ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.
Справа № 911/574/14

Розглянувши матеріали справи за
позовом Корпорації «Украгротех»,
м.Христинівка

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІТ-Інвест», с.Лісне,
Києво-Святошинського р-ну

про стягнення 27096,50 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Підліснюк В.Ю.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Корпорації «Украгротех» (далі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІТ-Інвест» (далі -
відповідач) про стягнення 27096,50 грн.

Провадження у справі №911/574/14 порушено
відповідно до ухвали суду від 25.02.2014
року та призначено справу до розгляду
на 13.03.2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 13.03.2014 року подав заяву про
зміну предмету позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні 13.03.2014 року заявив усне
клопотання про відкладення розгляду
справи. Розгляд справи відкладався до
03.04.2014 року.

В судовому засіданні 03.04.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав.
Відповідач у судове засідання 03.04.2014
року повторно не з'явився, про причини
неявки господарський суд не повідомив,
письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки про поважні причини неявки в
судове засідання відповідача суд не
повідомлений; клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, тому суд
вважає, що, у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши надані докази,
судом встановлено наступне.

28.01.2013 року між Корпорацією
«Украгротех» (далі - позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «МІТ - ІНВЕСТ» (далі -
відповідач) укладено Договір
купівлі-продажу худоби № 7 (далі -
Договір).

п.1.1. Договору встановлено, що продавець
зобов'язується в порядку та на умовах
визначених Договором продати та
передати у власність здорову у живій
вазі велику рогату худобу/свиней (далі -
Товар), що відповідає по якості діючим
стандартам, технічним умовам,
ветеринарним вимогам для забійних
тварин, Покупець зобов'язаний прийняти
та сплатити кошти за придбаний товар в
кількості та асортименті, згідно
видатковим накладним/специфікації, що
є невід'ємною частиною даного Договору.

13.05.2013 року відповідач отримав від
позивача по видатковій накладній №
ЦО- товар на суму 89127,00 грн. Товар
був отриманий представником
відповідача на підставі довіреності №
197 від 22.05.2013 року.

Однак, відповідач своєчасно та в
повному обсязі свої зобов'язання з
оплати поставленого Товару своєчасно
та в повному обсязі не виконав, Товар
оплатив на суму 62030,50 грн. Таким чином,
заборгованість відповідача перед
позивачем на момент звернення до суду
становить 27096,50 грн. (89127,00 грн. - 62030,50
грн.).

Позивач в порядку п. 4 ст. 22 ГПК України
подав заяву про зміну предмету позову,
в якій зазначив, що на виконання умов
Договору позивач передав відповідачу
Товар на суму 1042936,98 грн., а саме: за
видатковою накладною № ЦО- від
28.01.2013 року, через представника за
довіреністю № 16 від 25.01.2013 року - свині II
категорії в кількості 11784,00 кг на суму
188595,00 грн.; за видатковою накладною №
ЦО- від 04.03.2013 року, через
представника за довіреністю № 66 від
04.03.2013 року - бички в кількості 8466,00 кг на
суму 131392,00 грн.; за видатковою накладною
№ ЦО- від 04.03.2013 року, через
представника за довіреністю № 86 від
03.03.2013 року - свині II категорії в
кількості 5259,00 кг на суму 84166,00 грн.; за
видатковою накладною № ЦО - від
05.03.2013 року, через представника за
довіреністю № 85 від 05.03.2013 року - свині II
категорії в кількості 8360,00 кг на суму
133798,50 грн.; за видатковою накладною №
ЦО- від 14.03.2013 року, через
представника за довіреністю № 102 від
14.03.2013 року - бички молодняк в кількості
5012,00 кг на суму 77792,00 грн.; за видатковою
накладною № ЦО- від 20.03.2013 року,
через представника за довіреністю № 112
від 19.03.2013 року - бички в кількості 5180,00
кг на суму 80400,00 грн.; за видатковою
накладною № ЦО - від 26.04.2013 року,
через представника за довіреністю № 164
від 24.04.2013 року - свині відгодівля в
кількості 8165,00 кг на суму 142560,00 грн.; за
видатковою накладною № ЦО- від
25.04.2013 року, через представника за
довіреністю № 164 від 24.04.2013 року - ВРХ в
кількості 2089,00 кг на суму 31533,00 грн.; за
видатковою накладною № ЦО- від
30.04.2013 року, через представника за
довіреністю № 181 від 29.04.2013 року - ВРХ в
кількості 5527,00 кг на суму 82969,50 грн.; за
видатковою накладною № ЦО- від
13.05.2013 року, через представника за
довіреністю № 197 від 12.05.2013 року - бички
в кількості 50869,00 кг на суму 89127,00 грн.;
Дотація на м'ясо свинне в сумі 602,98 грн.

Відповідач оплатив отриманий Товар на
суму 1015840,48 грн. Таким чином борг
відповідача перед позивачем становить
27096,50 грн.

21.01.2014 року позивач, з метою досудового
врегулювання спору направив
відповідачу в порядку ч. 2 ст. 530
Цивільного кодексу України вимогу про
сплату 27096,50 грн. У відповідності ч. 2 ст.
530 Цивільного кодексу України,
відповідач зобов'язаний був сплатити
вказану суму боргу протягом семи днів з
дня отримання даної вимоги.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського
кодексу України, ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання, зокрема,
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив зобов'язання, якщо він не
виконав його в строк, встановлений
договором або законом.

Таким чином, за наслідками розгляду
спору судом встановлено
заборгованість відповідача в сумі
27096,50 грн., що відповідачем не
заперечено та не спростовано.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивачем доведені та обґрунтовані,
відповідачем не заперечені та не
спростовані, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача в повному обсязі, оскільки
саме його неправильні дії змусили
позивача звернутись до суду.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІТ- ІНВЕСТ» (08112,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Лісне, вул. Лісна, 1, код 37757008) на
користь Корпорації «Украгротех» (20000,
Черкаська обл., м. Христинівка, вул.
Леніна, 89, код 31617778) 27096,50 грн. основного
боргу та 1827 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
Кошик А.Ю.

дата підписання 16.04.2014 р.