ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Справа № 918/1703/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.суддів
Гончарука
П.А.
Стратієнко Л.В. (доповідач)з участю
представників: позивача: відповідача:
не з'явився Баженова А.А.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго"на
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 04 лютого 2014
рокуу справі№ 918/1703/13за
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Здолбунівський
завод будівельних
матеріалів"допублічного акціонерного
товариства "Рівнеобленерго"про
визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернувся в
суд з позовом до відповідача про
визнання недійсним рішення засідання
комісії публічного акціонерного
товариства "Рівнеобленерго" з розгляду
актів про порушення Правил
користування електричною енергією,
оформлене протоколом № 17 від 22.10.2013
згідно якого товариству з обмеженою
відповідальністю "Здолбунівський
завод будівельних матеріалів"
нараховано оперативно-господарську
санкцію у розмірі 76 216, 32 грн.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 24.12.2013 (суддя -
Політика Н.А.) у позові відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014
(головуючий - Грязнов В.В., судді -
Розізнана І.В., Бучинська Г.Б.) рішення
господарського суду скасовано на
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено.

Визнано недійсним рішення засідання
комісії ПАТ "Рівнеобленерго" з розгляду
акта про порушення Правил користування
електричною енергією, оформлене
протоколом № 17 від 22.10.2013 з нарахування
товариству з обмеженою
відповідальністю "Здолбунівський
завод будівельних матеріалів" за
період з 14.03.2013 до 04.04.2013 вартості
недорахованої електричної енергії з
договірної потужності у сумі 76 216, 32 грн.

Стягнуто з ПАТ "Рівнеобленерго" на
користь ТОВ "Здолбунівський завод
будівельних матеріалів" судові
витрати.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
04.02.2014 та позов залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено господарськими судами,
01.06.2012 між ПАТ "АЕС Рівнеобленерго"
(правонаступник якого є ПАТ
"Рівнеобленерго") (постачальник) та ТОВ
"Здолбунівський завод будівельних
матеріалів" (споживач) було укладено
договір про постачання електричної
енергії № 1/270003724, за умовами якого
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
електроустановок споживача з сумарною
приєднаною потужністю 1 000,0 кВт, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі, згідно з умовами цього
договору. Точка продажу електричної
енергії: визначається відповідно до
Додатку № 6 "Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін"

Пунктом 4.2.3. договору визначено, що
внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ
споживач сплачує постачальнику
вартість недоврахованої
електроенергії, розраховану згідно з
Методики обчислення обсягу та вартості
електричної енергії, необлікованої за
тарифами, що діяли під час порушення
споживачем ПКЕЕ, затвердженою
постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 і
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 04.07.2006 за № 782/12656, за тарифами,
що діяли протягом споживання
електроенергії з порушенням, у разі
таких дій споживача: - самовільного
внесення змін у схеми обліку
електроенергії; - пошкодження засобів
обліку електроенергії, втручання в їх
роботу, зняття пломб з засобів обліку; -
споживання електроенергії поза
засобами обліку; - інших умов,
визначених Методикою.

За умовами п. 4.2.4. договору споживач не
несе відповідальності перед
постачальником відповідно до вимог
пунктів 4.2.1 - 4.2.3. цього договору, якщо
доведе, що порушення виникли з вини
постачальника або внаслідок дії
обставин непереборної сили.

У разі виявлення однією із сторін
порушень умов договору іншою стороною,
за які законодавством передбачене
застосування санкцій чи які тягнуть за
собою збитки, недоотриману продукцію
або вигоду тощо, на місці оформлюється
двосторонній акт порушень. Акт
складається у присутності обох сторін
договору в двох примірниках. Сторона,
дії або бездіяльність якої стала
причиною складання акта, має право
внести до акта свої зауваження (п. 4.4.
договору).

