КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р. Справа№ 14/307

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача за первісним позовом:
Тарасенко А.І.

від відповідача за первісним позовом:
Скиба М.М.

від третьої особи без самостійних
вимог: не з'явились

від відповідача за зустрічним позовом:
Сидоренко Ю.А.

від третьої особи з самостійними
вимогами: не з'явились

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р.
(головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді
Майданевич А.Г., Корсакова Г.В.)

у справі №14/307

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо»

до Приватного акціонерного товариства
«Київавтоматика»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Продексім»

про стягнення 10 042 292,03 доларів США

за зустрічним позовом Приватного
акціонерного товариства
«Київавтоматика»

до Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум»

про визнання недійсним договору
іпотеки та додаткового договору

за позовом третьої особи з
самостійними вимогами на предмет спору
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Базіс Поінт»

про визнання зобов'язання за договором
іпотеки такими, що припинились

ВСТАНОВИВ:

26.06.2013р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «Абріо» до
Київського апеляційного
господарського суду була подана заява
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2012р., згідно з якої товариство
просить апеляційний суд переглянути
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р. у
справі №14/307 за нововиявленими
обставинами, скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р.,
апеляційну скарги ПрАТ
«Київавтоматика» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 23.05.2012р. у справі
№14/307 залишити без змін, стягнути з ПрАТ
«Київавтоматика» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» судові
витрати у розмірі 35 557,00 грн. Також ТОВ
«Абріо» просить апеляційний
господарський суд вжити заходів до
забезпечення позову, а саме: накласти
арешт на майно - нежилі приміщення (в
літ. А), розташовані за адресою: м. Київ,
вул. Народного ополчення, буд. 1,
загальною площею 7 747,00 кв.м., що складає
98/100 частин від нежитлового будинку
площею 7 924,30 кв.м. та належать ПрАТ
«Київавтоматика»; заборонити ПрАТ
«Київавтоматика» та іншим особам
вчиняти будь-які дії, що стосуються
нежилих приміщень (в літ. А),
розташованих за адресою: м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1, загальною
площею 7 747,00 кв.м., що складає 98/100 частин
від нежитлового будинку площею 7 924,30
кв.м. та належить ПрАТ
«Київавтоматика».

Як на нововиявлену обставину заявник
посилається на рішення судів у справі
№35/148, якими, як він зазначає, був
встановлений факт набуття права
власності Закритим акціонерним
товариством «Київавтоматика» на
нежилі приміщення (в літ. А),
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1, загальною
площею 7 747,00 кв.м., що складає 98/100 частин
від нежитлового будинку площею 7 924,30
кв.м. в силу закону згідно з Установчим
договором про створення ЗАТ
«Київавтоматика» від 22.07.1994р. Заявник
вказує, що факт виникнення права
власності на предмет іпотеки у ПрАТ
«Київавтоматика» з 22.07.1994р., тобто ще до
дати укладення спірного договору, має
істотне значення для правильного
вирішення даної конкретної справи. На
думку ТОВ «Абріо», якби ця обставина
була відома суду під час винесення
судового акта, то вона обов'язково
вплинула б на остаточні висновки суду
щодо моменту виникнення права
власності у ПрАТ «Київавтоматика», а,
отже, є нововиявленою обставиною та
підставою для перегляду рішення суду
апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2013р. заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р. у
справі №14/307 залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.01.2014р. ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
01.10.2013р. у справі №14/307 скасовано, справу
№14/307 передано до Київського
апеляційного господарського суду для
нового розгляду заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Абріо»
про перегляд постанови Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2012р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.02.2014р.
колегією суддів у складі головуючий
суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О.,
Синиця О.Ф. було прийнято до
провадження заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Абріо»
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2012р. у справі №14/307 та розгляд справи
призначено на 17.03.2014р.

Приватним акціонерним товариством
«Київавтоматика» надані апеляційному
суду письмові пояснення стосовно заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р., за
якими просить залишити без змін
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р. у
справі №14/307.

ПрАТ «Київавтоматика» зазначає, що
обставини, на які ТОВ «Абріо»
посилається як на нововиявлені, не є
такими у розумінні ст. 112 ГПК України,
оскільки представник ТОВ «Абріо»
неодноразово ознайомлювався з
матеріалами справи, а, отже, знав про
існування судової справи №35/148. Також,
ПрАТ «Київавтоматика» вказує на те, що
в іпотеку був переданий не окремий
виділений в натурі об'єкт нерухомого
майна, а частина будинку, яка в натурі
виділена не була, оскільки виділеним в
натурі об'єктом нерухомого майна був
будинок, право власності на який
12.04.2004р. було зареєстровано БТІ за
реєстраційним номером 133з в
реєстраційній книзі №1з-280, водночас у
Договорі іпотеки вказано, що нежилі
приміщення були зареєстровані БТІ
також за реєстраційним номером 133з в
реєстраційній книзі №1з-280.

Інші сторони у справі не надали
апеляційному суду письмових пояснень
щодо суті заяви ТОВ «Абріо» заяви про
перегляд постанови Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2012р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014р.
розгляд справи було відкладено
відповідно до ст. 77 ГПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
позивача за первісним позовом, третьої
особи без самостійних вимог та третьої
особи з самостійними вимогами, розгляд
справи відкладено на 31.03.2014р.

В судове засідання 07.04.2014р. представник
третьої особи без самостійних вимог та
третьої особи з самостійними вимогами
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Справа слухалась з оголошеною в
судовому засідання перервою 31.03.2014р. на
підставі ст. 77 ГПК України.

Розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Абріо»
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2012р., Київський апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

Акціонерний комерційний банк «Форум»
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовною заявою до Закритого
акціонерного товариства
«Київавтоматика» про стягнення з
останнього заборгованості в сумі 8 672
847,45 доларів США, що станом на 25.06.2009р. по
курсу НБУ становило 66 689 167,65 грн., шляхом
звернення стягнення на заставлене
майно, що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 1,
загальною площею 7 747,00 кв.м., що складає
98/100 частин від нежилого будинку площею
7 924,30 кв.м., та розташований на земельній
ділянці площею 0,5476 га.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Базіс Поінт», як
третьою особою з самостійними вимогами
на предмет спору, було подано позову
заяву, за якою товариство просило суд
визнати зобов'язання Закритого
акціонерного товариства
«Київавтоматика» перед Акціонерним
комерційним банком «Форум» згідно
Договору іпотеки від 30.07.2007р. такими, що
припинилися.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.02.2010р. у справі №14/307
прийнято позовну заяву третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Базіс Поінт» та
допущено вступ третьої особи у справі
№14/307.

