м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5003/14 14.04.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна"доТовариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"НАСТА" за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_1простягнення 7 283,00
грн.Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

Від позивача:Байправ М.С. Від
відповідача: не з'явився Від третьої
особи:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "ПЗУ Україна" (надалі
- "ПАТ "СК "ПЗУ Україна") звернулось до
господарського суду міста Києва із
позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"НАСТА" (надалі - "ТДВ "СК "НАСТА") про
стягнення 7 283,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
"СК "ПЗУ Україна" на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту №АМ.037165 від 04.05.2012 р.
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки KIA CEE`D,
реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому
позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
Богдан А092, реєстраційний номер НОМЕР_2,
яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ "СК
"НАСТА" на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/5123516, а тому позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків
покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.03.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 14.04.2014 р., залучено до участі у справі
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_1.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, надав пояснення стосовно суті
спору, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, витребуваних
ухвалою суду доказів та відзиву на
позовну заяву не подав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№716, яке було отримане 28.03.2014 р.

Третя особа у судове засідання не
з'явилась, витребуваних ухвалою суду
доказів та письмових пояснень щодо
предмету спору не подала, про поважні
причини неявки суд не повідомила, хоча
про час і місце розгляду справи була
належним чином повідомлена, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№24, яке було отримане 28.03.2014 р.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 01103, м. Київ, Залізничне шосе, 6,
на яку було відправлено ухвалу суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
адресоюhttp://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.htmlта вказано
у позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2012 р. між ПАТ "СК "ПЗУ Україна"
(страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник)
укладено договір добровільного
страхування наземного транспортного
засобу №АМ.037165 (надалі - «Договір»),
об'єктом страхування за яким є майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням майном, а саме:
автомобілем KIA CEE`D, реєстраційний номер
НОМЕР_1, на випадок настання страхових
випадків, зокрема, пошкодження чи
знищення транспортного засобу або його
частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем
за Договором є ОСОБА_3.

11.05.2012 р. о 12:30 год. на перехресті вулиць
Автозаводської та Лугової в м. Києві
сталася ДТП за участі застрахованого
автомобіля KIA CEE`D, реєстраційний номер

НОМЕР_1, та автомобіля Богдан А092,
реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме:
ОСОБА_1, керуючи автомобілем Богдан А092,
під час об'їзду перешкоди не дотримався
безпечного бокового інтервалу та
здійснив зіткнення з автомобілем KIA CEE`D,
під керуванням ОСОБА_3, в результаті
чого обидва автомобілі отримали
механічні пошкодження. Факт скоєння
ДТП підтверджується довідкою Відділу
ДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в

м. Києві та довідкою Відділу ДАІ
Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві №9004049 від 21.05.2012 р.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_1

п. 13.3 Правил дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Оболонського районного суду м. Києва
від 30.05.2012 р. у справі №2605/8422/12,
відповідно до якої ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

На підставі страхового акту
№UA016/L01/01 від 16.05.2012 р. та у
відповідності до розрахунку
страхового відшкодування визначеного
вказаним актом №UA016/L01/01 від 16.05.2012
р. позивач, виконуючи свої зобов'язання
за Договором, перерахував на користь
вигодонабувача за Договором суму
страхового відшкодування у розмірі 7
283,00 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №2447 від 17.05.2012 р.

Відповідно до звіту № 1109/КВ1 про оцінку
(розмір) збитків, спричинених
пошкодженням транспортного засобу,
складеного 22.06.2012 р. суб'єктом оціночної
діяльності - ТОВ "Декра Експерт"
(сертифікат оціночної діяльності
№12547/11, виданий Фондом державного майна
України 11.10.2011 р.), вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля KIA CEE`D,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
дорівнює вартості відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, в
результаті його пошкодження при
спірному ДТП, складає 8 097,28 грн.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПАТ "СК "ПЗУ Україна"
перейшло в межах суми 7 283,00 грн. право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Із постанови Оболонського районного
суду м. Києва від 30.05.2012 р. у справі
№2605/8422/12 вбачається, що транспортний
засіб - автомобіль Богдан А092,
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю KIA CEE`D, реєстраційний
номер НОМЕР_1, знаходився під
керуванням ОСОБА_1.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 р. № 6 із змінами
і доповненнями Верховний Суд звертає
увагу на те, що джерелом підвищеної
небезпеки належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

Не вважається володільцем джерела
підвищеної небезпеки і не несе
відповідальності за шкоду перед
потерпілим особа, яка управляє
джерелом підвищеної небезпеки в силу
трудових відносин з володільцем цього
джерела (шофер, машиніст, оператор
тощо).

Вина ОСОБА_1, який працював на момент
скоєння ДТП водієм (згідно постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 30.05.2012 р. у справі №2605/8422/12) та
керував автомобілем Богдан А092,
реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку, а тому
за шкоду спричинену даною особою
відповідає власник транспортного
засобу - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кийтранс-2005".

З Інформації з єдиної централізованої
бази даних МТСБУ вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля Богдан А092
(Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кийтранс-2005"),
реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована ТДВ "СК "НАСТА" згідно із
полісом №АА/5123516.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
користувався транспортним засобом на
законній підставі, а відтак
відповідальність за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб
внаслідок експлуатації ОСОБА_1, була
застрахована ПАТ "СК "НАСТА".

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Вказаним полісом передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.,
франшиза - 0 грн. Строк дії даного полісу
з 30.03.2012 р. по 29.09.2012 р.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу автомобіля KIA CEE`D, реєстраційний
номер

НОМЕР_1, становить 8 097,28 грн., а право
вимоги відшкодування перейшло до
позивача в межах суми 7 283,00 грн.

З метою отримання страхового
відшкодування позивач звернувся до ТДВ
"СК "НАСТА" з заявою №1237/2012-06ИР від 26.06.2013
р., в якій просив здійснити
відшкодування шкоди у розмірі 7 283,00
грн., яка згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення
№619, була отримана відповідачем
01.07.2013 р.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 вказаного
Закону (в редакції, чинній на момент
направлення заяви) страховик (МТСБУ)
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його, а у разі невизнання
майнових вимог заявника або з підстав,
визначених статтями 32 та/або 37 цього
Закону, - прийняти вмотивоване рішення
про відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Абзацом 6 пункту 36.2 статті 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страховик
(МТСБУ) зобов'язаний протягом трьох
робочих днів з дня прийняття
відповідного рішення направити
заявнику письмове повідомлення про
прийняте рішення.

Позивач стверджує, а відповідачем не
надано доказів на спростування такого
твердження, що ТДВ "СК "НАСТА" не
здійснила відшкодування шкоди, а також
не надсилала ПАТ "СК "ПЗУ Україна"
письмового повідомлення про прийняте
рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що строк виконання
відповідачем зобов'язання по
страховому відшкодуванню шкоди,
завданої спірною ДТП, станом на день
звернення позивача до суду за захистом
своїх прав настав.

Враховуючи визначені полісом №АА/5123516
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, а також розмір шкоди, право
вимоги якої перейшло до позивача,
відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 7 283,00 грн. у строк до моменту
звернення ПАТ "СК "ПЗУ Україна" до суду,
а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Суд дійшов до висновку про відсутність
підстав для залучення до участі у
справі інших осіб, оскільки згідно з
полісом №АА/5123516 встановлено розмір
франшизи - нуль, у зв'язку з чим ПАТ "СК
"НАСТА зобов'язане відшкодовувати
витрати понесені позивачем на
відновлювальний ремонт автомобіля в
межах визначеного ліміту
відповідальності в повному обсязі.

За таких обставин, позов ПАТ "СК "ПЗУ
Україна" про стягнення суми страхового
відшкодування з ТДВ "СК "НАСТА" у
розмірі 7 283,00 грн. є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна" задовольнити повністю.

2. Стягнути із Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"НАСТА" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 6;
ідентифікаційний код 35893575) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м.
Київ, вул. Артема, 40; ідентифікаційний
код 20782312) суму страхового
відшкодування у розмірі 7 283 (сім тисяч
двісті вісімдесят три) грн. 00 коп. та
судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 15.04.2014 р.

Суддя
Р.В. Бойко