Сторона, яка виявила порушення своїх
прав, зобов'язана попередити іншу
сторону про необхідність складання
акта. Інша сторона не може без поважних
причин відмовитись від складання та
підписання акта. У разі відмови
відповідальної сторони від підписання
акта в акті робиться запис про відмову.
У цьому разі акт вважається дійсним,
якщо на місці складання підписали не
менше трьох уповноважених
представників сторони договору, що
склала акт.

06.03.2013 інженером з метрології
Рівнеобленерго проводилася технічна
перевірка лічильника № 205249 під час
якої інженер перевірив технічний стан
лічильника, його показники, оглянув
наявні пломби на предмет їх цілісності,
після чого опломбував шафу (комірку), в
якій розташований лічильник № 205249 (а. с.
10, 95-96). Водночас, відтиски пломб
Держповірки 1, 3 на лічильнику не
перевіряв, оскільки його посадовою
інструкцією не передбачено.

04.04.2013 працівниками ПАТ "АЕС
Рівнеобленерго" при перевірці об'єкта
позивача, було виявлено порушення
Правил користування електричною
енергією, а саме: "втручання в роботу
електролічильника пломби Держповірки
та ОТК на лічильнику не відповідають
оригіналу. Порушення ПКЕЕ п. 6.40". Про
виявленні порушення працівниками
відповідача складено акт про порушення
№ R 004334.

У зв'язку із тим, що позивач не визнав
порушень зафіксованих в акті від 04.04.2013,
ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" було складено
акт-повідомлення про направлення на
експертизу лічильника електроенергії,
про що повідомив позивача (а.с. 38).

Комісією ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" була
проведена експертиза лічильника, про
що був складений акт № 209, відповідно до
якого лічильник № 205249 типу EMS 212.10.1,
визнано: "Придатним для подальшого
використання. Метрологічні
характеристики (витяг з протоколу) в
нормі: при струмі навантаження: Імакс -
похибка (- 0,23%); Іном - похибка (- 0,19%); 0,2
Іном - похибка (- 0,41%); 0,1 Іном - похибка (-
0,01%); пофазно фаза А похибка (-0,59%); фаза С
Іном-похибка (-0,98 %). Самохід відсутній.
Рахівний механізм справний. Лічильник
з пломбами Держповірки (дві шт.) та ОТК
(одна шт.) пакується в пакет для
подальшого направлення на
криміналістичну експертизу".

Висновком спеціаліста
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України у Волинській області
№ 31 від 16.05.2013 встановлено, що відтиски
на пломбах 1, 3 встановлених на
лічильнику № 205249 типу ЕМS 212.10.1 та
відтиски на пломбі Держповірки (11-2010),
наданої в якості порівняльного
матеріалу, залишені робочими частинами
плашок одних і тих же пломбувальник
лещат. Відтиски па пломбі 2
встановленій на лічильнику № 205249 типу
ЕМS 212.10.1 та відтиски на пломбі ОТК
наданій в якості порівняльного
матеріалу, залишені робочими частинами
плашок різних пломбувальних лещат.
Пломбувальний елемент в пломбах 1, 3
пошкоджений, що свідчить про повторне
використання пломб Держповірки (11-2010).
Пломбувальний елемент 2 не пошкоджений
та повторно не використовувався. (а.с.
83-88).

На підставі акту про порушення № R004334
від 04.04.2013 комісією відповідача з
розгляду актів про порушення Правил
користування електроенергією прийнято
рішення, яке оформлено протоколом № 17
від 22.10.2013 про проведення нарахування
позивачу вартості недорахованої
електричної енергії за період з 14.03.2013
до 04.04.2013 (а.с. 23) та виставлено позивачу
рахунок-фактуру № від 23.10.2013 на
суму 76 216,32 грн (а.с. 22).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний суд виходив з того,
що у зв'язку із тим, що шафа (комірчина),
в якій знаходився лічильник була
опломбована пломбою ПАТ
"Рівнеобленерго" і під час перевірок -
06.03.2013 і 04.04.2013 порушення пломб на цій
шафі не встановлено, то на думку суду
позивач не міг здійснювати втручання в
роботу лічильника, оскільки не мав
доступу до нього, а отже, за таких
обстави, апеляційний суд прийшов до
висновку про безпідставність
нарахування позивачу 76 216,32 грн., а тому
визнав рішення засідання комісії ПАТ
"Рівнеобленерго" з розгляду акта про
порушення Правил користування
електричною енергією, оформлене
протоколом № 17 від 22.10.2013 з нарахування
ТОВ "Здолбунівський завод будівельних
матеріалів" за період з 14.03.2013 до 04.04.2013
вартості недорахованої електричної
енергії з договірної потужності у сумі
76 216, 32 грн. недійсним.

Проте, погодитись з такими висновками
суду неможливо, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим судом,
підписання акта про пломбування і
передачу приладів обліку та пломб на
збереження від 08.07.2010 свідчить про те,
що електролічильник № 205249 та ящик №
205249 були передані на збереження
позивачу без механічних пошкоджень і,
що він попереджений про
відповідальність згідно ст. 27 Закону
України "Про електроенергетику".

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" споживач енергії
зобов'язаний додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії,
споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною
енергією згідно із законодавством
України.

За змістом п. 3.3 ПКЕЕ відповідальність
за збереження і цілісність
розрахункових засобів обліку
електричної енергії та пломб
(відбитків їх тавр) відповідно до акта
про пломбування, покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

Пунктом 6.40 ПКЕЕ встановлено, що у разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики.

Таким чином, саме позивач зобов'язаний
доводити факт невтручання його у
роботу лічильника і згідно ст. 26 Закону
України "Про електроенергетику", п. 3.3
ПКЕЕ та п. 2.1.2 Методики передбачена не
лише відповідальність споживача в разі
втручання в роботу лічильника, а також
і за порушення цілісності пломб, яке є
окремим порушенням ПКЕЕ і достатньою
підставою для застосування до нього
оперативно-господарських санкцій.

Отже, місцевий господарський суд
прийшов до правомірного висновку, що
оскільки твердження позивача про
відсутність його доступу до шафи, в
якій розміщений лічильник спростоване
відповідачем, а наявними в матеріалах
справи доказами підтверджується, що
пломбувальний елемент в пломбах 1, 3
пошкоджений і позивачем не доведено, що
таке порушення виникло з вини
постачальника чи дії обставин
непереборної сили, то за таких обставин
та відповідно до Методики ПАТ
"Рівнеобленерго" правомірно нарахував
ТОВ "Здолбунівський завод будівельних
матеріалів" 76 216, 32 грн. вартості
недорахованої електричної енергії.

Таким чином висновок апеляційного
господарського суду про наявність
підстав для задоволення позову є
помилковим, а тому постанова
Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 підлягає
скасуванню з залишенням в силі рішення
місцевого господарського суду, яким
відмовлено в задоволенні позову.

Інші посилання скаржника в
обґрунтування касаційної скарги також
не підтверджуються матеріалами справи,
спростовуються висновком місцевого
суду та не доведені відповідно до вимог
ст. 33 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
позивача на користь відповідача
необхідно стягнути 852,60 грн.
відшкодування судового збору за подачу
касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" задовольнити
частково.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 04 лютого 2014
року у справі за № 918/1703/13 скасувати, а
рішення господарського суду
Рівненської області від 24 грудня 2013
року залишити в силі.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Здолбунівський
завод будівельних матеріалів" (вул.
Шевченка, буд. 1, м. Здолбунів,
Здолбунівський р-н., Рівненська обл.,
35702, ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" (вул. Князя Володимира,
71, м. Рівне, 33013, ) витрати
зі сплати судового збору в сумі 852,60 грн.

Доручити господарському суду
Рівненської області видати
відповідний наказ.

Головуючий, суддя М. ОстапенкоСуддя
П. ГончарукСуддя Л. Стратієнко