ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.Справа № 916/801/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Пірус Л.О. за довіреністю
від 25.03.2014р.

Від відповідача: Галушко О.М. за
довіреністю від 30.12.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
„Торговий дім Наталка" до закритого
акціонерного товариства
„Одесакондитер" про стягнення 82 400,55
грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім
Наталка" (далі по тексту - ТОВ „Торговий
дім Наталка") звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до закритого акціонерного
товариства „Одесакондитер" (далі по
тексту - ЗАТ „Одесакондитер") про
стягнення заборгованості в загальному
розмірі 82 400,55 грн., яка складається з
суми основного боргу в розмірі 77 000,00
грн., трьох відсотків річних в сумі 1 012,60
грн. та пені в сумі 4 387,95 грн. Позовні
вимоги обґрунтовані фактом
неналежного виконання відповідачем
прийнятих на себе зобов'язань за
договором поставки № 61/16 від 06.12.2011р.
щодо здійснення своєчасної та в
повному обсязі оплати вартості
придбаного товару.

Відповідач в процесі розгляду даної
справи повідомив суд про часткове
погашення ним суми основного боргу в
розмірі 5 000 грн. та не заперечував проти
стягнення на користь позивача залишку
суми основного боргу в розмірі 72 000,00
грн. Крім того, ЗАТ „Одесакондитер"
просило суд зменшити розмір пені,
заявленої до стягнення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, суд
встановив наступне.

06.12.2011р. між ТОВ „Торговий дім Наталка"
(Постачальник) та ЗАТ „Одесакондитер"
(Покупець) було укладено договір
поставки № 61/16, у відповідності до п.п.
1.1, 1.2 якого в порядку та на умовах,
визначених цим договором, Постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність Покупцю товар, а Покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
своєчасно здійснити його оплату.
Товаром в даному договорі є молоко
згущене. Товар передається Покупцеві
окремо узгодженими партіями.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 3.2 - 3.4 договору
поставки № 61/16 від 06.12.2011р. Постачальник
передає Покупцеві товар (партію товару)
на умовах франко-склад Покупця за
адресою: м. Одеса, 3-й Водопровідний
провулок, 9 (Інкотермс - 2000). Датою
поставки є дата отримання Покупцем
товару відповідно до виписаної
Постачальником накладної, що містить
підпис уповноваженої належною
довіреністю Покупця особи про
прийняття товару. Перехід права
власності на товар відбувається в
момент передачі Постачальником товару
Покупцю та підписання відповідних
накладних.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.
Обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору поставки № 61/16
від 06.12.2011р. позивачем було передано у
власність ЗАТ „Одесакондитер" товар
загальною вартістю 107 000,00 грн., а
відповідачем вказаний товар було
прийнято, що підтверджується наявними
у матеріалах справи копіями видаткової
накладної № 1569 від 27.08.2013р. та
товарно-транспортної накладної серії
1-03МК № 417031 від 27.08.2013р., які підписані
представниками сторін.

Згідно з п.п. 4.1, 4.4 договору поставки №
61/16 від 06.12.2011р. ціни за товар, що
поставляється за цим договором,
зазначаються в специфікаціях та
накладних. Платіж за товар, що
поставляється за цим договором,
здійснюється Покупцем протягом 15
(п'ятнадцяти) банківських днів з
моменту одержання товару.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент пред'явлення даного позову
відповідачем було здійснено лише
часткову оплату вартості придбаного на
виконання умов договору поставки № 61/16
від 06.12.2011р. товару на суму 30 000,00 грн., що
свідчить про порушення відповідачем
прийнятих на себе грошових зобов'язань
у спірних правовідносинах. В
результаті викладеного, станом на
момент звернення позивача до суду із
даним позовом, у ЗАТ „Одесакондитер"
утворилась заборгованість перед ТОВ
„Торговий дім Наталка" за
вищезазначеним договором в сумі 77 000,00
грн.

Проте, під час розгляду даної справи
господарським судом, відповідачем було
сплачено на користь ТОВ „Торговий дім
Наталка" грошові кошти в сумі 5 000,00 грн.
за придбаний на виконання умов
договору поставки № 61/16 від 06.12.2011р.
товар, що підтверджується наявним у
матеріалах справи платіжним
дорученням № 8669 від 01.04.2014р. У зв'язку з
викладеним, господарський суд доходить
висновку щодо відсутності між
сторонами предмету спору в частині
стягнення із відповідача суми
основного боргу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Приймаючи до уваги, що відповідачем під
час розгляду даної справи
господарським судом було погашено
частину суми основного боргу в розмірі
5 000,00 грн., господарський суд дійшов
висновку щодо відсутності між
сторонами предмету спору, що є
підставою для припинення провадження у
справі щодо вказаної частини позовних
вимог згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Однак, решта простроченої суми
заборгованості в розмірі 72 000,00 грн. на
теперішній час є несплаченою
відповідачем, у зв'язку з чим, керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 629, 692 ЦК України
господарський суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог ТОВ
„Торговий дім Наталка" в частині
стягнення з ЗАТ „Одесакондитер"
заборгованості за придбаний товар в
сумі 72 000,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем
прийнятих на себе грошових зобов'язань
щодо здійснення своєчасної та в
повному обсязі оплати вартості товару,
придбаного за договором поставки № 61/16
від 06.12.2011р., позивачем в порядку ст. 625
ЦК України було нараховано ЗАТ
„Одесакондитер" до сплати три відсотки
річних в сумі 1 012,60 грн. Проаналізувавши
здійснений позивачем розрахунок
відсотків річних, господарський суд
дійшов висновку про його правильність
та обґрунтованість, у зв'язку з чим,
позовні вимоги в частині стягнення із
ЗАТ „Одесакондитер" на користь ТОВ
„Торговий дім Наталка" трьох відсотків
річних в сумі 1 012,60 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки -грошової суми, яку боржник
повинен сплатити кредиторові у рази
порушення ним зобов'язання. Так, згідно
ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями) платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

При здійсненні нарахування пені слід
мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, згідно
з якими нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 6.2 договору поставки №
61/16 від 06.12.2011р. передбачено, що у
випадку порушення термінів оплати
товару, Покупець сплачує Постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від вартості
неоплаченого товару, за кожен день
прострочення оплати за товар. Пеня
нараховується починаючи з моменту
порушення Покупцем вказаного
зобов'язання до моменту звернення з
позовом, але не більше шести місяців, що
передують моменту звернення з позовом.

З посиланням на п. 6.2 договору поставки
№ 61/16 від 06.12.2011р. позивачем було
нараховано відповідачу до сплати пеню
в сумі 4 387,95 грн. за порушення останнім
власних грошових зобов'язань.
Проаналізувавши здійснений позивачем
розрахунок даної штрафної санкції,
заявленої до стягнення, господарський
суд визнає його правильним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим, позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача пені в сумі 4 387,95 грн.
підлягають задоволенню.

При цьому, посилання ЗАТ
„Одесакондитер" на необхідність
зменшення заявлених до стягнення
штрафних санкцій через їх надмірно
великий розмір також не заслуговують
на увагу з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Згідно з положеннями п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право, зокрема, зменшувати
у виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

При розгляді даного питання суд вважає
за доцільне звернутися також до
приписів п. 3.17.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 (з
наступними змінами та доповненнями),
якими встановлено, що вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За переконанням суду, у спірних
правовідносинах розмір заявлених до
стягнення та правомірно нарахованих у
відповідності до вимог закону та
укладеного між сторонами по справі
договору штрафних санкцій є
співрозмірним із розміром існуючої
суми основного боргу. В свою чергу,
посилаючись на положення ст. 233 ГК
України щодо необхідності зменшення
розміру заявлених до стягнення
штрафних санкцій, відповідач не навів
суду існування жодної із обставин, які
можуть бути підставою для часткового
звільнення відповідача від
відповідальності за допущене ним
порушення власних зобов'язань у
вказаний спосіб, та, відповідно, не
надав суду жодного доказу на
підтвердження їх (обставин) існування.

З огляду на викладене, господарський
суд дійшов висновку про відсутність
правових підстав для зменшення розміру
заявлених до стягнення штрафних
санкцій.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості ЗАТ
„Одесакондитер" перед ТОВ „Торговий
дім Наталка" в загальній сумі 77 400,55 грн.,
яка складається з суми основного боргу
в розмірі 72 000,00 грн., трьох відсотків
річних в сумі 1 012,60 грн. та пені в сумі 4
387,95 грн., витікає з умов укладеної між
сторонами по справі угоди, положень
чинного законодавства та
підтверджується матеріалами справи.
Доказів, спростовуючих викладене,
відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог
частково на суму 77 400,55 грн. Таким чином,
із ЗАТ „Одесакондитер" слід стягнути
на користь ТОВ „Торговий дім Наталка"
суму основного боргу в розмірі 72 000,00
грн., три відсотки річних в сумі 1 012,60
грн. та пеню в сумі 4 387,95 грн. відповідно
до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 - 612, 615, 617, 625,
629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 232 ГК
України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями). При цьому,
провадження у справі в частині
позовних вимог ТОВ „Торговий дім
Наталка" про стягнення із ЗАТ
„Одесакондитер" суми основного боргу в
розмірі 5 000,00 грн. підлягає припиненню
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового
збору у повному обсязі покладаються на
відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 - 612,
615, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст.
193, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з
наступними змінами та доповненнями),
ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85
ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 916/801/14 в
частині позовних вимог товариства з
обмеженою відповідальністю „Торговий
дім Наталка" про стягнення із закритого
акціонерного товариства
„Одесакондитер" суми основного боргу в
розмірі 5 000,00 грн. - припинити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з закритого
акціонерного товариства
„Одесакодитер" /65007, м. Одеса, 3-й
Водопровідний провулок, 9, / на користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім
Наталка" /14013, м. Чернігів, вул. Пушкіна,
16, / суму основного боргу
в розмірі 72 000 грн. 00 коп. /сімдесят дві
тисячі грн. 00 коп./, три відсотки річних
в сумі 1 012 грн. 60 коп. /одна тисяча
дванадцять грн. 60 коп./, пеню в сумі 4 387
грн. 95 коп. /чотири тисячі триста
вісімдесят сім грн. 95 коп./, судовий збір
в сумі 1 827 грн. 00 коп. /одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп./. Наказ
видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів, а на ухвалу місцевого
господарського суду - протягом п'яти
днів з дня їх оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 22.04.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна