днів з
дати одержання зазначених документів
за відсутності заперечень підписати
їх.

Відповідач відповідно до умов Договору
(п. 3.1.2.) має здійснити оплату виконаних
позивачем робіт протягом 10 банківських
днів у наступному місяці за звітним на
підставі підписаних уповноваженими
представниками сторін Актів та Довідок
за фактично виконані роботи.

У листопаді 2011 року позивачем було
завершено виконання третього етапу
виконання робіт згідно Додаткової
угоди № 2, внаслідок сторонами було
підписано Акт та Довідку на суму 130 891
(сто тридцять тисяч вісімсот дев'яносто
одна) грн. 16 коп. (з урахуванням ПДВ).

Підписання цього Акта свідчить про те,
що відповідач прийняв без заперечень
роботи виконані позивачем належним
чином та у повному обсязі, проте
знехтував своїм обов'язком провести
оплату виконаних робіт до 16.01.2012.

Як свідчать матеріали справи, 02.04.2012 на
рахунку позивача востаннє зафіксовано
надходження оплати за Договором у
розмірі 11 829 (одинадцять тисяч вісімсот
двадцять дев'ять) грн. 35 коп.

У результаті таких дій відповідача
станом на день розгляду справи у нього
виникла заборгованість перед
позивачем по оплаті виконаних робіт за
вказаним Актом у розмірі 112 341 (сто
дванадцять тисяч триста сорок одна)
грн. 11 коп.

У відповідності до п. 3.1.5. Договору
"кінцеві розрахунки здійснюються у
місячний термін після виконання і
приймання всіх передбачених Договором
робіт та підписання акта державної
(робочої) комісії з прийняття об'єкта в
експлуатацію, затвердженого в
установленому порядку.

Відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України № 461 від 13.04.2011
«Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів» (зі
змінами, далі постанова №461), акт
складається без участі позивача, та є
підставою для видачі Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
сертифікату.

Замовником будівництва стадіону та
розпорядником бюджетних коштів було
визначено Державне підприємство «НСК
«Олімпійський» та Міністерство
України у справах сім'ї, молоді та
спорту, що відповідає вимогам статей 1,5
Закону України «Про організацію та
проведення фінальної частини
чемпіонату Європи 2012 року з футболу в
Україні» та постановою Кабінету
Міністрів України №107 від 22.02.2008, що є
загальновідомим фактом.

Постановою №461 прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належить до IV
і V категорії складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Інспекцією
сертифікату.

Судом встановлено, що спірний об'єкт
було введено в експлуатацію та
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві видано сертифікати серії KB
№ 0 від 06.10.2011, серії KB № 6 від
28.04.2012.

Враховуючи наведене, протягом майже
двох років відповідачем не здійснено
кінцевого розрахунку, який передбачає
повернення суми договірного
забезпечення у розмірі 26 841,80 грн.

Пунктом 10.1. Договору Сторони
встановили обов'язок Сторони, яка
невиконанням або неналежним
виконанням завдала іншій Стороні
збитків, відшкодувати їх у
добровільному порядку, проте
відповідачем не було вчинено
необхідних дій для належного виконання
зобов'язань.

Суд зазначає, що у разі відсутності
коштів для оплати замовник був вправі
та мав фактичну можливість призупинити
виконання умов договору з моменту
виявлення відсутності коштів для
оплати робіт, а не приймати їх
результати.

Таким чином, відповідач своїми діями
(не проведення розрахунків за виконані
роботи та неповернення суми
договірного забезпечення) порушив
умови договору щодо належного та
добросовісного виконання зобов'язання
по договору, наслідком чого є
неотримання позивачем коштів у сумі 139
212,91 грн.

Відмова в оплаті - є відмовою у
виконанні взятих на себе за договором
зобов'язань, а це порушення умов
договору і прав позивача на отримання
узгоджених сум зобов'язання, що
зумовило звернення останнього до суду
із вимогою про зобов'язання примусово
сплатити суми грошового зобов'язання.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ч. 3 ст. 875 цього Кодексу до
договору будівельного підряду
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника.

Оскільки відповідач не виконав взятих
на себе зобов'язань за договором щодо
оплати здійснених позивачем робіт та
не повернув суму договірного
забезпечення, то позовні вимоги про
стягнення з нього грошових коштів в
розмірі 139 212,91 грн. є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 7 979,57 грн.
та інфляційні збитки в сумі 850,70 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
частина 1 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних
становлять 7 979,57 грн., а інфляційні
збитки - 850,70 грн. Суд вважає даний
розрахунок обґрунтованим та
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Придніпров'я" задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2"
(02105, м. Київ, вул. Тампере, буд. 13-б, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Придніпров'я" (50059, Дніпропетровська
обл., м. Кривий Ріг, вул. Грибоєдова, буд.
26, ) основний борг в
розмірі 139 212(сто тридцять дев'ять тисяч
двісті дванадцять) грн. 91 коп., 3% річних
в сумі 7 979(сім тисяч дев'ятсот сімдесят
дев'ять) грн. 57 коп., інфляційні збитки в
сумі 850(вісімсот п'ятдесят) грн. 70 коп. та
судовий збір у розмірі 2 960(дві тисячі
дев'ятсот шістдесят) грн. 86 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, та
може бути оскаржене в порядку та
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання повного тексту рішення -
25.04.2014