ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2014
Справа № 905/1288/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мельниченко Ю.С., при
секретарі судового засідання
(помічнику судді) Шевчук Н.В., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Спільного
українсько-британського підприємства
у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріво-Моторс», м.
Донецьк

до відповідача: Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Донецькій області, м. Донецьк

про стягнення 6 645грн. 93коп.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за договором
№04-ГП/11/13 від 20.11.2013р.

від відповідача: не з`явився

Розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу відповідно
до ст. 811 Господарського-процесуального
кодексу України.

У судовому засіданні 17.04.2014р. суд
виходив до нарадчої кімнати (каб. 412) для
прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Спільне українсько-британське
підприємство у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ріво-Моторс», м. Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Донецькій області, м. Донецьк, про
стягнення заборгованості за договором
№534 від 05.12.2010р. у сумі 6 052грн. 87коп., 3%
річних у сумі 526грн. 48коп., інфляційних
втрат у сумі 66грн. 58коп., всього 6 645грн.
93коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за вказаним
договором щодо оплати виконаних робіт.
Нормативно позивні вимоги
обґрунтовуються ст.ст. 525, 526, 549, 599, 610, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175,
179, 230, 243 Господарського кодексу
України.

У судовому засіданні 17.04.2014р.
представником позивача позов був
підтриманий у повному обсязі, позивач
наполягав на вирішенні спору за
наявними у справі матеріалами.

Відповідач про судові засідання
25.03.2014р. та 17.04.2014р. був повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення
рекомендованих листів з відміткою про
їх отримання 05.03.2014р. та 31.03.2014р., однак у
жодне засідання суду представника не
направив, відзив на позов не надав,
вимоги суду не виконав, про причини
неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в
матеріалах справи документів для
правильного вирішення спору,
враховуючи, що неявка в судове
засідання належним чином
повідомленого відповідача та
ненадання ним відзиву на позовну заяву
не впливає на правову оцінку спірних
правовідносин та не перешкоджає
вирішенню справи, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України та вислухавши представника
позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Спільним українсько-британським
підприємством у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ріво-Моторс» (далі - виконавець) та
Управлінням Державної автомобільної
інспекції ГУМВС України в Донецькій
області (далі - замовник) був укладений
договір №534 від 05.12.2010р. (далі - договір),
за умовами якого виконавець
зобов'язався надати замовнику послуги
з технічного обслуговування
автомобілів УДАІ

Договірна вартість робіт, як визначено
п. 1.2 договору, становить 25 000грн. з ПДВ.

Розрахунки, як передбачено п. 3.2
договору, проводяться у розмірі 100%
зазначеної в актах виконаних робіт
суми не пізніше 20 банківських днів з
моменту надання відповідних послуг.

Факт виконання позивачем прийнятих на
себе зобов'язань за договором
підтверджується нарядами-заказами,
підписаними сторонами на загальну суму
6 052грн. 87коп., а саме: №206 від
24.02.2011р. на суму 3 573грн. 67коп. та №256 від
10.03.2011р. на суму 2 479грн. 20коп. Вказані
наряди-закази підписані сторонами без
зауважень, зокрема, з боку відповідача
представником за довіреностями №49 від
24.02.2011р. (авто із ремонту гос. №05 0068) та
№61 від 09.03.2011р. (авто із ремонту гос. №05
0068).

Проаналізувавши укладений сторонами
договір №534 від 05.12.2010р., суд дійшов
висновку, що останній за своєю правовою
природою є договором підряду та
підпадає під регулювання § 1 Глави 61
Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу
України, яка міститься у вказаній Главі
Цивільного кодексу України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 525 Цивільного
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність підстав у відповідача
для ухилення від виконання свого
обов'язку за договором стосовно оплати
робіт з технічного обслуговування
автомобілів УДАІ.

Разом з тим, з матеріалів справи не
вбачається здійснення відповідачем
розрахунку з позивачем відповідно до
п.3.2 договору протягом двадцяти
банківських днів з дня виконання робіт,
тобто, до 28.03.2011р. та до 07.04.2011р. включно,
що призвело до порушення відповідачем
зобов'язання як боржником, що
прострочив виконання, у розумінні
ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором №534 від
05.12.2010р. у сумі 6 052грн. 87коп.
обґрунтованими та доведеними
матеріалами справи, отже, такими, що
підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної
заборгованості позивачем також
заявлені вимоги про стягнення з
відповідача 3% річних у сумі 526грн. 48коп.,
оцінюючи правомірність нарахування
яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем на підставі вказаної норми
закону нараховані та заявлені до
стягнення 3% річних за періоди з 25.03.2011р.
по 20.02.2014р. та з 08.04.2011р. по 20.02.2014р. у сумі
526грн. 48коп.

Перевіривши розрахунок 3% річних за
вказані періоди, враховуючи, що
граничними строками сплати вартості
робіт є 28.03.2011р. та 07.04.2011р., суд дійшов
висновку, що зазначений розрахунок не
відповідає фактичним обставинам
справи з огляду на неправомірне
включення позивачем до періоду
нарахування період з 25.03.2011р. по 28.03.2011р.
включно.

Фактично розмір 3% річних за періоди з
29.03.2011р. по 20.02.2014р. та з 08.04.2011р. по
20.02.2014р. складає 524грн. 31коп., у зв'язку з
чим, позовні вимоги в цій частині суд
вважає обґрунтованими та доведеними
матеріалами справи, отже, такими, що
підлягають задоволенню, а в частині
стягнення 3% річних у сумі 2грн. 17коп.
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Позивачем також за вказані періоди з
25.03.2011р. по 20.02.2014р. та з 08.04.2011р. по
20.02.2014р. відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України нараховані інфляційні
втрати у загальному розмірі 66грн. 58коп.

Перевіривши розрахунки інфляційних
втрат за вказані періоди, суд дійшов
висновку, що вони є арифметично
невірними. Фактично розмір інфляційних
втрат дорівнює 138грн. 86коп., однак, з
огляду на менший розмір заявлених
позивачем до стягнення інфляційних
втрат у сумі 66грн. 58коп., суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в цій
частині підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл
господарських витрат зі сплати
судового збору, суд зазначає, що за
вимогами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати позивача зі сплати судового
збору покладаються на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Розглядаючи питання розподілу судових
витрат, пов'язаних з оплатою послуг
адвоката у розмірі 1 000грн., судом було
встановлено, що між позивачем (далі -
клієнт) та адвокатом ОСОБА_1 (далі -
виконавець) був укладений договір
№04-ГП/11/13 про надання правових послуг
від 20.11.2013р., за умовами якого
виконавець в порядку та на умовах
договору надає клієнту адвокатські
послуги:

зі складання та подання до
господарського суду Донецької області
позову від імені Спільного
українсько-британського підприємства
у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріво-Моторс» до
Управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління МВС
України в Донецькій області про
стягнення заборгованості за договором
№534 від 05.12.2010р.;

представлення інтересів клієнта в
господарському суді Донецької області
у справі за позовом від імені Спільного
українсько-британського підприємства
у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріво-Моторс» до
Управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління МВС
України в Донецькій області про
стягнення заборгованості за договором
№534 від 05.12.2010р.

Оплата за правові послуги адвоката,
відповідно до п. 1.3 договору,
здійснюється клієнтом до дати подачі
адвокатом позову до господарського
суду Донецької області у розмірі 1
000грн., шляхом виплати грошових коштів
готівкою в касі товариства. Факт
здійснення такої оплати
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру №02-28/11/2013.

Таким чином, з огляду на незначну
складність справи та участь адвоката
лише у двох судових засіданнях,
враховуючи приписи ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
дійшов висновку про можливість
покладення на відповідача витрат на
оплату послуг адвоката у сумі 1 000грн.

Зважаючи на викладені обставини,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 837
Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 42-47, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Донецькій області (83023, м. Донецьк, вул.
Ходаковського, 10, ідентифікаційний код
23312222) на користь Спільного
українсько-британського підприємства
у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріво-Моторс» (83050, м.
Донецьк, пр. Ватутіна, буд. 2 Б,
ідентифікаційний код 25578929)
заборгованість за договором №534 від
05.12.2010р. у сумі 6 052грн. 87коп., 3% річних у
сумі 524грн. 31коп., інфляційні втрати у
сумі 66грн. 58коп., витрати з оплати
послуг адвоката у розмірі 1 000грн. та
витрати зі сплати судового збору у сумі
1 826грн. 40коп.

В задоволенні позовних вимог Спільного
українсько-британського підприємства
у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріво-Моторс» в
частині стягнення з Управління
Державної автомобільної інспекції
ГУМВС України в Донецькій області 3%
річних у сумі 2грн. 17коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого
господарського суду подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів.
У разі, якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання повного
тексту рішення.

У судовому засіданні 17.04.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 22.04.2014р.

Суддя
Ю.С.
Мельниченко