Публічним акціонерним товариством
«Банк Форум» подана заяву про
уточнення позовних вимог, за якою
товариство просило суд в рахунок
погашення заборгованості ТОВ
«Продексім» перед ПАТ «Банк Форум» за
Кредитним договором №190/07/00-KLMV від
30.07.2007р. в розмірі 9 851 275,09 доларів США (з
яких 8 138 000,00 доларів США -
заборгованість з повернення кредитних
коштів, 1 713 275,09 доларів США -
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитними коштами), що за
офіційним курсом НБУ станом на 03.09.2010р.
становить 77 803 400,41 грн. та 12 914,83 грн. пені
за несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитними коштами
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: нежилі приміщення (в літ. А),
загальною площею 7 747,00 кв.м., що складає
98/100 частин від нежитлового будинку
площею 7924,30 кв.м., розташовані за
адресою: м. Київ, вул. Народного
Ополчення, буд. 1, та належать ЗАТ
«Київавтоматика» на праві власності,
надавши ПАТ «Банк Форум» право на
продаж від свого імені такого предмету
іпотеки будь-якій особі - покупцю в
порядку ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» з усіма повноваженнями,
необхідними для здійснення продажу
предметі іпотеки, в тому числі з правом
отримання від органів реєстрації прав
власності на нерухоме майно
документів, необхідних для оформлення
договору купівлі-продажу. Встановити
початкову ціну продажу предмету
іпотека, а саме: нежилих приміщень (в
літ. А), загальною площею 7747,00 кв.м., що
складає 98/100 частин від нежитлового
будинку площею 7 924,30 кв.м., розташовані
за адресою: м. Київ, вул. Народного
ополчення, буд. 1, в розмірі оціночної
вартості вказаної нерухомості, що
підлягає визначенню незалежним
суб'єктом оціночної діяльності на
момент такого продажу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.09.2010р. задоволено заяву ЗАТ
«Київавтоматика» про залучення до
участі у справі Товариство з обмеженою
відповідальністю «Продексім» в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.

Закритим акціонерним товариством
«Київавтоматика» подано зустрічний
позов до Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» про визнання
недійсним Договору іпотеки від 30.07.2007р.,
за реєстрований в реєстрі за №5504;
визнання недійсним Додаткового
договору від 20.11.2007р. за р. №7635 до
Договору іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.09.2010р. зустрічна позовна
заява ЗАТ «Київавтоматика» була
прийнята до сумісного розгляду разом з
первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.02.2012р. змінено найменування
відповідача за первісним позовом,
позивача за зустрічним позовом Закрите
акціонерне товариство
«Київавтоматика» на Приватне
акціонерне товариство
«Київавтоматика»; замінено позивача за
первісним позовом, відповідача за
позовом третьої особи із самостійними
вимогами на предмет спору (Публічне
акціонерне товариство «Банк Форум»
його процесуальним правонаступником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Абріо».

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Абріо» подана заява
про збільшення позовних вимог, за якою
просило суд стягнути з Приватного
акціонерного товариства
«Київавтоматика» на його користь
заборонність за Кредитним договором
від 30.07.2007р. в сумі 10 042 292,03 доларів США,
що за офіційним курсом НБУ станом на
07.03.2012р. становить 80 217 828,74 грн., з якої
основана сума заборгованості за
кредитом - 8 138 000,00 доларів США та
проценти за користування кредитними
коштами - 1 904 292,03 доларів США. Звернути
стягнення на предмет іпотеки за
Договором іпотеки від 30.07.2007р., а саме:
нежилі приміщення (в літ. А), які
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Народного Ополчення, будинок 1, до
складу яких входять нежилі приміщення
(в літ. А), загальною площею 7 747,00 кв.м., що
складає 98/100 частин від нежилого
будинку площею 7 924,30 кв.м., та кошти від
реалізації предмету іпотеки направити
на погашення заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продексім» за
Кредитним договором від 30.07.2007р.
Встановити спосіб реалізації нежилих
приміщень (в літ. А), які знаходяться за
адресою м. Київ, вул. Народного
Ополчення, будинок 1, шляхом їх продажу
на прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, з початковою
ціною реалізації предмета іпотеки 111 347
631,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 23.05.2012р. у справі №14/307
первісний позов задоволено повністю,
стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Київавтоматика" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Абріо"
заборгованість за Кредитним договором
від 30.07.2007 р. №190/07/00-KLMV в сумі 10 042 292,03
доларів США, що за офіційним обмінним
курсом Національного банку України
станом на 07.03.2012 року становить 80 217 828,74
грн., з якої сума основної
заборгованості за кредитом - 8 138 000,00
доларів США та проценти за
користування кредитними коштами - 1 904
292,03 доларів США шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки за
Договором іпотеки, посвідченим 30.07.2007р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 5504, а
саме: нежилі приміщення (в літ. А) а саме:
нежилі приміщення (в літ. А), які
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1, до складу
яки входять: нежилі приміщення (в літ. А)
загальною площею 7 747,00 кв. м., що складає
98/100 частин від нежитлового будинку
площею 7 924,30 кв. м. та кошти від
реалізації предмету іпотеки
направлено на погашення
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продексім" за
Кредитним договором № 190/07/00-KLMV від
30.07.2007р., укладеним між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Продексім"
та Акціонерним комерційним банком
"Форум"; встановлено спосіб реалізації
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, з початковою ціною
реалізації предмета іпотеки 111 347 631,00
грн.; стягнуто з Приватного
акціонерного товариства
"Київавтоматика" на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Абріо"
суму сплаченого державного мита у
розмірі 25 500,00 грн., 315,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та 5 000,00 грн. витрат з
оплати проведення судової експертизи;
в задоволенні зустрічного позову
відмовлено повністю; задоволенні
позову третьої особи з самостійними
вимогами на предмет спору відмовлено
повністю.

Судом першої інстанції за результатом
розгляду справи №14/307 було встановлено,
що між Публічним акціонерним
товариством «Банк Форум», як
кредитором, та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Продексім», як
позичальником, був укладений Кредитний
договір №190/07/00-KLMV від 30.07.2007р.

Також 28.07.2008р. між цими ж сторонами
укладено Додатковий договір до
Кредитного договору.

За умовами Кредитного договору
кредитор надає позичальнику строком по
27.07.2009р. під 23% річних у гривні та під 13%
річних у доларах США кредитні кошти у
гривні та/або доларах США у формі
невідновлювальної кредитної лінії для
придбання пакету акцій (81,374%) ЗАТ «АТП
Меблі», придбання корпоративних праві
ТОВ «Роял Топ» та поповнення обігових
коштів. При цьому позичальник
зобов'язався сплачувати проценти за
фактичний строк користування
кредитними коштами щомісячно, за
період з 26-го числа попереднього місяця
по 25-те число поточного місяця включно,
а у разі несвоєчасного повного чи
часткового повернення коштів та за
несвоєчасну повну чи часткову сплату
процентів, позичальник сплачує
неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2
процентів за кожен день прострочення
(п. 2.5., п. 2.6., п. 4.1. Кредитного договору).

Господарським судом також встановлено,
що на виконання умов Кредитного
договору Публічним акціонерним
товариством «Банк Форум» було надано
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Продексім» кредитні
кошти. Разом з тим ТОВ «Продексім»
взяті на себе зобов'язання не виконало,
не погасило заборгованість за
кредитом та процентами за користування
кредитом.

При цьому, 30.07.2007р. між Приватним
акціонерним товариством
«Київавтоматика», як іпотекодавцем, та
Публічним акціонерним товариством
«Банк Форум», як іпотекодержателем,
укладено Договір іпотеки та Додатковий
договір до іпотеки від 20.11.2007р., якими
забезпечено виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Продексім» зобов'язань, що випливають
з Кредитного договору №190/07/00- KLMV від
30.07.2007р. та додаткових угод до нього.
Предметом іпотеки стало нерухоме
майно: нежилі приміщення (в літ. А),
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1, які
належать іпотекодавцю на праві
приватної власності на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
Першою Київською державною
нотаріальною конторою від 28.02.1994р. за
№9-1405, дублікат якого виданий Першою
Київською державною нотаріальною
конторою 18.08.2004р. за №21-4744 та
зареєстрованого в Київському міському
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 12.10.2004р. за №133-з.
Предмет іпотеки включає в себе: нежилі
приміщення (в літ. А), загальною площею 7
747,00 кв.м., що складає 98/100 частин від
нежитлового будинку площею 7 924,30 кв.м.
(п. 1.2. Договору іпотеки від 30.07.2007р.).

Крім того 08.11.2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Абріо» та
Публічним акціонерним товариством
«Банк Форум» укладено Договір
купівлі-продажу права вимоги за
Кредитним договором №190/07/00- KLMV від
30.07.2007р. та додатковими угодами до
нього, відповідно до умов якого ТОВ
«Абріо» набуло прав первісного
кредитора до ТОВ «Продексім», яке
виникло з Кредитного договору №190/07/00-
KLMV від 30.07.2007р. на суму 10 042 292,03 доларів
США.

Також між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ
«Абріо» укладено Договір від 08.11.2011р.
про відступлення права вимоги за
іпотеками.

Отже, задовольняючи первісний позов
ТОВ «Абріо» про стягнення з ПАТ
«Київавтоматика» заборгованості за
Кредитним договором від 30.07.2007р.
№190/07/00-KLMVв сумі 10 042 292,03 доларів США, що
за офіційним обмінним курсом
Національного банку України станом на
07.03.2012р. становить 80 217 828,74 грн. шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
за Договором іпотеки від 30.07.2007р., а
саме: нежилі приміщення (в літ. А), які
знаходяться за адресою м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд., до складу
яких входять нежилої приміщення (в літ.
А) загальною площею 7 747,00 кв.м., що
складає 98/100 частин від нежитлового
будинку площею 7 924,30 кв.м. із
встановленням способу реалізації
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною
реалізації предмета іпотеки 111 347 631,00
грн., суд виходив з наступного:

- матеріалами справи підтверджується
факт порушення позичальником - ТОВ
«Продексім (у даній справі - третя особа
без самосійних вимог на предмет спору),
умов Кредитного договору щодо
повернення суми кредиту та сплаті
процентів за користування кредитними
коштами в строк, передбачений умовами
Кредитного договору, з огляду на що
позивач за первісним позовом - ТОВ
«Абріо» на підставі цього Кредитного
договору та Договору купівлі-продажу
права вимоги від 08.11.2011р. набув право
вимагати повернення суми
заборгованості в розмірі 10 042 292,03
доларів США;

- враховуючи те, що в забезпечення
виконання зобов'язання позичальника за
Кредитним договором був укладений
Договір іпотеки від 30.07.2007р., а також те,
що ПрАТ «Київавтоматика», як
іпотекодавцем, на вимогу кредиторів
також не було погашено заборгованості,
згідно цього Договору іпотеки та ст.ст.
546, 575 Цивільного кодексу України, ст.ст.
33, 35 39, ч. 6 ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», ст. 24 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрації обтяжень», а також з огляду
на висновок №4748/11-42 від 28.12.2011р. судової
будівельно-технічної експертизи
звернуто стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу його на прилюдних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною
реалізації предмета іпотеки 111 347 631,00
грн.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову Приватного акціонерного
товариства «Київавтоматика» до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» про визнання недійсним
Договору іпотеки від 30.07.2007р. та
визнання недійсним Додаткового
договору від 12.11.2007р. №7635, який був
обґрунтований тим, що в іпотеку
передані об'єкти нерухомості, що не є
окремим виділеним в натурі об'єктом
права власності, а є частковою
нерухомого майна розміром 98/100 частини
нежитлового будинку площею 7 924,30 кв.м. в
м. Києві по вул. Народного ополчення,
буд. 1, суд першої інстанції виходив з
того, що станом на момент укладення
спірного Договору іпотеки нежилі
приміщення загальною площею 7 924,30 кв.м.
перебували у власності Приватного
акціонерного товариства
«Київавтоматика». На підтвердження
цьому судом були прийняті докази:

- реєстраційне посвідчення від 12.10.2004р.
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
яким посвідчено, що цілісний майновий
комплекс в м. Києві, по вул. Народного
ополчення, буд. №1 зареєстровано за
організацією орендарів Київського
спеціалізованого орендного
підприємства «Будавтоматика»;

- статут Приватного акціонерного
товариства «Київавтоматика», в п. 1.1.
якого зазначено, що ПрАТ
«Київавтоматика» створене шляхом
реорганізації у формі перетворення
орендного підприємства
«Будавтоматика». ЗАТ «Київавтоматика»
є правонаступником всіх прав та
обов'язків орендного підприємства
«Будавтоматика»;

- належним чином засвідчена копія
Свідоцтва про право власності від
22.12.2008р., виданого Головним управлінням
комунальної власності м. Києва
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), відповідно до якого
нежилі приміщення загальною площею 7
747,40 кв.м., що складає 98/100 частини
адміністративного будинку,
розташованого за адресою: вул.
Народного ополчення, №1, м. Київ, дійсно
належать Закритому акціонерному
товариству «Київавтоматика» на праві
приватної власності;

- відсутність доказів того, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еден Груп» володіє
часткою 2/100 нежилих приміщень, що
розташовані за адресою: м.. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог третьої особи з самостійними
вимогами на предмет спору про визнання
зобов'язання за Договором іпотеки від
30.07.2007р. такими, що припинились,
господарський суд зазначив, що
оскільки сторонами не надано жодних
доказів погашення заборгованості за
Кредитним договором №190/07/00- KLMV від
30.07.2007р., то зобов'язання за Договором
іпотеки від 30.07.2007р. не припинились, а їх
включення до реєстру вимог кредиторів
до моменту їх задоволення не впливає на
право Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» вимагати від
Приватного акціонерного товариства
«Київавтоматика» погашення боргу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р. у
справі №14/307, яка залишена без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 02.10.2012р., рішення
Господарського суду міста Києва від
23.05.2012р. скасовано частково, прийнято в
частині скасування нове рішення, яким у
задоволенні первісного позову
відмовлено повністю, зустрічний позов
Приватного акціонерного товариства
«Київавтоматика» до Публічного
акціонерного товариства «Банк «Форум»
про визнання недійсним договору
іпотеки та додаткового договору
задоволено повністю, визнано недійсним
Договір іпотеки від 30.07.2007р.,
зареєстрований в реєстрі за №5504, що
укладений між Закритим акціонерним
товариством «Київавтоматика»,
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство
«Київавтоматика», та Акціонерним
комерційним банком «Форум», яке
змінило свою назву на Публічне
акціонерне товариство «Банк «Форум»;
визнано недійсним Додатковий договір
від 20.11.2007р. за №7635 до Договору іпотеки,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 30.07.2007р. за №5504, що
укладений між Закритим акціонерним
товариством «Київавтоматика»,
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство
«Київавтоматика», та Акціонерним
комерційним банком «Форум», яке
змінило свою назву на Публічне
акціонерне товариство «Банк «Форум»;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» на користь
Приватного акціонерного товариства
«Київавтоматика» судовий збір у
розмірі 32 726,50 грн. за перегляд рішення
Господарського суду міста Києва в
апеляційному порядку; в частині
відмови у задоволенні позову третьої
особи з самостійними вимогами на
предмет спору залишено рішення
Господарського суду міста Києва без
змін.

В постанові від 04.09.2012р. Київський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про наступне:

- докази, які є в матеріалах справи, не
дають можливості дійти беззаперечного
висновку щодо правомірності
підписання Договору іпотеки від
30.07.2007р., оскільки під час його
підписання нежиле приміщення
перебувало у власності іншого
підприємства, про що свідчить
довідка-характеристика, де зазначено,
що нерухоме майно, яке знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Народного
ополчення, 1, зареєстровано в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації в реєстровій книзі під
реєстраційним номером 133-з за Закритим
акціонерним товариством
«Київавтоматика» 2/100 від нежилої
будівлі площею 7 924,30 кв.м. та за
організацією орендарів Київського
спеціалізованого орендного
підприємства «Будавтоматика» 98/100 від
нежитлової будівлі площею 7 927,30 кв.м.
При цьому Свідоцтво про право
власності, видане Головним управління
комунальної власності м. Києва
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), відповідно до якого
нежилі приміщення загальною площею 7
747,40 кв.м., що складає 98/100 частини
адміністративного будинку,
розташованого за адресою: вул.
Народного ополчення №1, м. Київ, дійсно
належать Закритому акціонерному
товариству «Київавтоматика» на праві
приватної власності, видано лише
22.12.2008р, тобто після підписання
спірного Договору іпотеки.

Також апеляційний суд у постанові від
04.09.2012р. погодився з твердженням ПрАТ
«Київавтоматика» про те, що предметом
іпотеки є майно, яке не є окремим
виділеним в натурі об'єктом права
власності, а часткою нерухомого майна
розміром 98/100 частини нежитлового
будинку площею 7 924,30 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1

Як зазначено вище, 26.06.2013р. до
Київського апеляційного
господарського суду надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р., згідно
з якої товариство просить апеляційний
суд переглянути постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2012р. у справі №14/307 за
нововиявленими обставинами, скасувати
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р.,
апеляційну скарги ПрАТ
«Київавтоматика» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 23.05.2012р. у справі
№14/307 залишити без змін, стягнути з ПрАТ
«Київавтоматика» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» судові
витрати у розмірі 35 557,00 грн.

Як на нововиявлену обставину заявник
посилається на рішення судів у справі
№35/148, якими був встановлений факт
набуття права власності Закритим
акціонерним товариством
«Київавтоматика» на нежилі приміщення
(в літ. А), розташовані за адресою: м.
Київ, вул. Народного ополчення, буд. 1,
загальною площею 7 747,00 кв.м., що складає
98/100 частин від нежитлового будинку
площею 7 924,30 кв.м. в силу закону згідно з
Установчим договором про створення ЗАТ
«Київавтоматика» від 22.07.1994р.

Перегляд рішень, ухвал, постанов
господарського суду за нововиявленими
обставинами регулюється розділом ХІІІ
ГПК України.

Статтею 112 ГПК України передбачено, що
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають
істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

Отже, нововиявлена обставина це -
юридичний факт, який передбачений
нормами права і тягне виникнення, зміну
або припинення правовідносин;
юридичний факт, що має істотне значення
для правильного вирішення даної
конкретної справи. Якби нововиявлена
обставина була відома суду під час
винесення судового акта, то вона
обов'язково вплинула б на остаточні
висновки суду: юридичний факт, який
існував на момент звернення заявника
до суду з позовом і під час розгляду
справи судом; юридичний факт, який не
міг бути відомий ані особі, яка заявила
про це в подальшому, ані суду, що
розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №17 «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами» до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правовій факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Відповідно до пункту 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили" від 27.02.1981р. №
1 (із наступними змінами) як
нововиявлені можуть розглядатись
обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, які існували на час
постановлення рішення, ухвали,
постанови, але про них не знали і не
могли знати заявник і суд.

Днем виникнення названих обставин слід
вважати день, коли вони стали або
повинні були стати відомі заявникові.

Зі змісту розділу ХІІІ ГПК України
вбачається, що прийняття заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами не означає
обов'язкового скасування чи зміни
рішення, що переглядається. Результат
перегляду повинен випливати з оцінки
доказів, зібраних у справі, і
встановлення господарським судом на
основі цієї оцінки наявності або
відсутності нововиявлених обставин,
визначення їх істотності для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається. Аналогічна правова
позиція викладена в пункті 8.6.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №17 «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами».

Як вбачається з постанови Київського
апеляційного господарського суду у
справі №14/307 в її основу покладено
відсутність в іпотекодавця - ПрАТ
«Київавтоматика» на момент укладення
спірного Договору іпотеки прав, а саме
права власності, на предмет іпотеки,
який був переданий в іпотеку в
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань за Кредитним договором
№190/07/00- KLMV від 30.07.2007р., а також те, що
передане в іпотеку нерухоме майно не
було зареєстроване у встановленому
порядку як окремий виділений у натурі
об'єкт права власності, є порушенням ст.
5 Закону України «Про іпотеку».

Разом з тим, як свідчать факти,
встановлені рішенням Господарського
суду міста Києва від 27.06.2007р. у справі
№35/148 за позовом Закритого
акціонерного товариства
«Київавтоматика» до Головного
управління комунальної власності у м.
Києві (Київської міської державної
адміністрації) про визнання права
власності та зобов'язання вчинити дії
та постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.03.2008р. у
справі №35/148, згідно Установчого
договору про створення Закритого
акціонерного товариства
«Київавтоматика» від 21.07.1994р. ПрАТ
«Київавтоматика», як правонаступник
Київського спеціалізованого орендного
підприємства «Будавтоматика», отримав
право власності на нежилі приміщення
загальною площею 7 747,4 кв.м., що складає
98/100 частини адміністративного будинку,
розташованого за адресою: вул.
Народного ополчення, буд. 1, що в свою
чергу було придбано на підставі
Договору купівлі-продажу державного
майна від 28.02.1994р., укладеного
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву та
організацією орендарів Київського
спеціалізованого орендного
підприємства «Будавтоматика». Крім
того, судами у справі №35/148 було
встановлено, що 12 жовтня 2004р. Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна видано
реєстраційне посвідчення, яким
зареєстровано право власності на
вказане нерухоме майно за організацією
орендарів Київського спеціалізованого
орендного підприємства
«Будавтоматика» та записано в
реєстрову книгу №1з-280 за реєстровим
№133з. Тобто, було вказано, що нежилі
приміщення загальною площею 7 747,4 кв.м.,
що складає 98/100 частини
адміністративного будинку,
розташованого за адресою: вул.
Народного ополчення, буд. 1,
зареєстровані в установленому порядку
як окремий виділений в натурі об'єкт
права власності.

Таким чином, встановлені у справі №35/148
обставини щодо наявності у ПрАТ
«Київавтоматика» на момент підписання
Договору іпотеки від 30.07.2007р. права
власності на нежилі приміщення
загальною площею 7 747,4 кв.м., що складає
98/100 частини адміністративного будинку,
розташованого за адресою: вул.
Народного ополчення, буд. 1, та
реєстрації цих нежилих приміщень як
окремого виділеного у натурі об'єкта
права власності, спростовують факт
порушення в момент вчинення правочину -
Договору іпотеки від 30.07.2007р. ст. 5
Закону України «Про іпотеку», яка
передбачає, що предметом іпотеки
можуть бути один або декілька об'єктів
нерухомого майна за таких умов:
нерухоме майно належить іпотекодавцю
на праві власності або на праві
господарського відання, якщо
іпотекодавцем є державне або
комунальне підприємство, установа чи
організація; нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення; нерухоме майно
зареєстроване у встановленому законом
порядку як окремий виділений у натурі
об'єкт права власності, якщо інше не
встановлено цим Законом. З огляду на що,
відсутня підстава для визнання
Договору іпотеки та Додаткового
договору до нього недійсним, а отже і
задоволення зустрічного позову
Приватного акціонерного товариства
«Київавтоматика» до Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про визнання недійним договору іпотеки
від 30.07.2007р. та визнання недійсним
додаткового договору від 12.11.2007р. №7635.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що факт стосовно наявності у
ПрАТ «Київавтоматика» на момент
вчинення спірного правочину - Договору
іпотеки, права власності на майно, що
було передано в іпотеку згідно цього
Договору, а також наявність реєстрації
цього нерухомого майна як окремого
виділеного в натурі об'єкту права
власності впливає на юридичну оцінку
обставин, здійснену апеляційним судом
у постанові від 04.09.2012р. та має істотне
значення для справи, з огляду на що суд
вважає, що заявником доведена
наявність нововиявлених обставин, які
мають істотне значення для справи.

Додатково слід зазначити, що
апеляційний господарський суд вважає,
що про рішення Господарського суду
міста Києва та постанову Київського
апеляційного господарського суду у
справі №35/148 ТОВ «Абріо» могло тривалий
час не знати, так як не є стороною у цій
справі. При цьому ця нововиявлена
обставина існувала на момент розгляду
у даній справі.

Оскільки апеляційним судом
встановлено відсутність підстав для
визнання недійсним Договору іпотеки та
Додаткового договору до нього
недійсними, то щодо первісних позовних
вимог ТОВ «Абріо» до ПрАТ
«Київавтоматика» про стягнення 10 042 292,03
доларів США слід зазначити наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції при розгляду спору, між
Публічним акціонерним товариством
«Банк Форум», як кредитором, та
Товариством обмеженою
відповідальністю «Продексім», як
позичальником був укладений Кредитний
договір №190/07/00-KLMV від 30.07.2007р., за яким
кредитор зобов'язався надати
позичальнику кредитні кошти у формі
невідновлювальної кредитної лінії для
придбання пакету акцій (81,374%) ЗАТ «АТП
Меблі», придбання корпоративних прав
ТОВ «Роял Топ» та поповнення обігових
коштів на строк до 27.07.2009р., а
позичальник зобов'язався повернути
кредит в термін, встановлений
Кредитним договором, а також
сплачувати проценти за фактичний строк
користування кредитними коштами
щомісячно, за період з 26-го числа
попереднього місяця по 25-те число
поточного місяця включно.

Пунктом 1.4. Кредитного договору
встановлено, що за користування
кредитними коштами встановлюється
плата у розмірі: 23% річних за
користування кредитними коштами в
гривні та 13% річних за користування
кредитними коштами в доларах США.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити грошові кошти) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України передбачено, що однією із
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У відповідності до ч. 2 ст. 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

Частиною 1 ст. 1056 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Як свідчать матеріалів справи, ПАТ
«Банк Форум» належним чином виконав
свої зобов'язання перед позичальником,
що підтверджується випискою по
особовому рахунку, яка наявна в
матеріалах справи.

В свою чергу позичальник за Кредитним
договором, неналежним чином виконав
свої зобов'язання, передбачені
Кредитним договором, у зв'язку з чим у
нього перед кредитором утворилась
заборгованість в сумі 10 042 292,03 грн.

30.07.2007р. між Приватним акціонерним
товариством «Київавтоматика», як
іпотекодавцем, та Публічним
акціонерним товариством «Банк Форум»,
як іпотекодержателем, був укладений
Договір іпотеки, який посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за №5504.

20.11.2007р. укладений Додатковий договір
до Договору іпотеки.

Цим Договором іпотеки забезпечено
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Продексім»
зобов'язань по Кредитному договору
№190/07/00-KLMV від 30.07.2007р. Предметом іпотеки
стало нерухоме майно, а саме: нежилі
приміщення (в літ. А), розташовані за
адресою: м. Київ, вул. Народного
ополчення, буд. 1, та включають в себе
нежилі приміщення (в літ. А), загальною
площею 7 747,00 кв.м., що складає 98/100 частин
від нежитлового будинку площею 7 924,30
кв.м.

Матеріали справи свідчать, що Публічне
акціонерне товариство «Банк Форум»
звертався до позичальника - ТОВ
«Продексім» та майнового поручителя -
ПрАТ «Київавтоматика», з вимогою про
погашення заборгованості за Кредитним
договором №190/07/00-KLMV від 30.07.2007р., яка
залишилась без задоволення.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення зобов'язання може бути
обумовлено не будь-яким, а лише
належним його виконанням. Під належним
виконанням зобов'язання розуміють
виконання належній особі, в належному
місці, в належний строк (термін), з
додержанням усіх інших вимог і
принципів виконання зобов'язання. Якщо
учасники зобов'язання порушують хоча б
одну з умов його належного виконання,
зобов'язання не припиняється, а
змінюється, оскільки в такому разі на
сторону, яка допустила неналежне
виконання, покладаються додаткові
юридичні обов'язки у вигляді
відшкодування збитків, сплати
неустойки тощо. Виконання таких
додаткових обов'язків, як правило, не
звільняє боржника від виконання
зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Позичальником за Кредитним договором
та іпотекодавцем за Договором іпотеки
не надано суду доказів сплати
заборгованості по кредиту, процентам
за кредит.

08 листопада 2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Абріо» та
Публічним акціонерним товариством
«Банк Форум» укладено Договір
купівлі-продажу права вимоги за
Кредитним договором №190/07/00-KLMV від
30.07.2007р. та додатковими угодами, згідно
з яким ТОВ «Абріо» набуло всіх прав
первісного кредитора до ТОВ
«Продексім» на підставі Кредитного
договору №190/07/00-KLMV від 30.07.2007р. на суму 10
042 292,03 доларів США.

Також між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ
«Абріо» 08.11.2011р. укладено Договір про
відступлення права вимоги за
іпотеками, згідно з яким ПАТ «Банк
Форум» передало ТОВ «Абріо» право
вимоги за Договором іпотеки від 30.07.2007р.

Листом від 09.11.2011р. (вих. №4383/10.1.2)
Приватне акціонерне товариство
«Київавтоматика» було повідомлено про
відступлення права вимоги за Договором
іпотеки від 30.07.2007р.

У відповідності до ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Таким чином, згідно Договору
купівлі-продажу права вимоги від
08.11.2011р. та Договору про відступлення
права вимоги за іпотеками від 08.11.2011р.
до ТОВ «Абріо» перейшло право вимагати
сплати заборгованості у розмірі 10 042
292,03 грн. згідно Кредитного договору та
Договору іпотеки.

Так, у відповідності до п. 3.3. Договору
іпотеки у випадку невиконання
основного зобов'язання
іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки шляхом його
реалізації у спосіб, визначений цим
Договором та чинним законодавством
України; задовольнити вимоги в тому
обсязі, які є на момент фактичного
задоволення, зокрема - суму боргу,
проценти, комісії, неустойки, збитки,
завдані простроченням виконання,
витрати, пов'язані з утриманням та
зверненням стягнення на предмет
іпотеки.

В статті 5 Договору іпотеки визначено,
що іпотекодержатель набуває права
задоволення свої вимог за рахунок
предмета іпотеки у випадках
невиконання основного зобов'язання,
або порушення порядку його виконання
та інших випадках, передбачених
основним зобов'язанням, цим Договором
та чинним законодавством України.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення свої вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання. Якщо вимога за основним
зобов'язанням підлягає виконанню у
грошовій формі, розмір цієї вимоги
визначається на підставі іпотечного
договору або договору, що обумовлює
основне зобов'язання, у чітко
встановленій сумі чи шляхом надання
критеріїв, які дозволяють встановити
розмір цієї вимог на конкретний час
протягом строку дії основного
зобов'язання. Якщо інше не встановлено
законом або іпотечним договором,
іпотекою також забезпечуються вимоги
іпотекодержателя щодо відшкодування:
витрат, пов'язаних з пред'явленням
вимоги за основним зобов'язанням і
зверненням стягнення на предмет
іпотеки; витрат на утримання і
збереження предмета іпотеки; витрат на
страхування предмета іпотеки; збитків,
завданих порушенням основного
зобов'язання чи умов іпотечного
договору.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею 5 Договору іпотеки визначено,
що звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або відповідно до
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя.

З огляду на наведене, колегія суддів
зазначає про те, що господарський суд
прийшов до правильного висновку про
обґрунтованість первісних позовних
вимог щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки згідно Договору
іпотеки від 30.07.2007р. в рахунок погашення
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продексім».

При цьому, апеляційний суд зазначає, що
Законом України «Про іпотеку»
встановлені два способи реалізації
предмета іпотеки: шляхом проведення
прилюдних торгів (в межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження») або застосування
процедури продажу, яка передбачена ст.
38 Закону України «Про іпотеку».

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та його складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; опис нерухомого майна, за
рахунок якого підлягають задоволенню
вимоги іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів боа застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Частина 1 ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» встановлює, що реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Зі змісту частини 2 ст. 43 Закону України
«Про іпотеку» початкова ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється
рішенням суду або за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем, а
якщо вони не досягли згоди, - не
підставі оцінки, проведеної відповідно
до законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

В п. 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012р. №5
зазначено, що резолютивна частина
рішення суду в разі задоволення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки має відповідати вимогам як
статті 39 Закону України «Про іпотеку»,
так і положенням пункту 4 частини
першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимоги та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(при цьому суд може зазначити, що
початкова ціна встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціна на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій).

Згідно з висновком від 28.12.2011р. №4748/11-42
судової будівельно-технічної
експертизи ринкова вартість предмету
іпотеки: нежитлового будинку (в літ. А)
загальною площею 7 747,00 кв.м., що складає
98/100 частин від нежитлового будинку
площею 7 924,30 кв.м., розташованих за
адресою: м. Київ, вул. Народного
ополчення, буд. 1, які належать
Закритому акціонерному товариству
«Київавтоматика» на праві приватної
власності на підставі Договору
купівлі-продажу, посвідченого Першою
Київською державною нотаріальною
конторою від 28.02.1994р. за №9-1405, дублікат
якого виданий Першою Київською
державною нотаріальною конторою
18.08.2004р. за №21-4744 та зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
12.10.2004р. за №133-з, за результатами
проведеного дослідження в цінах і
станом на момент проведення
дослідження становить 111 347 631,00 грн.

Отже, виходячи з того, що позивачем як
спосіб реалізації предмету іпотеки
обрані прилюдні торги в межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження» та з
дотриманням вимог Закону України «Про
іпотеку», а також враховуючи положення
ст. 39, ч. 2 ст. 43 Закону України «Про
іпотеку» та п. 42 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012р. №5 та
висновок судової будівельно-технічної
експертизи від 28.12.2011р. №4748/11-42
реалізація предмета іпотеки має бути
проведена шляхом проведення прилюдних
торгів в межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною
реалізації предмета іпотеки 111 347 631,00
грн.

Стосовно позовних вимог третьої особи
з самостійними вимогами на предмет
спору Товариства з обмеженою
відповідальністю «Базіс Поінт» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» про визнання
зобов'язання за договором іпотеки від
30.07.2007р. такими, що припинилися судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для їх задоволення, виходячи з
наступного.

Позовні вимоги ТОВ «Базіс Поінт»
мотивовані тим, що це товариства є
акціонером Приватного акціонерного
товариства «Київавтоматика», а тому
рішення у справі №14/307 може значно
вплинути на вартість акцій ПрАТ
«Київавтоматика», якими володіє ТОВ
«Базіс Поінт». Так як грошові вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» були включені до реєстру
вимог кредиторів ТОВ «Продексім» у
провадженні справи про банкрутство,
відповідно до положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
то вказані вимоги будуть погашатись в
порядку, встановленому Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
а не у будь-якому іншому порядку. Тому,
на думку третьої особи з самостійними
вимогами на предмет спору, фактично
зобов'язання ТОВ «Продексім» перед ПАТ
«Банк Форум» за Кредитним договором
№190/07/00-KLMV від 30.07.2007р. припинились, а,
отже, припинились зобов'язання за
Договором іпотеки від 30.07.2007р.

У відповідності до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Припинення зобов'язання, як зазначено
вище, може бути обумовлено не будь-яким,
а лише належним його виконанням. Під
належним виконанням зобов'язання
розуміють виконання належній особі, в
належному місці, в належний строк
(термін), з додержанням усіх інших вимог
і принципів виконання зобов'язання.
Якщо учасники зобов'язання порушують
хоча б одну з умов його належного
виконання, зобов'язання не
припиняється, а змінюється, оскільки в
такому разі на сторону, яка допустила
неналежне виконання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки у вигляді
відшкодування збитків, сплати
неустойки тощо. Виконання таких
додаткових обов'язків, як правило, не
звільняє боржника від виконання
зобов'язання в натурі.

Згідно зі ст.ст. 3, 17 Закону України «Про
іпотеку» іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору. Іпотека
припиняється у разі: припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору;
реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін, яка,
зокрема, проявляється в тому, що, і
встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК
України. Розподіл тягаря доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом обов'язок (тягар)
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. При цьому доказування
полягає не лише в поданні особами
доказів, а й у доведенні їх
переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить
відомий процесуальному праву принцип
допустимості доказів (засобів
доказування). Допустимість доказів
означає, що у випадках, передбачених
нормами матеріального права, певні
обставини повинні підтверджуватися
певними засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

В матеріалах справи відсутні докази
погашення заборгованості за Кредитним
договором №190/07/00-KLMV від 30.07.2007р., також,
як встановлено апеляційним судом,
матеріалами справи спростовано доводи
позивача за зустрічним позовом про
недійсність Договору іпотеки, а тому
зобов'язання за Договором іпотеки від
30.07.2007р. не припинились.

Також, слід відмітити, що Закон України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не містить норм, які забороняють
звертатися до суду за захистом своїх
порушених прав, а включення вимог
кредитора до реєстру вимог кредиторів,
до моменту їх задоволення, не впливає
на право кредитора вимагати погашення
боргу.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Абріо» заявлено
клопотання про вжиття заходів до
забезпечення позову, за якими воно
просить апеляційний господарський суд
вжити заходів до забезпечення позову, а
саме: накласти арешт на майно - нежилі
приміщення (в літ. А), розташовані за
адресою: м. Київ, вул. Народного
ополчення, буд. 1, загальною площею 7 747,00
кв.м., що складає 98/100 частин від
нежитлового будинку площею 7 924,30 кв.м.
та належать ПрАТ «Київавтоматика»;
заборонити ПрАТ «Київавтоматика» та
іншим особам вчиняти будь-які дії, що
стосуються нежилих приміщень (в літ. А),
розташованих за адресою: м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1, загальною
площею 7 747,00 кв.м., що складає 98/100 частин
від нежитлового будинку площею 7 924,30
кв.м. та належить ПрАТ
«Київавтоматика».

Клопотання обґрунтоване нестабільним
фінансовим положенням відповідача -
ПрАТ «Київавтоматика» з посиланням на
аудиторський висновок про діяльність
відповідача за первісним позовом, яким
підтверджено суму збитку відповідача у
фінансовій звітності за 2012р. в сумі 13
904,2 тис. грн. Також, як вказує позивач за
первісним позовом, відповідачем за
первісним позовом вчиняються дії щодо
зняття заборони на відчуження майна,
про до свідчить ухвала Київського
апеляційного господарського суду від
20.11.2012р. у справі №14/307.

З огляду на це, на думку заявника, існує
велика імовірність того, що на дату
прийняття рішення відповідач за
первісним позовом не буде мати майна
або взагалі ліквідується, що може
зробити неможливим виконання рішення
суду у даній справі, тому є потреба
вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглянувши подане клопотання
позивача за первісним позовом
апеляційний суд зазначає про наступне.

У відповідності до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Забезпечення позову є засобом, що
гарантує виконання майбутнього
рішення господарського суду.
Забезпечення позову полягає у вжитті
заходів, за допомоги яких у подальшому
гарантується виконання судових актів.
Умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

При вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
наступного: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; ймовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу) про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного суду України №9 від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» суд, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, повинен
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Обґрунтування необхідності
забезпечення позову полягає в
доказуванні обставин, з якими пов'язано
вирішення питання про забезпечення
позову.

Предметом спору по даній справі за
первісним позовом є стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки: нежилі
приміщення (в літ. А), які знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. Народного
ополчення, буд. 1, до складу яких
входять: нежилі приміщення (в літ. А)
загальною площею 7 747,00 кв.м., що складає
98/100 частин від нежитлового будинку
площею 7 924,30 кв.м.

Як вказує позивач, існує велика
імовірність того, що майно, на яке
звернуто стягнення у даній справі, може
бути в будь-який момент реалізоване,
оскільки підприємство відповідача за
первісним позовом несе збитки,
підтвердженням чому є фінансовий звіт
підприємства за 2012р.

На думку судової колегії, доводи та
докази позивача за первісним позовом
про необхідність вжиття заходів до
забезпечення позову є обґрунтованими
та такими, з якими закон пов'язує
можливість вжиття заходів до
забезпечення позову.

З огляду на наведе, судова колегія
приходить до висновку, що нерухоме
майно, яке є предметом іпотеки та на яке
звернуте стягнення, може бути
реалізоване відповідачем за первісним
позовом, що зробить неможливим
виконання рішення суду в разі
задоволення позову.

Виходячи з вказаного, а також з того, що
забезпечення позову є засобом
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи, судова колегія погоджується з
необхідністю забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно -
нежилі приміщення (в літ. А),
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Народного ополчення, буд. 1, загальною
площею 7 747,00 кв.м., що складає 98/100 частин
від нежитлового будинку площею 7 924,30
кв.м. та належать Приватному
акціонерному товариству
«Київавтоматика».

При цьому апеляційний суд частково
задовольняє клопотання про
забезпечення позову, оскільки
накладення арешту на майно включає в
себе заборону здійснення будь-яких дій
з цим майном.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
66, 67, 112, 114 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012р. у
справі №14/307 задовольнити.

2. Скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2012р. у справі №14/307 частково.

3. Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні апеляційної скарги
Приватного акціонерного товариства
«Київавтоматика» на рішення
Господарського суду міста Києва від
23.05.2012р. у справі №14/307 відмовити,
рішення Господарського суду міста
Києва від 23.05.2012р. у справі №14/307
залишити без змін.

5. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» про вжиття
заходів до забезпечення позову у
справі №14/307 задовольнити частково.

6. Накласти арешт на майно - нежилі
приміщення (в літ. А), розташовані за
адресою: м. Київ, вул. Народного
ополчення, буд. 1, загальною площею 7 747,00
кв.м., що складає 98/100 частин від
нежитлового будинку площею 7 924,30 кв.м.
та належить Публічному акціонерному
товариству «Київавтоматика» (21000, м.
Вінниця, пр. Коцюбинського, 4, ).

7. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Київавтоматика» (21000, м.
Вінниця, пр. Коцюбинського, 4, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» (01010, м. Київ,
вул. Суворова, 7, літера А, ) 34 983,50 (тридцять чотири тисячі
дев'ятсот вісімдесят три грн. 50 коп.)
судового збору за перегляд постанови
за нововиявленими обставинами.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абріо» (01010, м. Київ,
вул. Суворова, 7, літера А, ) в доход Державного бюджету
України 1 147,00 (одна тисяча сто сорок сім
грн. 00 коп.) судового збору за заяву про
вжиття заходів забезпечення позову.

9 Видачу наказів доручити
Господарському суду міста Києва.

10. Справу №14/307 повернути до
Господарського суду міста Києва.

11. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
до Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця