ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.Справа № 922/607/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Публічне АТ Агрокомбінат
"Слобожанський" смт . Чкалівське, 3-я
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Приватне підприємство "Нафтотрейд", м.
Київ до Чкаловська селищна рада, с.
Чкаловське, 3-я особа , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет сору на
стороні відповідача - Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській, м. Харків. про розірвання
договору за участю представників
сторін:

Представник позивача - Зюба А.М., дов.
від 20.12.2013 року.

Представник відповідача - Маро Д.Ю.,
дов. № 02-31/145 від 28.03.2014 року.

Третя особа 1 - не з"явився; Третя особа
2 - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач- Публічне акціонерне
товариство "Агрокомбінат
"Слобожанський", смт. Чкаловське,
звернувся до господарського суду з
позовом до відповідача - Чкалівської
селищної ради Чугуївського району
Харківської області, в якому просить
суд:

- розірвати договір оренди землі від
03.05.2007р., укладений між Чкалівською
селищною радою та ПАТ "Агрокомбінат
"Слобожанський", зареєстрований в
Чугуївському районному відділі ХРФ ДП
УДЗК, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 04.05.2007р. №
18;

- зобов"язати Чкалівську селищну раду
Чугуївського району Харківської
області прийняти від ПАТ "Агрокомбінат
"Слобожанський" земельну ділянку,
кадастровий номер :00:001:0018, площею
1,2580 га та підписати відповідний акт
прийому-передачі (повернення)
земельної ділянки;

- стягнути з відповідача судові
витрати.

Ухвалою господарського суду від
24.02.2014р. прийнято вказану позовну заяву
до розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
06.03.2014р. об 11:15 год.

Ухвалою господарського суду від
06.03.2014р., за клопотанням представника
відповідача, розгляд справи
відкладався на 11.03.2014р., залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Приватне підприємство "Нафтотрейд", м.
Київ.

Ухвалою господарського суду від
11.03.2014р. розгляд справи відкладався на
08.04.2014р. о 10:00 год.

У призначеному судовому засіданні
08.04.2014р. представник позивача позов
підтримав, наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні 08.04.2014р. проти позову
заперечував з підстав, викладених у
відзиві на позов (вх. № 11956), який надано
через канцелярію суду. Наданий відзив
судом досліджено та долучено до
матеріалів справи.

Представник другої третьої особи в
судове засідання 08.04.2014р. не з"явився,
про причину неявки суд не повідомив.
Матеріали справи містять докази
належного повідомлення Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області про дату судового
засідання.

Представник Приватного підприємства
"Нафтотрейд" в судове засідання 08.04.2014р.
не з"явився, про причину неявки суд не
повідомив. Матеріали справи містять
докази направлення на адресу залученої
третьої особи копії позовної заяви з
додатками, відповідно до Витягу з
ЄДРПОУ, які надані до господарського
суду позивачем, та відмітки про
направлення ухвал про відкладення
розгляду справи від 06.03.2014., 11.03.2014р., які
направлялись на адресу третьої особи,
при цьому враховані приписи Інструкції
з діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.2013 р. №28.

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначає, що в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що третя особа -
ПП "Нафтотрейд", належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання.

У судовому засіданні 08.04.2014р. сторони
пояснили, що ними надані всі необхідні
для розгляду справи докази та вважають
за можливе розглянути справу по суті в
даному судовому засіданні без участі
представників третіх осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
представників сторін, судом
встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи, між
Чкалівською сільською радою
Чугуївського району Харківської
області (відповідач) та Дочірнім
підприємством Агроресурс» Публічного
акціонерного товариства «Агрокомбінат
Слобожанський» (позивач) було укладено
договір оренди землі № 9/9-0507 від 03
травня 2007 року, зареєстрований в
Чугуївському районному відділі ХРФ ДП
УДЗК, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 04 травня 2007
року за № 18.

Відповідно до пункту 1 Договору оренди
землі, Чкалівська сільська рада
(Орендодавець) надає, а ДП «Агроресурс»
ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський»
(Орендар) приймає в довгострокове
платне користування земельну ділянку,
кадастровий № :00:001:0018,
сільськогосподарського призначення
(комплекс будівель та споруд по
вирощуванню телят), яка знаходиться за
адресою: Харківська область,
Чугуївський район, землі Чкалівської
сільської ради, с. Нова Гнилиця, вул.
Леніна, 222-А.

