ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р.
Справа № 923/442/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 с Боровиця Чигиринський район
Черкаської області

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Югтранзитсервіс -
Агропродукт» с.Новорайськ
Бериславського району Херсонської
області

про стягнення 350376грн.81коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
ОСОБА_2

від відповідача - не прибув

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
( позивач) звернувся до суду з позовом
про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Югтранзитсервіс-Агропродукт»
(відповідач) 348120грн. 00коп. основного
боргу, 1827грн.63коп. пені, 429грн.18коп. 3%
річних, посилаючись на невиконання
відповідачем обов'язків за договором
№215/2013 від 03.06.2013року по своєчасних
розрахунках за надані послуги по
збиранню урожаю
сільськогосподарських культур.

В засіданні суду представник позивача
позовні вимоги підтримав в повному
розмірі.

Представник відповідача в
засідання суду не прибув В надісланому
до суду відзиві відповідач позовні
вимоги визнає частково в частині
основного боргу та просить відмовити в
задоволені позовних вимог про
стягнення пені і річних відсотків,
посилаючись на неналежне виконання
позивачем обов'язків за пунктом 3.5
договору відповідно до якого
відповідач зобов'язався сплачувати
вартість наданих послуг після 30
банківських днів з дня отримання
рахунку. Як стверджує відповідач,
позивач рахунок йому не надіслав, тому
момент з якого у позивача виникає право
нарахування пені та 3% річних не
настав.

Крім того, відповідач просить
відкласти розгляд справи, посилаючись
на відсутність в штаті юриста та
неможливість явки в засідання суду
представника підприємства.

Розглядаючи зазначене клопотання суд
виходить із того, що відповідно до
статті 77 ГПК України суд відкладає
розгляд справи але в межах строку
вирішення спору, встановленого
статтею 69 ГПК України, коли спір не
може бути вирішено в даному засіданні,
в тому числі і через неявку в
засідання суду представників сторін.
Відкладення розгляду справи є правом,
а не обов'язком суду і
використовується ним, якщо неявка
представника сторони перешкоджає
вирішенню спору в даному судовому
засіданні. Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
задоволенню не підлягає, у зв'язку з
тим, що відсутність в штаті
підприємства юриста не перешкоджає
відповідачу надіслати до суду іншого
представника відповідно до вимог ст. 28
ГПК України.

Крім того, неявка представників
відповідача, з урахуванням
надісланого відзиву та витребуваних
судом документів, не є перешкодою для
вирішення спору без участі
представника відповідача, тому спір
підлягає вирішенню по суті.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Між фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (позивач по справі) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Югтранзитсервіс -
Агропродукт» (відповідач) 03 червня 2013
року укладено договір №215/2013 про
надання послуг.

Згідно з зазначеним договором
позивач зобов'язався надати послуги по
збиранню урожаю 2013року зернових,
технічних та масляних культур на
площах відповідача двома комбайнами
марки JOHN DEERE 9500 MAXIMIZER (1997 року випуску), а
відповідач - здійснити розрахунки за
надані послуги в порядку і на умовах
визначених договором.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України,
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). При цьому відповідно
до ст.. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
лише належним чином.

Належним виконанням є виконання, що
відповідає умовам договору та вимогам
закону, тобто виконання його належними
суб'єктами, у належному місці, в
належний строк (термін), щодо належного
предмета і належним способом.

Відповідно до статті 629 ЦК України
укладений між сторонами договір від
03.06.2013року з моменту його укладення
набирає силу закону. Він є
обов'язковим для виконання обома
сторонами і сторони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань за договором.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання, або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану послугу в розмірі, у
строки та в порядку, що встановлені
договором.

Пунктом 3.3 договору сторони узгодили,
що факт надання послуг фіксується в
актах про надані послуги, які
підписуються сторонами та є підставою
для надання відповідачу рахунку на
оплату послуг.

Відповідно до пункту 3.5 договору
відповідач зобов'язався здійснити
розрахунки по факту виконання послуг
відповідно до рахунку позивача
протягом 30 банківських днів з дня його
отримання.

Матеріалами справи підтверджується,
що позивач виконав свої обов'язки за
договором і надавав відповідачу
передбачені договором послуги на
загальну суму 428120грн.00коп., що
підтверджується підписаними
сторонами актами прийому-передачі
виконаних робіт від 04.07.2013року та від
09.07.2013року (аркуші справи 22, 23).

Розрахунки за надані послуги
відповідач здійснив частково і станом
на день звернення з позовом борг
відповідача становив 348120грн.00коп.

Борг відповідача підтверджується
матеріалами справи та підписаним
сторонами станом на 01.11.2013року актом
звірки розрахунків, відповідно до
якого за первинними бухгалтерськими
документами відповідача обліковується
борг перед позивачем в сумі
348120грн.00коп.

17.02.2014року позивач надіслав
відповідачу претензію з вимогою
сплатити борг в сумі 348120грн.00коп., яку
відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

Належних доказів перерахування боргу
відповідач в засідання суду не надав,
факт боргу не заперечує та визнає, тому
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості в сумі 348120грн.00коп.
підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 1827грн.63коп. та
річних відсотків в розмірі 429грн.18коп.,
суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Стаття 625 ЦК України встановлює
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання. Так, частиною
другою зазначеної норми встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як зазначено вище, за умовами пункту 3.5
договору від 03.06.2013року обов'язок
відповідача щодо здійснення
розрахунків пов'язується з обов'язком
позивача надати йому рахунок на
оплату наданих послуг. Після його
отримання у відповідача настає
обов'язок сплатити вартість послуг на
протязі 30 банківських днів.

Позивачем не надано належних доказів,
якими б підтверджувався факт вручення
відповідачу рахунку, тому підстави
нарахування пені та річних відсотків
відсутні.

Посилання позивача на рахунок-фактуру
від 09.07.2013року (арк.. справи 25) не є
належним доказом вручення цього
рахунку відповідачу, оскільки на ньому
відсутній підпис представника
відповідача з зазначенням його посади
та прізвища.

З урахуванням вищезазначених норм
права, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, в частині
стягнення основного боргу в сумі
348120грн. 00 коп. В решті суми позову суд
відмовляє.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України відносяться на сторони
пропорційно від суми задоволених
позовних вимог.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" підлягає поверненню
позивачу надлишково сплачена сума
судового збору в розмірі 12 грн. 46коп.

В засіданні оголошувалася
вступна та резолютивна частина
рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Югтранзитсервіс-Агропродукт"
с.Новорайськ, вул. Промислова, 3,
Бериславського району Херсонської
області, р/рахунок 0301 в ПАТ
«Альфа-Банк» м. Київ, МФО 300346,
ідентифікаційний код 33731096 на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_2 (адреса для листування АДРЕСА_1)
ідентифікаційний код НОМЕР_1 - 348120грн. 00
коп. основного боргу та 6962грн.40коп.
судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог
про стягнення 1827грн.63коп. пені та
429грн.18коп. 3% річних відмовити.

4. Повернути із спеціального
фонду Державного бюджету України
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
АДРЕСА_2 (адреса для листування АДРЕСА_1)
ідентифікаційний код НОМЕР_1 - 12 грн.
46коп. надлишково сплаченого судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 17 квітня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова