ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.04.14 № 910/5988/14. Суддя Митрохіна А.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Охоронне
Підприємство "ВУЛКАН"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монарх Рітейл
Україна"

про стягнення 42 262,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Охоронне
Підприємство "ВУЛКАН" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Монарх
Рітейл Україна" про стягнення з
останнього заборгованості у розмірі 42
262,50 грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява №0102/14 від
03.04.2014 і додані до неї документи
підлягають поверненню позивачеві без
розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України (ГПК України) суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги.

Судом встановлено, що до поданої
позовної заяви №0102/14 від 03.04.2014
позивачем взагалі не додано розрахунку
суми пені, як це зазначено в п. 2
додатків до позовної заяви.

Зазначені обставини також
підтверджуються актом №5988/14 про
невиявлення під час отримання позовної
заяви від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Охоронне
Підприємство "ВУЛКАН" документів,
зокрема, вищевказаного додатка №2 до
позовної заяви, складеним 03.04.2014р.
загальним відділом діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва.

До позовної заяви не подано доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку і розмірі, оскільки відповідно
до пункту 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Згідно статті 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
станом на 01.01.2014 мінімальна заробітна
плата у місячному розмірі становить 1
218,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв в господарському
суді майнового характеру, що надійшли у
2014 році, становить не менше 1 827,00 грн. та
не більше 73 080,00 грн.

Позивач у позовній заяві №0102/14 від
03.04.2014 просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі 42
262,50 грн., проте в якості доказів сплати
судового збору подано:

-копію фіскального чеку №5168 від 16.12.2013 з
копією квитанції про сплату судового
збору в розмірі 422,63 грн.

-копію фіскального чеку №9595 від 14.01.2014 з
копією квитанції про сплату судового
збору в розмірі 2,00 грн.

Таким чином, судовий збір сплачено в
меншому розмірі, ніж встановлено
законодавством України.

Крім цього, згідно з п. 2.21. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання
практики застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України" платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Подані позивачем копії квитанцій №5168
від 16.12.2013 та №9595 від 14.01.2014 не є
належним доказом в підтвердження
сплати судового збору до спеціального
фонду Державного бюджету України.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної і доданих до неї документів.

Законодавцем передбачено, що належним
доказом надсилання відповідачеві
копії позовної заяви є розрахунковий
документ встановленої форми, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку - касовий чек, розрахункова
квитанція тощо. Доданий до позовної
заяви реєстр поштових відправлень,
поданий в оригіналі або належним чином
засвідченій копії, також може
вважатися належним доказом надсилання
відповідачеві копії позовної заяви;
таким доказом може бути й засвідчений
належним чином витяг з відповідного
реєстру.

Відповідно до норм ст. 56 ГПК України
позивач зобов'язаний надіслати
сторонам по справі копії позовної
заяви та доданих до неї документів до
подання позовної заяви до суду.

Оскільки, як вбачається із матеріалів,
надісланих на адресу Господарського
суду міста Києва, позовна заява
датується 03.04.2014 року, а доданий до
позовної заяви опис вкладення у цінний
лист містить штемпель поштового
відділення 14.02.2014 та фіскальний чек №2277
про оплату наданих послуг поштового
зв'язку датований 14.02.2014, тому вказаний
опис вкладення у цінний лист та
фіскальний чек не можуть вважатися
належним доказом надіслання позовної
заяви відповідачеві (не можна
відправити копію позовної заяви 14.02.2014
року, яка буде створена у майбутньому, а
саме 03.04.2014 року) .

Таким чином, суддя повертає позивачу
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів, як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником недотримано вимог ст.
57 Господарського процесуального
кодексу України, враховуючи, що приписи
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України носять імперативний
характер, суд дійшов висновку, що
викладені обставини є підставою для
повернення позовної заяви відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду
міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3
ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. п. 3 ,4, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню у порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
А.В. Митрохіна