м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4553/14 18.04.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрєвроінвест"

до Державного підприємства
"Укрводсервіс"

про стягнення 155 340,31 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бердичевський О.В. -
юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрєвроінвест" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами до Державного
підприємства "Укрводсервіс" про
стягнення основного боргу в розмірі 140
000 грн., неустойки (пені) в сумі 3 590,14 грн.,
інфляційних у сумі 1 121,68 грн., трьох
процентів річних у сумі 828,49 грн. та
штрафу в сумі 9 800 грн. відповідно до
договору безвідсоткової поворотної
фінансової допомоги № 28/03-У від 28.03.2013.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач надав суду заяву про відмову
від позову в частині стягнення 7 %
штрафу в розмірі 9 800 грн. У судовому
засіданні наполягав на решті заявлених
позовних вимогах, просить позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, направив суду заперечення на
позовну заяву, в якому повідомив суд, що
перерахував на адресу позивача суму
основної заборгованості в розмірі 140 000
грн.

Неприбуття у судове засідання
представника відповідача, який був
належним чином повідомлений про час та
місце проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки
до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи представника позивача,
суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 28.03.2013 між
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрєвроінвест", далі Позикодавець, та
Державним підприємством
"Укрводсервіс", далі Позичальник,
укладений договір безвідсоткової
поворотної фінансової допомоги № 28/03-У,
далі Договір, відповідно до предмету
якого (п. 1.1 Договору) Позикодавець
зобов'язується надає Позичальнику
поворотну фінансову допомогу, а
Позичальник зобов'язується повернути
її у визначений договором строк.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що
поворотна фінансова допомога
становить 200 000 грн.

Згідно пунктів 3.1, 3.2 Договору
Позикодавець зобов'язаний надати
поворотну допомогу Позичальнику
протягом п'яти днів з моменту
підписання договору. Допомога
надається у безготівковому порядку
платіжним дорученням шляхом переказу
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Позичальника.

Даний договір набуває чинності з
моменту підписання його сторонами і
закінчується 31 грудня 2013 року включно
(п. 4.1 Договору). До закінчення даного
строку Позичальник зобов'язується
повернути всю суму наданої
Позикодавцем поворотної допомоги (п. 5.1
Договору).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що
допомога повертається у
безготівковому порядку платіжним
дорученням шляхом переказу
Позичальником грошових коштів на
розрахунковий рахунок Позикодавця.

На виконання умов Договору позивачем
перераховано на рахунок відповідача
суму поворотної фінансової допомоги в
розмірі 200 000 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 77 від 29.03.2013.

16 вересня 2013 року відповідач
здійснив перерахунок позивачеві
грошових коштів в сумі 60 000 грн., що
підтверджується відповідною
банківською випискою. Державне
підприємство "Укрводсервіс" свої
зобов'язання за Договором повністю не
виконало, у строк визначений договором
вся сума наданої поворотної фінансової
допомоги не повернута, тому позивач
намагається стягнути з відповідача
неповернуту суму поворотної допомоги в
розмірі 140 000 грн.

Позивач стверджує, що відповідно
до п. 6.2 Договору сторони погодили, що за
порушення умов даного договору
сторона, що не виконує умови даного
договору зобов'язується сплатити іншій
стороні по даному договору неустойку в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діє на момент прострочення, від
суми боргу за кожен день прострочення.
Оскільки мало місце несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
Договором позивач наполягає на
стягненні з відповідача неустойки
(пені) в сумі 3 590,14 грн. за
період з 01.01.2014 по 13.03.2014.

З посиланням на приписи статті 625
ЦК України позивач вказує на
прострочення грошового зобов'язання з
боку відповідача, а тому намагається
стягнути з нього додатково інфляційні
в сумі 1 121,68 грн. та три проценти річних
у сумі 828,49 грн. за період з 01.01.2014 по
13.03.2014.

Крім того, згідно ст. 231 ГК України
позивач намагається стягнути з
відповідача додатково 7 % штрафу в
розмірі 9 800 грн.

Дослідивши обставини справи та докази
на їх підтвердження, правову норму, яка
підлягає застосуванню у спірних
відносинах сторін, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

За своєю правовою природою між
позивачем та відповідачем було
укладено договір позики. Фактичні
обставини справи підтверджують, що
сторони досягли усіх суттєвих умов
передбачених законом для даного виду
договору, зокрема: щодо його предмету,
ціни та строку його дії, порядку
повернення позики, встановлені
забезпечувальні заходи щодо
своєчасного повернення грошових
коштів, а тому він вважається укладеним
згідно вимог ст.ст. 180, 181 ГК України та
ст.ст. 627, 638, 1046, 1047, 1050 ЦК України.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою 19.03.2014, про що свідчить
вхідний штамп канцелярії на першій
сторінці позовної заяви. Відповідач
надав суду розрахунковий документ на
перерахування на адресу позивача суми
основної заборгованості в сумі 140 000
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 24.03.2014 № 6004813 на суму 140 000
грн.

Припинення провадження у справі -
це форма завершення судової процедури,
за якою рішення по суті не виноситься.

Законодавець зазначає, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
статті 80 ГПК України), зокрема у таких
випадках:

· припинення існування предмета
спору, якщо між сторонами у зв'язку з
цим не залишилося неврегульованих
питань;

· спір врегульовано самими
сторонами шляхом перерахування боргу
(передачі майна чи усунення перешкод у
користуванні ним) після звернення
кредитора з позовом за умови подання
доказів такого врегулювання.

Оскільки перерахування основного
боргу в сумі 140 000 грн. відбулося після
звернення кредитора з позовом, а тому
провадження у справі щодо стягнення з
відповідача основного боргу в сумі 140
000 грн. слід припинити за ознаками
частини першої пункту 1-1 статті 80 ГПК
України за відсутністю предмету спору.

Позивач надав суду заяву про відмову
від позову в частині стягнення штрафу в
розмірі 7% в сумі 9 800 грн. Позивачеві
роз'ясненні процесуальні наслідки його
дій, в тому числі те, що судовий збір в
цій частині позову не підлягає
поверненню. Судом прийнято до уваги, що
подана позивачем заява є
волевиявленням позивача, вона не
суперечить законодавству та не порушує
права і охороню вальні законом
інтереси інших осіб. З урахуванням
викладеного, заява позивача про
відмову від позову і цій частині
прийнята судом. Тому провадження у
справі щодо стягнення з відповідача
штрафу в розмірі 7% в сумі 9 800 грн.
підлягає припиненню на підставі пункту
4 частини першої статті 80 ГПК України,
оскільки позивач відмовився від позову
і відмову прийнято господарським
судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням
проведеним належним чином з боку
відповідача та мала місце несвоєчасна
оплата за Договорами, тому позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
неустойки (пені), передбаченої п. 6.2
Договору, обґрунтовані та підлягають
задоволенню, а наданий позивачем
розрахунок неустойки в сумі 3 590,14 грн.
відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України).

Згідно вимог частини другої статті 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом та наданий
позивачем розрахунок відповідає
вимогам цієї статті. Наданий позивачем
розрахунок інфляційних та трьох
процентів річних відповідає вказаній
статті, а тому позовні вимоги в частині
стягнення інфляційних в сумі 1 121,68 грн.
та трьох процентів річних у сумі 828,49
грн. обґрунтований та підлягає
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в
частині задоволених позовних вимог та
в частині припинених позовних вимог за
ознаками пункту 1-1 частини першої
статті 80 ГПК України покладаються на
відповідача - Державне підприємство
"Укрводсервіс", згідно вимог ст.ст. 44, 49
ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
18.04.2014 згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 625, 627, 638, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст. ст.
180, 181, 232 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 44, 49,
ст.ст. 82, 82-1, 84, ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрєвроінвест" до Державного
підприємства "Укрводсервіс" щодо
стягнення з останнього основного боргу
в розмірі 140 000 грн. припинити.

2. Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрєвроінвест" до Державного
підприємства "Укрводсервіс" щодо
стягнення з останнього штрафу в
розмірі 7% в сумі 9 800 грн. припинити.

3. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрєвроінвест" до Державного
підприємства "Укрводсервіс"
задовольнити частково.

4. Стягнути з Державного
підприємства "Укрводсервіс", 03035, м.
Київ, вул. Солом'янська, буд.
1, , на користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрєвроінвест", 08200, Київська область,
м. Ірпінь, вул. Мінеральна, буд. 1, код
ЄДРПОУ неустойку в сумі 3 590,14 грн.,
інфляційні в сумі 1 121,68 грн., три
проценти річних у сумі 828,49 грн. та
судовий збір у розмірі 2 910,80 грн.,
видавши наказ.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 23.04.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко