ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2014
Справа № 905/1325/14

Господарський суд Донецької області у
складі: судді Фурсової
С.М.,

при секретарі судового засідання
Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Треналофф-траст» (83052, місто Донецьк,
бульвар Шевченка, будинок № 105; )

до комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» (83086, місто
Донецьк, вулиця Донецька, будинок № 39;
)

про стягнення 6 142,44 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: Тіщенко Д.А.
(довіреність б/н від 22.01.2014)

від відповідача: Мельнікова Є.В.
(довіреність б/н від 10.01.2014)

С У Т Ь С П О Р У :

У лютому 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Треналофф-траст»
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовом, в якому
просить стягнути з комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Донелектроавтотранс»
матеріальну шкоду у розмірі 6 142,44
гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач внаслідок
неналежного утримання тролейбусної
лінії зобов'язаний відшкодувати
матеріальну шкоду, завдану в
результаті обриву контактного проводу
тролейбусної лінії на автомобіль марки
«Hyundai H1», державний номерний знак
НОМЕР_1, визначену висновком експерта
автотоварознавчого дослідження № 13
від 08 січня 2014 року.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує статтями 22, 1166, 1187, 1188, 1192
Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 03 березня 2014 року позовна
заява прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі та її призначено
до розгляду у судовому засіданні на 19
березня 2014 року.

Розгляд справи відкладався за
правилами статті 77 Господарського
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ГПК України).

Відповідач надав заперечення на
позовну заяву, в яких просить врахувати
викладену ним позицію та відмовити у
задоволенні позовних вимог.
Заперечуючи проти задоволення позову
відповідач зазначає, що комунальне
комерційне підприємство Донецької
міської ради «Донелектроавтотранс»
регулярно виконує огляд
електро-обладнання контактної мережі,
своєчасно реагує та усуває пошкодження
елементів дорожніх об'єктів.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
мотивів, викладених у позовній заяві,
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог, надала
пояснення, аналогічні викладеним у
відзиві на позовну заяву.

Матеріали справи є достатніми для
прийняття рішення за заявленими
вимогами при зазначених підставах
позову.

Розглянувши подані документи,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд -

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2013 року о 10 годині 58 хвилин на
вулиці Клінічній в Ленінському районі
міста Донецька сталося пошкодження
автомобіля «Hyundai H1», державний номерний
знак НОМЕР_1 внаслідок обриву
контактного проводу тролейбусної
лінії, що підтверджується довідкою
Відділу ДАІ з обслуговування
адміністративної території міста
Донецька та автомобільно-технічної
інспекції (а.с. 25).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Треналофф-траст» є
власником джерела підвищеної
небезпеки - автомобіля марки «Hyundai H1»,
державний номерний знак НОМЕР_1
(а.с. 24).

Для визначення вартості матеріального
збитку, заподіяного внаслідок
пошкодження автомобіля марки «Hyundai H1»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
позивачем замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження.

Загальний розмір матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля марки
«Hyundai H1», державний номерний знак
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження,
відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження № 13
від 08 січня 2014 року складеним судовим
експертом товариства з обмеженою
відповідальністю «Експерт» Крутих
Євгеном Олександровичем, складає 6 142,44
гривень (а.с. 28-35).

Наведене свідчить про те, що наявний в
матеріалах справи висновок є
допустимим документом з визначення
матеріального збитку, завданого
власнику пошкодженого автомобіля;
висновок підписаний оцінювачем, який
безпосередньо проводив оцінку майна, і
його підпис скріплений печаткою.

Актом про пошкодження транспортного
засобу б/н від 11 грудня 2013 року,
складеного за участю представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Треналофф-траст»
Гладиша О.В. та представника
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» Сергєєвої О.В.,
встановлено характер пошкоджень
автомобіля марки «Hyundai H1», державний
номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 27).

З ремонтної калькуляції № 7368 від 03
січня 2014 року, що є додатком до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження № 13 від 08 січня 2014 року
вбачається розгорнутий чіткий перелік
робіт, затрачених годин, запчастин,
матеріалів, які необхідно використати
для відновлення пошкодженого
автомобіля (а.с. 31).

Дослідивши надану позивачем ремонтну
калькуляцію, господарський суд
встановив, що її зміст не суперечить
умовам чинного законодавства про
оціночну діяльність та відображає суму
завданих збитків, оскільки калькуляція
складалась на основі комп'ютерної
програми Audatex, яка рекомендована
пунктом 59 додатку 8 до Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів.

Знаходження контактного проводу
тролейбусної лінії, розташованого за
адресою: місто Донецьк, вулиця
Клінічна, будинок № 8, на утриманні
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс»
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, а також не
заперечується відповідачем.

Матеріали справи не містять доказів
того, що вартість відновлювальних
робіт перевищує отримані при
пошкоджені автомобіля. Представником
відповідача не надано належних доказів
існування пошкоджень автомобіля, що не
пов'язані з обривом контактного
проводу тролейбусної лінії.

При цьому, господарським судом не
встановлено та матеріалами справи не
підтверджується факту оспорювання
відповідачем розміру матеріального
збитку; розмір збитку не спростований
іншими доказами, а в обґрунтування
своїх заперечень, відповідач не надав
документів, які б підтверджували
невірність визначення позивачем
розміру збитку.

Оцінюючи подані сторонами докази та
наведені обґрунтування за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Основним видом діяльності
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», є надання
транспортних послуг населенню міста
Донецька.

Відповідач є підприємством, яке надає
платні послуги перевезення міським
транспортом, здійснює поточний ремонт
пересувного складу, електродвигунів,
вузлів та агрегатів до них, контактних
мереж та шляхового господарства та є
підприємством, яке зобов'язано
здійснювати реконструкцію, а також
капітальний ремонт основних фондів.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про міський електричний транспорт»
об'єкти міського електричного
транспорту - рухомий склад, контактні
мережі, тягові підстанції, колії
трамвайні та метрополітену, а також
споруди, призначені для забезпечення
надання транспортних послуг;
перевізник - юридична особа, яка в
установленому законодавством порядку
надає транспортні послуги, здійснюючи
експлуатацію та утримання об'єктів
міського електричного транспорту.

Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони
передбачено, що власники дорожніх
об'єктів або уповноважені ними органи,
дорожньо-експлуатаційні організації
зобов'язані: своєчасно і якісно
виконувати експлуатаційні роботи
відповідно до технічних правил з
дотриманням норм і стандартів з
безпеки руху; постійно контролювати
експлуатаційний стан усіх елементів
дорожніх об'єктів та негайно усувати
виявлені пошкодження чи інші перешкоди
в дорожньому русі, а за неможливості це
зробити - невідкладно позначити їх
дорожніми знаками, сигнальними,
огороджувальними і направляючими
пристроями відповідно до діючих
нормативів або припинити (обмежити)
рух; контролювати якість робіт, що
виконуються підрядними організаціями;
тощо.

Господарським судом встановлено
наступне: 11 грудня 2013 року автомобіль
марки «Hyundai H1», державний номерний знак
НОМЕР_1 був пошкоджений внаслідок
обриву контактного проводу
тролейбусної лінії; відповідно до
висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 13
від 08 січня 2014 року вартість
матеріального збитку, завданого
власнику пошкодженого автомобіля,
складає 6 142,44 гривень.

Частиною першою статті 11 Цивільного
кодексу України (далі по тексту - ЦК
України) передбачено, що цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 1166
ЦК України, особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Тобто, до деліктних правовідносин
застосовується презумпція вини особи,
яка завдала шкоду, спростування якої
належними та достатніми доказами є
обов'язком винної особи.

Відповідно до статті 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки, поряд з
іншим, є діяльність, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює та інших осіб.

Джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(пункт 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27 березня 1992 року № 6
«Про практику розгляду судами справ за
позовами про відшкодування шкоди»).

Обов'язок по відшкодуванню збитків
настає для суб'єктів господарювання у
разі порушення господарського
зобов'язання в результаті неналежного
виконання (або невиконання) умов
договору (статті 224, 225 ГК України,
стаття 623 ЦК України) або такий
обов'язок настає внаслідок завдання
шкоди без договірних правовідносин
(глава 82 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду передбачені
статтею 1166 ЦК України, частинами першою
та другою якої передбачено, що майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Тобто, вина особи, що завдала шкоди, за
правовідносинами, врегульованими
статтею 1166 ЦК України, є фактом, який
вважається встановленим відповідно до
закону; відповідна презумпція вини
такої особи може бути спростована в
загальному порядку.

Вказана стаття унормовує загальні
підстави для відшкодування шкоди в
рамках позадоговірних (деліктних)
зобов'язань. Деліктна відповідальність
за загальним правилом настає лише за
наявності вини заподіювача шкоди.
Юридичною підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, вина особи, що
заподіяла шкоду. Причинний зв'язок між
протиправною поведінкою
правопорушника і шкодою полягає в тому,
що протиправна поведінка завжди
передує у часі шкідливому результату,
що настав, шкідливий результат є
наслідком саме цієї протиправної
поведінки. Відсутність хоча б одного з
перелічених елементів звільняє
боржника від відповідальності.

Отже, для відшкодування шкоди за
правилами статті 1166 ЦК України позивач
має довести: а) неправомірність
поведінки відповідача; б) наявність
шкоди; в) причинний зв'язок між
протиправною поведінкою відповідачів
та шкодою, що є обов'язковою умовою
відповідальності та виражається в
тому, що шкода має виступати
об'єктивним наслідком поведінки
заподіювача шкоди; г) вина заподіювача
шкоди.

Також відповідно до статті 1166 ЦК
України, причинно-наслідковий зв'язок
полягає у доведенні позивачем того, що
шкода є об'єктивним наслідком
поведінки заподіювача шкоди. При цьому
поведінка заподіювача шкоди може
проявлятися як у діях, так у недбалості
при виконанні покладених на нього
обов'язків.

Враховуючи сукупність усіх елементів,
саме відповідач повинен нести
відповідальність за технічний стан
об'єктів міського електричного
транспорту, та має бути притягнутий до
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків, завданих
власнику автомобіля марки «Hyundai H1»,
державний номерний знак НОМЕР_1.

У свою чергу, розмір матеріального
збитку, завданого позивачу в
результаті обриву контактного проводу
тролейбусної лінії на автомобіль марки
«Hyundai H1», державний номерний знак
НОМЕР_1, доведений достатніми,
належними та допустимими доказами, є
збитками позивача в розуміння частини
другої статті 22 ЦК України.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої
статті 129 Конституції України, статей
4-2, 4-3, 33 ГПК України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності сторін та свободі
в наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

За приписами статті 43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведені їх
переконливості, що відповідачем
зроблено не було.

Сукупність вищевикладених обставин та
матеріали справи спростовують наявні
заперечення відповідача, що, в свою
чергу, тягне за собою їх відхилення та
залишення поза увагою суду, а також
розцінюються як намагання витлумачити
законодавство виключно на свою користь
та ухилитися від цивільно-правової
відповідальності.

З огляду на встановлення обставин
заподіяння збитків власнику
пошкодженого автомобіля внаслідок
обриву контактного проводу
тролейбусної лінії, господарський суд
вважає за необхідне застосувати
вищезгадані норми права та стягнути з
відповідача, який допустив неналежне
утримання тролейбусної лінії
електропередач, що входить до його
основних фондів, заявлену суму збитків.

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до положень
статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс» (83086, місто
Донецьк, вулиця Донецька, будинок № 39;
, відомості про
рахунки в установах банків відсутні) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Треналофф-траст»
(83052, місто Донецьк, бульвар Шевченка,
будинок № 105; , відомості
про рахунки в установах банків
відсутні) матеріальну шкоду у розмірі 6
142,44 гривень, судовий збір у розмірі 1
827,00 гривень.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене через господарський суд
Донецької області до Донецького
апеляційного господарського суду
протягом десяти днів з дня складення
повного рішення. Рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 14 квітня
2014 року.

Суддя
С.М. Фурсова