Так, пунктом 15 договору оренди
передбачено, що земельна ділянка
передається в оренду для
обслуговування комплексу будівель та
споруд по вирощуванню телят.

Пункт 8 договору оренди землі визначає,
що договір укладено на 49 років.

Відповідно до Свідоцтва на право
власності на нерухоме майно, серії САА
№ 094545, видане Чкалівською сільською
радою 13.05.2004 року, на підставі рішення
виконавчого комітету Чкалівської
сільської ради від 13.05.2004 року за
номером 57, зареєстроване 15.05.2004 року
Чугуївським міжміським бюро технічної
інвентаризації, запис в реєстровій
книзі номер 1 за реєстровим номером 2,
позивач є власником комплексу
будівель та споруд, розташованого на
земельній ділянці за адресою:
Харківська область. Чугуївський район,
с. Нова Гнилиця, вулиця Леніна, 222-А .

14.11.2013 року ДП «Агроресурс» ПАТ
«Агрокомбінат «Слобожанський»
(позивач) уклав з Приватним
підприємством "Нафтотрейд" (перша третя
особа) договір купівлі-продажу
будівель, посвідчений приватним
нотаріусом Чугуївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_4, який зареєстровано в
реєстрі за № 2699.

Відповідно до умов договору
купівлі-продажу, ДП «Агроресурс» ПАТ
«Агрокомбінат «Слобожанський»
(продавець) передає у власність, а
Приватне підприємство "Нафтотрейд"
(покупець) приймає у власність комплекс
будівель та споруд по вирощуванню
телят, що знаходиться за адресою:
Харківська область, Чугуївський район,
село Нова Гнилиця, вулиця Леніна, 222-А,
що розташована на земельній ділянці
комунальної власності, кадастровий
номер :00:001:0018, площею 1,2580 га.

Відповідно до матеріалів справи, 14
листопада 2013 року приватним нотаріусом
Чугуївського районного нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_4,
відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (серія
ЕАО № 879944) за Приватним підприємством
"Нафтотрейд" було зареєстровано право
власності на комплекс будівель та
споруд по вирощуванню телят, що
знаходиться за адресою: Харківська
область. Чугуївський район, с. Нова
Гнилиця, вул. Леніна, 222-А, розташований
на земельній ділянці комунальної
власності, кадастровий номер
:00:001:0018, площею 1,2580 га.

Враховуючи викладені вище обставини,
позивач звернувся до відповідача, з
письмовим проханням щодо припинення
дії договору оренди землі № 9/9-0507 від
03.05.2007 року, шляхом підписання
відповідної угоди про розірвання та
підписання акту прийому - передачі
(повернення) земельної ділянки (лист №
2049 від 19.11.2013 р.).

Однак, в порушення п. 36 Договору оренди
землі, яким передбачені підстави щодо
припинення дії договір оренди землі,
Чкалівська сільська рада своїм
рішенням від 25.12.2013 року відмовила
позивачу у розірванні договору оренди
землі № 9/9-0507 від 03.05.2007 року.

Обгрунтовуючи своє звернення до суду,
позивач зазначив, у зв'язку з тим, що
фактичне користування земельною
ділянкою та зведеною на ній будівлею
здійснює її новий власник, попередній
землекористувач добровільно
відмовився від права користування
зазначеною земельною ділянкою, а
законодавством передбачено можливість
дострокового розірвання договору
оренди на вимогу однієї із сторін
договору, вважає рішення Чкалівської
сільської ради щодо відмови позивачу в
достроковому розірванні договору
оренди землі № 9/9-0507 від 03.05.2007 року
незаконним та таким, що порушує його
права як орендаря та сторони договору,
що і стало підставою для звернення
позивача з відповідним позовом до
господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язку, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст.173 Господарського
кодексу України та ст. 509 Цивільного
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін (ч.
4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Отже, двостороннім правочинам
притаманна наявність
взаємоузгодженого волевиявлення двох
осіб, спрямованого на виникнення
єдиного правового результату,
покликаного забезпечити реалізацію
загальної чи самостійної мети кожної з
цих осіб.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу
України та ст. 93 Земельного кодексу
України відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про оренду землі" відносини, пов'язані
з орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст.
1 Закону України "Про оренду землі"
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Зі змісту статті 13 вказаного Закону
вбачається, що договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Ст. 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне зобов'язання); боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 651
Цивільного кодексу України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї з сторін
у разі істотного порушення договору та
в інших випадках, встановлених законом
або договором.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм законодавства
дає підстави зробити висновок, що
примусове припинення договору оренди
землі шляхом його дострокового
розірвання за ініціативою орендаря
можливе у випадках істотного порушення
орендодавцем умов договору оренди або
закону.

На підставі ст. 638 Цивільного кодексу
України істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
визначено способи захисту цивільних
прав та інтересів, тобто, види
матеріально-правових вимог, які
заінтересована сторона може заявити до
порушника. Випадки та підстави
дострокового розірвання договору
передбачено статтями 651 та 652
Цивільного кодексу України; вказаними
статтями передбачено можливість
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї зі сторін договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
оренду землі", істотними умовами
договору оренди землі, зокрема, є
об'єкт оренди, строк дії договору
оренди, умови використання та цільове
призначення земельної ділянки, яка
передається в оренду, умови збереження
стану об'єкта оренди, умови і строки
передачі земельної ділянки орендарю,
умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві, відповідальність
сторін та ін.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
оренду землі", на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Відповідно до статті 31 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
може бути розірваний за згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
за рішенням суду в порядку,
встановленому законом.

Згідно п.2.20 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у вирішенні
спорів про розірвання договору оренди
земельної ділянки судам слід
враховувати, що відповідно до статті 32
Закону України "Про оренду землі" на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
умовами договору, та з підстав,
визначених статтями 24 і 25 Закону
України "Про оренду землі", у разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також з підстав,
визначених ЗК України та іншими
законами України.

При цьому, правові наслідки зміни або
розірвання договору передбачені ст.653
Цивільного кодексу України, зокрема, у
разі зміни договору зобов'язання
сторін змінюються відповідно до
змінених умов щодо предмета, місця,
строків виконання тощо, у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються, у разі зміни або
розірвання договору зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором чи не обумовлено
характером його зміни. Якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили, сторони не
мають права вимагати повернення того,
що було виконане ними за зобов'язанням
до моменту зміни або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором або законом, якщо договір
змінений або розірваний у зв'язку з
істотним порушенням договору однією із
сторін, друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, завданих зміною
або розірванням договору.

Пунктами "а", "е" ч. 1 ст. 141 Земельного
кодексу України визначено, що
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є,
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Згідно ст. 31 Закону України „Про оренду
землі" договір оренди припиняється в
разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
що розташовані на орендованій іншою
особою земельній ділянці.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу
України, ст. 377 Цивільного кодексу
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
зокрема договором купівлі-продажу від
14.11.2013р., на підставі якого Приватне
підприємство "Нафтотрейд" (перша третя
особа) прийняло у власність від ДП
«Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат
«Слобожанський» (позивач) комплекс
будівель та споруд по вирощуванню
телят, що знаходиться за адресою:
Харківська область, Чугуївський район,
село Нова Гнилиця, вул. Леніна, 222-А , що
розташована на земельній ділянці
комунальної власності, кадастровий
номер :00:001:0018, площею 1,2580 га. Даний
договір посвідчений приватним
нотаріусом Чугуївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_4, який зареєстровано в
реєстрі за № 2699.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
(серія ЕАО № 879944), за Приватним
підприємством "Нафтотрейд" було
зареєстровано право власності на
комплекс будівель та споруд по
вирощуванню телят, що знаходиться за
адресою: Харківська область.
Чугуївський район, с. Нова Гнилиця, вул.
Леніна, 222-А, розташований на земельній
ділянці комунальної власності,
кадастровий номер :00:001:0018, площею
1,2580 га.

З зазначеного вбачається, що позивач -
ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат
«Слобожанський», не є власником
комплексу будівель та споруд по
вирощуванню телят, що знаходиться за
адресою: Харківська область.
Чугуївський район, с. Нова Гнилиця, вул.
Леніна, 222-А, а тому фактично не
використовує вищезазначену земельну
ділянку для експлуатації та
обслуговування комплексу будівель та
споруд по вирощуванню телят, як це було
передбачено пунктом 15 договору оренди
земельної ділянки від 03.05.2007р.

Враховуючи вищевикладене, та в силу ст.
120 Земельного кодексу та у ст. 377
Цивільного кодексу України у
відповідача припинилось право
користування цією земельною ділянкою
за спірним договором.

При цьому, суд зазначає, що відповідно
до ч.1 ст. 34 Закону України "Про оренду
землі" у разі припинення або розірвання
договору оренди землі орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених
договором.

Правочин, за яким переходить право
власності на житлові будинки, будівлі,
споруди, тягне за собою перехід права
на земельну ділянку, на якій
знаходиться відповідне нерухоме майно.
При цьому, новий власник земельної
ділянки не звільняється від
необхідності оформлення права на
земельну ділянку відповідно до
законодавства.

Відповідно статей 55 Конституції
України, статей 15, 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до 4-3 Господарського
процесуального кодексу України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони користуються рівними
процесуальними правами. Сторони мають
право, в тому числі, подавати докази.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Керуючись ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У зв'язку з тим, що фактичне
користування земельною ділянкою та
зведеною на ній будівлею здійснює її
новий власник, законодавством та
умовами договору передбачена
можливість дострокового розірвання
договору оренди за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін договору, суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних вимог
Дочірнього підприємства "Агроресурс"
Публічного акціонерного товариства
"Агрокомбінат "Слобожанський" щодо
розірвання договору оренди земельної
ділянки від № 9/9-0507 від 03.05.2007р. за
адресою: Харківська область,
Чугуївський район, с. Нова Гнилиця, вул.
Леніна, 222-А укладеного між Чкалівською
сільською радою (відповідач) та
Дочірнім підприємством "Агроресурс"
Публічного акціонерного товариства
"Агрокомбінат "Слобожанський" (позивач),
зареєстрованого в Чугуївському
районному відділі ХРФ ДП УДЗК від
04.05.2007р. за №18 та зобов"язання
прийняти Чкалівською сільською радою
зазначеної земельної ділянки,
відповідно до акту приймання-передачі
(повернення) земельної ділянки.

Суд враховує, що така правова позиція
викладена в Постанові Верховного Суду
України від 19 червня 2012 року у справі №
36/368-9/63.

Відповідно до приписів ст. 111-28 ГПК
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов"язковим для
всіх суб"єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Враховуючи, що позивач не наполягає на
стягненні суми судового збору з
відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК
України, сума сплаченого судового
збору залишається за позивачем.

На підставі викладеного, на підставі
ст.ст. 55, 129 Конституції, ст.ст. 416, 525, 526,
629, 638, 651, 738, 785, 792 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 20, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 96, 141 Земельного
кодексу України, ст.ст. 13, 15, 24, 25, 32
Закону України "Про оренду землі",
керуючись ст.ст. 1,4, 4-3, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 36, 43,
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі від
03.05.2007р., укладений між Чкалівською
сільською радою (63544, Харківська
область, Чугуївський район, смт.
Чкаловське, вул. Леніна, 1, ) та Дочірнім підприємством
"Агроресурс" Публічного акціонерного
товариства "Агрокомбінат
"Слобожанський" (63544, Харківська
область, Чугуївський район, смт.
Чкаловське, вул. Леніна, 1, ), зареєстрований в Чугуївському
районному відділі ХРФ ДП УДЗК, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 04.05.2007р. № 18.

Зобов"язати Чкалівську сільську раду
Чугуївського району Харківської
області (63544, Харківська область,
Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул.
Леніна, 1, ) прийняти від
Дочірнього підприємства "Агроресурс"
Публічного акціонерного товариства
"Агрокомбінат "Слобожанський" (63544,
Харківська область, Чугуївський район,
смт. Чкаловське, вул. Леніна, 1, ) земельну ділянку,
кадастровий номер :00:001:0018, площею
1,2580 га та підписати відповідний акт
прийому-передачі (повернення)
земельної ділянки.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 10.04.2014 р.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/607/14