КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" квітня 2014 р. Справа №910/25343/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко
М.А.

суддів:
Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу
Спільного українсько-естонського
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
"Оптіма-Фарм, ЛТД"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 року

у справі № 910/25343/13 (суддя Мудрий С. М.)

за позовом Спільного
українсько-естонського підприємства у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Марко Фарм ЛТД"

про спонукання вчинити дії з прийняття
повернення товару

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-естонське
підприємство у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
"Оптіма-Фарм, ЛТД" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Марко Фарм ЛТД" про
спонукання вчинити дії з прийняття
повернення товару.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 року у справі № 910/25343/13
в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 17.02.2014 року та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити.

Судовою колегією було встановлено
наступне.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України визначено,
що до апеляційної скарги додаються
докази сплати судового збору.

Недотримання цих вимог відповідно до п.
3 ч. 1 ст. 97 ГПК України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
розгляду і повернення її апеляційним
господарським судом.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон
України «Про судовий збір», який
визначає правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору.

Підпуктом 2 частини 2 статті 4 цього
Закону встановлено, що із заяв
майнового характеру, що подаються до
господарських судів сплачується 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. За подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду
апеляційної скарги на рішення суду
справляється судовий збір у розмірі 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

При цьому, частиною першою ст.4
названого Закону визначено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом станом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.8 Закону України «Про
державний бюджет на 2014 рік» розмір
мінімальної заробітної плати станом на
1 січня 2014 р. становив 1 218,00 грн.

Так, колегією суддів встановлено, що
позовні вимоги по справі № 910/25343/13
носять майновий та немайновий
характер.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звертався до суду з позовними
вимогами про зобов'язання вчинити дії з
прийняття повернення продукції та
забов'язання повернути кошти у сумі
217185,64, тобто з позовними вимогами
майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 року «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»,
судовий збір підлягає сплаті як за
ставками, встановленими для позовів
майнового характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду спорів
немайнового характеру.

Беручи до уваги вищевказане, позивач
повинен був сплатити судовий збір у
розмірі 2780,85 грн.

Водночас, скаржник надав до суду
платіжне доручення № 5832 від 21.03.2014 року
про сплату судового збору у сумі 2171,85
грн. Отже, апелянтом не доплачено
судового збору на суму 609,00 грн.

В силу п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано доказів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга підлягає поверненню скаржнику
без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97
ГПК України.

При цьому, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ч.4 ст.97 ГПК України після усунення
обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3
частини першої цієї статті, апеляційна
скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Спільного
українсько-естонського підприємства у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" на
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 року у справі № 910/25343/13
повернути скаржнику.

2. Повернути Спільному
українсько-естонському підприємству у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, 18а код ЄДРПОУ -
21642228) з Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 2171,85 грн.,
сплачений ним згідно платіжного
доручення № 5832 від 21.03.2014 року.

3. Матеріали справи № 910/25343/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко