донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

16.04.2014 справа №913/3430/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Діброви Г.І.суддівБойченка
К.І., Стойки О.В.при секретарі
Романовій А.О. від прокурора:
Романченко Р.В. за посвідченням №001482
від 27.08.2012р.від позивача:Скупінська О.В.
- за дов. №15/01 від 15.01.2014 р. Скупінський
О.В. - за дов. №16/01/1 від 16.01.2014 р.від
відповідача:Латарія Л.М. - за дов. б/н від
21.03.2014 р. Чередніков А.В. - за дов. б/н від
16.06.2013 р.від Державної служби
автомобільних доріг Українине
з»явивсярозглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Заступника прокурора Луганської
області в інтересах держави в особі
Державної служби автомобільних доріг
України, м. Київ, Служби
автомобільних доріг у Луганській
області, м. Луганськна рішення
господарського суду Луганської
областівід18.02.2014 рокуу справі№ 913/3430/13
(суддя Старкова Г.М.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
м. Луганськдо відповідачаСлужби
автомобільних доріг у Луганській
області, м.
Луганськпростягнення 25 262 352 грн. 44 коп.
ВСТАНОВИВ:

У 2013 році Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
м. Луганськ звернулося до
господарського суду Луганської
області з позовною заявою до Служби
автомобільних доріг у Луганській
області, м. Луганськ про стягнення
25 262 352 грн. 44 коп.

До початку розгляду справи по суті
позивач надав заяву від 10.02.2014 року про
збільшення розміру позовних вимог і
остаточно просив суд стягнути з
відповідача основний борг у розмірі 21
603 895 грн. 50 коп., 3% річних у розмірі 633 911
грн. 56 коп., пеню у розмірі 1 586 258 грн. 63
коп., штраф у розмірі 1 512 272 грн. 69 коп.,
яка прийнята судом до розгляду.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 18.02.14 р. позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
м. Луганськ були задоволені у повному
обсязі. Стягнуто зі Служби
автомобільних доріг у Луганській
області, м. Луганськ на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
м. Луганськ борг у розмірі 21 603 895 грн. 50
коп., 3% річних у розмірі 633 911 грн. 56 коп.,
пеню в розмірі 1 586 258 грн. 63 коп., штраф у
розмірі 1 512 272 грн. 69 коп.

Заступник прокурора Луганської
області з прийнятим рішенням не згоден,
вважає його прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права України. Тому він звернувся з
апеляційною скаргою в інтересах
держави в особі Державної служби
автомобільних доріг України, м. Київ,
Служби автомобільних доріг у
Луганській області, м. Луганськ, якою
просить Донецький апеляційний
господарський суд рішення
господарського суду Луганської
області від 18.02.2014 року скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, яким просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.
Також надав письмові пояснення до
відзиву на апеляційну скаргу, які
долучені до матеріалів справи.

Відповідач надав пояснення на
апеляційну скаргу, якими просив
задовольнити апеляційну скаргу
прокурора, скасувати рішення
господарського суду Луганської
області від 18.02.2014 р. в частині
стягнення зі Служби автомобільних
доріг у Луганській області, м.
Луганськ на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дорбудтехнологія», м. Луганськ
боргу в розмірі 21 603 895 грн. 50 коп., 3%
річних у розмірі 633 911 грн. 56 коп.,
пені в розмірі 1 586 258 грн. 63 коп., штраф у
розмірі 1 512 272 грн. 69 коп. та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В судовому засіданні, яке відкладалось,
представники сторін, прокурор
підтримали свої доводи та заперечення
щодо апеляційної скарги.

В судове засідання представник
Державної служби автомобільних доріг
України, м. Київ не з»явився, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення 31.03.14р. уповноваженій особі
державної установи ухвали суду про
порушення апеляційного провадження
від 26.03.14р. Про причину неявки суд не
повідомив, своїми процесуальними
правами, передбаченими статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, ніяких
клопотань з цього приводу судовій
колегії не надав. Явка сторін ухвалами
суду від 26.03.2014 р., 08.04.2014 р. не була
визнана обов'язковою, неявка без
поважних причин у судове засідання
представників сторін не тягне за собою
перенесення розгляду справи на інші
строки, тому справу розглянуто за
наявними в ній матеріалами, а повний
текст постанови направляється
сторонам по справі в установленому
порядку.

Судова колегія Донецького
апеляційного господарського суду
вважає за необхідне розглянути
апеляційну скаргу, оскільки для
з'ясування фактичних обставин справи
достатньо матеріалів, що знаходяться в
матеріалах справи № 913/3430/13
та наданих представниками сторін,
прокурора пояснень.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає справу та
викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді справи
норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, прокурора, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
частково не відповідає вимогам чинного
законодавства України і підлягає
частковому скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
травня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дорбудтехнологія» (підрядник) та
Службою автомобільних доріг у
Луганській області (замовник) був
укладений договір підряду № 41 на
виконання робіт по реконструкції
автомобільної дороги Знам'янка -
Луганськ - Ізварине км 523 + 246 - км 526 + 646
Луганської області, відповідно до умов
якого в редакції додаткової угоди №2
від 28.12.2012 року підрядник зобов'язався у
2012 - 2013 р.р. виконати на свій ризик
власними і залученими силами і
засобами роботи по реконструкції
автомобільної дороги Знам'янка -
Луганськ - Ізварине км 523 + 246 - км 526 + 646
Луганської області відповідно до
проектно-кошторисної документації
затвердженої замовником, здати в
обумовлені строки об'єкт в
експлуатацію замовнику, усунути на
протязі гарантійного строку
експлуатації об'єкту недоробки, що
зумовлені неякісним виконанням робіт,
а замовник зобов'язався прийняти
закінчені ремонтні роботи та оплатити
їх.

Згідно з п.1.4 договору, обсяги закупівлі
робіт можуть бути зменшені залежно від
реального фінансування видатків.

Пунктом 2.1 договору сторони встановили,
що договірна ціна складає
68 909 094 грн. 72 коп. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
строки виконання робіт передбачаються
графіком виконання робіт, що додається
до договору і є його невід»ємною
частиною.

Відповідно до п.3.3 договору в редакції
додаткової угоди №2 від 28.12.2012 року,
календарна дата початку робіт - травень
2012 року, кінцевий строк закінчення
робіт - червень 2013 року.

Відповідно до п.4.1 договору, замовник
забезпечує фінансування робіт при
умові своєчасного фінансування з
бюджету. Розрахунки за виконані роботи
здійснюються по мірі надходження
передбачених на ці цілі коштів з
державного бюджету, шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок підрядника. У
разі затримки бюджетного фінансування
не з вини замовника, оплата за виконані
роботи здійснюється протягом п»яти
банківських днів з дати отримання
замовником бюджетного фінансування на
свій реєстраційний рахунок.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що
замовник до початку виконання робіт
перераховує в формі авансу до 30
відсотків вартості річного обсягу
робіт, узгодженого сторонами на
поточний рік в межах виділених на
фінансування робіт у поточному році
коштів.

Згідно з п.4.3 договору, кінцеві
розрахунки за виконані роботи з
підрядником здійснюються протягом 30
календарних днів після виконання і
приймання всіх передбачених договором
робіт. Замовник має право затримувати
кінцеві розрахунки за роботи, виконані
з вини підрядника з недоробками і
дефектами, виявленими при прийманні
об»єкту в експлуатацію, до їх усунення.

Відповідно до п.6.1 договору, здача і
приймання виконаних робіт
здійснюється у відповідності з чинним
порядком і оформляється шляхом
складання підрядником акту форми КБ-2в
та довідки форми КБ-3, які надаються
замовнику на підпис в термін - до
останнього числа звітного місяця.

Згідно з п.17.1 договору в редакції
додаткової угоди №2 від 28.12.2012 року, цей
договір набирає сили з моменту
підписання його сторонами і діє до 31
грудня 2013 р., в частині
взаєморозрахунків - до повного
виконання обов»язків.

Сторонами також були укладені
додаткові угоди №1 від 25.11.2012 р., № 2 від
28.12.2012 р., №3 від 26.04.2013 р., № 4 від 01.06.2013 р.,
№ 5 від 21.06.2013 р., № 6 від 30.09.2013 р. до
договору №41 від 07.05.2012 р., якими сторони
внесли зміни до графіка виконання
робіт по реконструкції автомобільної
дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине
км 523 + 246 - км 526 + 646 Луганської області.

На виконання умов договору підряду № 41
на виконання робіт по реконструкції
автомобільної дороги Знам'янка -
Луганськ - Ізварине км 523 + 246 - км 526 + 646
Луганської області від 07.05.2012 року
позивач фактично виконав роботи, а
відповідач в свою чергу прийняв
вказані роботи, що підтверджується
відповідними актами приймання
виконаних будівельних робіт (за формою
№КБ-2в) та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт (за формою
КБ-3) на загальну суму 64 988 788 грн. 26 коп.,
які оформлені належним чином та
підписані уповноваженими
представниками сторін і скріплені
печатками підприємств без зауважень та
заперечень, в добровільному порядку,
проте здійснив тільки часткову оплату
за виконані будівельні роботи на суму у
розмірі 43 384 892 грн. 76 коп.

Враховуючи наведене, позивач звернувся
із позовом до господарського суду
Луганської області про стягнення зі
Служби автомобільних доріг у
Луганській області, м. Луганськ
основного боргу в розмірі у розмірі 21
603 895 грн. 50 коп., 3% річних у розмірі 633 911
грн. 56 коп., пені у розмірі 1 586 258 грн. 63
коп., штрафу в розмірі 1 512 272 грн. 69 коп.
(з урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог від 10.02.2014 р., яка
прийнята судом до уваги).

Дослідивши фактичні обставини справи,
оцінивши докази на їх підтвердження,
надавши правову кваліфікацію
відносинам сторін і виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду
справи, правових норм, які підлягають
застосуванню, та матеріалів справи,
судова колегія дійшла висновку, що:

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до приписів ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно норм ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч.ч.1, 4 статті 538 Цивільного
кодексу України виконання свого
обов»язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене
виконанням другою стороною свого
обов»язку, є зустрічним виконанням
зобов»язання. Якщо зустрічне виконання
обов»язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов»язку, друга
сторона повинна виконати свій
обов»язок.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку,

переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

Відповідно до ч.1 статті 846 Цивільного
кодексу України, строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов»язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк, або за згодою
замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання умов договору
підряду № 41 на виконання робіт по
реконструкції автомобільної дороги
Знам'янка - Луганськ - Ізварине км 523 + 246 -
км 526 + 646 Луганської області від 07.05.2012
року фактично виконав роботи, а
відповідач в свою чергу прийняв
вказані роботи, що підтверджується
відповідними актами приймання
виконаних будівельних робіт (за формою
№КБ-2в) та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт (за формою
КБ-3) на загальну суму 64 988 788 грн. 26 коп.,
які оформлені належним чином та
підписані уповноваженими
представниками сторін і скріплені
печатками підприємств без зауважень та
заперечень, в добровільному порядку,
проте здійснив тільки часткову оплату
за виконані будівельні роботи на суму у
розмірі 43 384 892 грн. 76 коп. та залишились
несплаченими виконані й прийняті
роботи на суму у розмірі 21 603 895 грн. 50
коп.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності необхідності застосування
до даних правовідносин сторін в
частині визначення строків здійснення
оплати за виконані будівельні роботи
позивачем положення пункту 4.3 договору
підряду № 41 на виконання робіт по
реконструкції автомобільної дороги
Знам'янка - Луганськ - Ізварине км 523 + 246 -
км 526 + 646 Луганської області від 07.05.2012
року, яким передбачено, що кінцеві
розрахунки за виконані роботи з
підрядником здійснюються протягом 30
календарних днів після виконання і
приймання всіх передбачених договором
робіт, оскільки умовами договору
передбачено здійснення попередньої
оплати в формі авансу до 30 відсотків
вартості річного обсягу робіт до
початку виконання робіт (п.4.2 договору),
а тому в даному випадку положення
частини 1 статті 854 Цивільного кодексу
України в частині здійснення оплати
після остаточної здачі робіт
застосуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та те, що на
момент прийняття судом першої
інстанції рішення по справі,
відповідач відповідно до вимог статей
33, 34, 36 Господарського процесуального
кодексу України не надав ані суду
першої інстанції, ані суду апеляційної
інстанції письмових належних та
допустимих доказів оплати позивачу
заборгованості за виконані роботи за
договором підряду № 41 на виконання
робіт по реконструкції автомобільної
дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине
км 523 + 246 - км 526 + 646 Луганської області
від 07.05.2012 року за оформленими та
підписаними сторонами в добровільному
порядку, без заперечень і зауважень
актами виконаних робіт, Донецький
апеляційний господарський суд вважає,
що судом першої інстанції правомірно
зроблений висновок про неналежне
виконання відповідачем його
договірних зобов'язань всупереч
вимогам статей 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України та задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача суми заборгованості за
виконані та прийняті роботи в розмірі 21
603 895 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 111-28 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов»язковим для всіх судів України.
Суди зобов»язані привести свою судову
практику у відповідність із рішеннями
Верховного Суду України.

Так, постановою Верховного Суду
України від 15.05.2012 року по справі №11/446
встановлено, що відсутність бюджетних
коштів не є підставою для звільнення
від відповідальності за порушення
зобов»язання, а тому, в даному випадку,
судова колегія не приймає до уваги
посилання відповідача щодо
відсутності бюджетних коштів для
нібито моменту настання у відповідача
його грошового договірного
зобов»язання з проведення розрахунків
з позивачем, з врахуванням ще й
закінчення строку дії договору та
бюджетного року.

Також позивач, звертаючись до суду із
позовом, просив стягнути з відповідача
на користь позивача 3% річних за
загальний період прострочки з 01.01.2013 р.
по 18.12.2013 р. у сумі 633 911 грн. 56 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитору
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом)
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013
року).

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення цієї частини позовних
вимог у повному обсязі, оскільки
відповідно до п.17.1 договір діє до 31.12.2012
р., розрахунки за вказаним договором
пов»язані з фінансуванням з державного
бюджету, а 2012 бюджетний рік закінчився
31.12.2012 р., тому в даному випадку саме з
01.01.2013 р. почалась прострочка
відповідача по оплаті за виконані
будівельні роботи у 2012 році та до
стягнення з відповідача на користь
позивача підлягає 3% річних за
підписаними актами виконаних
будівельних робіт за загальний період
з 01.01.2013 р. по 18.12.2013 р. прострочення
відповідачем сплати вартості робіт у
сумі 633 911 грн. 56 коп.

Позивачем також заявлені позовні
вимоги про стягнення з відповідача
пені за період з 01.01.2013 р. по 30.06.2013 р. в
розмірі 1 586 258 грн. 63 коп. та штрафу в
розмірі 1 512 272 грн. 69 коп. на
підставі ч.2 ст. 231 Господарського
кодексу України.

За змістом положень ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
як учасник господарських відносин
зобов»язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов»язання.

Відповідно до ч.2 ст. 231 Господарського
кодексу України, у разі якщо порушено
господарське зобов»язання, в якому
хоча б одна сторона є суб»єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов»язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов»язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якшо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

- за порушення умов зобов»язання
щодо якості (комплектності) товарів
(робіт, послуг) стягується штраф у
розмірі двадцяти відсотків вартості
неякісних (некомплектних) товарів
(робіт, послуг);

- за порушення строків виконання
зобов»язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робі,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцяти днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Судова колегія вважає
неправомірним висновок суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог позивача про стягнення з
відповідача пені та штрафу на підставі
ч.2 ст. 231 Господарського кодексу
України з огляду на наступне.

Застосування до боржника, який
порушив господарське зобов»язання,
санкції у вигляді штрафу та пені,
передбаченого абз. 3 ч.2 ст. 231
Господарського кодексу України,
можливо сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачено
договором або законом;

- якщо порушено господарське
зобов»язання, в якому хоча б одна
сторона є суб»єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки;

- якщо допущено прострочення
виконання негрошового зобов»язання,
пов»язаного з обігом (поставкою)
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, з вартості яких і вираховується
у відсотковому відношенні розміру
штрафу.

Аналогічна правова позиція
викладена у постановах Верховного Суду
України від 06.12.2010 року у справі №3-4гс10,
від 20.12.2010 року у справі №3-41гс10, від
28.02.2011 року у справі №3-11гс11.

Як вбачається з матеріалів справи,
між сторонами виник спір щодо неоплати
вартості за виконані та прийняті
будівельні роботи за договором
підряду, тобто це є правовідношення, в
якому замовник зобов»язаний оплатити
надану послугу, а виконавець має право
вимагати від замовника відповідної
оплати, а тому це є грошовим
зобов»язанням.

Враховуючи те, що у відповідача перед
позивачем виникло за спірними
правовідносинами саме грошове
зобов»язання, застосування до вказаних
правовідносин між сторонами положень
ч.2 ст. 231 Господарського кодексу
України є неправомірним, а тому в цій
частині позовних вимог позивача слід
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні цієї частини позовних
вимог з залишенням без змін рішення
суду першої інстанції в іншій частині.

У відповідності до приписів п. 4 ч. 1
ст. 104 Господарського процесуального
кодексу України, підставами для
скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що судом порушені і
неправильно застосовані норми
матеріального права України, а тому
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення господарського
суду Луганської області від 18.02.2014 р. у
справі № 913/3430/13 підлягає частковому
скасуванню з прийняттям нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по справі покладаються на
сторони пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105, 117
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Луганської області в
інтересах держави в особі Державної
служби автомобільних доріг України, м.
Київ, Служби автомобільних доріг у
Луганській області, м. Луганськ на
рішення господарського суду
Луганської області від 18.02.2014 р. у
справі № 913/3430/13 задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Луганської області від 18.02.2014 р. у
справі № 913/3430/13 - скасувати
частково.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
м. Луганськ до Служби
автомобільних доріг у Луганській
області, м. Луганськ про стягнення 25 262
352 грн. 44 коп. - задовольнити частково.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг
у Луганській області, 91002, м. Луганськ,
вул. Лінія Залізниці, 9, ЗКПО 25903424, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
91033, м. Луганськ, вул. Дніпровська, 51,
ЗКПО 37109372 борг у розмірі 21 603 895 грн. 50
коп., 3% річних у розмірі 633 911 грн. 56 коп.,
судовий збір за подання позовної заяви
у розмірі 68 820 грн. 00 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
м. Луганськ до Служби автомобільних
доріг у Луганській області, м.
Луганськ про стягнення пені у розмірі 1
586 258 грн. 63 коп., штрафу в розмірі
1 512 272 грн. 69 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дорбудтехнологія»,
91033, м. Луганськ, вул. Дніпровська, 51,
ЗКПО 37109372 в доход Державного бюджету
України судовий збір за подання
апеляційної скарги у розмірі 4 374 грн. 77
коп.

В іншій частині рішення господарського
суду Луганської області від 18.02.2014 р. у
справі № 913/3430/13 залишити без змін.

Доручити господарському суду
Луганської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття, направляється сторонам
по справі в триденний строк та може
бути оскаржена до Вищого
господарського суду України через
Донецький апеляційний господарський
суд у двадцятиденний строк.

Головуючий
Г.І. Діброва

Судді
К.І. Бойченко

О.В. Стойка

Надр. 8 прим:

1 - у справу;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4- прокурору;

5-облпрокурору;

6 - ДСАД України;

7 - ДАГС;

8- ГС Луг. обл.

Довгалюк К.Г.