ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014 року
Справа № 904/9183/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Орєшкіної
Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Широбокової
Л.П.,

секретар судового засідання: Валяр М.Г.,

представники сторін:

представник позивача у судове
засідання не з'явились;

від відповідача: Беркутов О.П.,
представник, довіреність №28 від 05.02.2014
року;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги публічного акціонерного
товариства "Хліб" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.01.2014 року у справі №904/9183/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Хліб", м. Дніпропетровськ

до відповідача Дніпропетровського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Дніпропетровськ

про визнання недійсним та скасування
рішення

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство "ХЛІБ" (далі по
тексту - ПАТ "ХЛІБ") звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою про визнання
недійсним та скасування рішення
адміністративної колегії
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№52/01-12/06-13 від 20.08.2013 року по справі
№22/06-10-2/13 та стягнення з Держбюджету на
свою користь понесених витрат по
сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.01.2014
року у справі №904/9183/13 (суддя Кармазіна
Л.П.) в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд його скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити, стягнути з Держбюджету
понесені ним витрати по справі.

Апелянт на виклик суду двічі не
з'явився, з клопотанням про відкладення
розгляду справи до суду не звертався,
про час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
з огляду на що колегія суддів вважає
можливим переглянути справу в
апеляційному порядку за його
відсутності.

Відповідач проти доводів апеляційної
скарги заперечує, просить
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд залишити її без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення присутнього в судових
засіданнях представника відповідача,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

20.08.2013 року адміністративною колегією
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
антимонопольного комітету України
прийнято рішення №52/01-12/06-13 по справі
№22/06-10-2/13, відповідно до якого:

- визнано дії приватного акціонерного
товариства "Хлібзавод №9" та ПАТ "Хліб"
(позивача) щодо погодження
конкурентної поведінки між собою під
час встановлення оптово-відпускних цін
на хліб та хлібобулочні вироби в лютому
2013 року, які призвели до обмеження
конкуренції, порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбаченого п.1 ст.50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
визначеного п.1 ч.2 статті цього Закону,
у вигляді антиконкурентних узгоджених
дій суб'єктів господарювання, які
стосуються встановлення цін
реалізації товарів;

- за вчинення порушення законодавства
про захист економічної конкуренції,
зазначене в п.1 резолютивної частини
цього рішення, відповідно до абз. 2 ч.2
ст.52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" на ПАТ "Хліб"
накладено штраф в розмірі 68 000 грн.;

- позивачу роз'яснено, що згідно з ч. 1 ст.
60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" воно може
бути оскаржено повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня його одержання; цей строк не
може бути відновлено.

Частиною 2 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що рішення органів
Антимонопольного комітету є
обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Отже, закінчення даного присічного
строку незалежно від причин його
пропуску заінтересованою особою є
підставою для відмови в позові про
визнання недійсним рішення
Антимонопольного комітету України та
його органів. Такий висновок
підтверджується п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 15 "Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства".

Оскаржуване позивачем рішення
надіслане відповідачем на адресу
позивача разом з супровідним листом
№2849/44/06-13 від 22.08.2013 року та отримано
останнім 28.08.2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.73).
З урахуванням приписів ст. 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", строк оскарження
зазначеного рішення спливає 28.10.2013
року.

З матеріалів справи вбачається, що
позовна заява про визнання недійсним
та скасування оскаржуваного позивачем
рішення подана до господарського суду
Дніпропетровської області 28.10.2013 року,
про що свідчить відмітка канцелярії
зазначеного суду (вх.№7964 (а.с.53)), проте,
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.10.2013
року у справі № 904/8365/13 повернута
позивачу без розгляду на підставі п.4,6
ч.1 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України (а.с.52).

Після усунення недоліків, 11.11.2013 року
позивач вдруге звернувся до місцевого
господарського суду з позовною заявою
(вх. №8323 господарського суду
Дніпропетровської області (а.с.59)), яка
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.11.2013
року у справі №904/8729/13 повернута
позивачу без розгляду на підставі п.6 ч.1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України (а.с.51).

26.11.2013 року позивач втретє звернувся до
суду першої інстанції з позовом (вх.№8774
господарського суду Дніпропетровської
області), за яким ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.11.2013 року порушено
провадження у справі №904/9183/13.

В позовній заяві позивач просив суд
подовжити строк для подачі позовної
заяви та зазначив, що вона була
направлена відповідачу та отримана
останнім своєчасно, тому пропуск
строку на звернення до суду щодо
оскарження рішення АМК України
відбувся не з вини позивача, а з
технічних підстав.

Проте, Господарський процесуальний
кодекс України, як правильно зазначив
місцевий господарський суд, не містить
припису, згідно якого після усунення
допущених недоліків позовної заяви,
про які було зазначено судом в ухвалі
про повернення позовної заяви без
розгляду та при повторному зверненні
до суду із зазначеним позовом, позовна
заява вважається поданою в день
первісного звернення до
господарського суду.

Пунктом 24 Інформаційного листа від
07.04.2008 № 01-8/211 "Про деякі питання
практики застосування норм Цивільного
та Господарського кодексів України",
зазначено, що повернення позовної
заяви у відповідності до ст. 63 ГПК
України свідчить, що не був дотриманий
встановлений порядок подання позову.

Таким чином, днем подання позовної
заяви про визнання недійсним та
скасування рішення адміністративної
колегії Дніпропетровського обласного
територіального відділення
антимонопольного комітету України з
дотриманням встановленого порядку
слід вважати 26.11.2013 року, а тому, колегія
суддів вважає, що позовна заява подана
позивачем до суду з пропуском
встановленого частиною 1 ст. 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" двомісячного строку для
оскарження рішення органу
Антимонопольного комітету України.

У п.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" зазначено, що у
застосуванні ч.1 ст.60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
господарським судам слід враховувати,
що строки оскарження рішень органу
Антимонопольного комітету України не
може бути відновлено. Встановлена
Цивільним кодексом України позовна
давність до відповідних правовідносин
не застосовується, так само як і в
оскарженні розпоряджень
Антимонопольного комітету України та
його органів. Закінчення присічного
строку, незалежно від причин його
пропуску заінтересованою особою, є
підставою для відмови в позові про
визнання недійсним рішення
(розпорядження) Антимонопольного
комітету України та його органів.
Аналогічного висновку дійшов
Верховний Суд України у постанові від
01.09.2009 року у справі № 38/350-18/101.

Враховуючи ті обставини, що позивач
пропустив двомісячний строк для
оскарження рішення Дніпропетровського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№52/01-12/06-13 від 20.08.2013 року по справі
№22/06-10-2/13, а пропущений строк не може
бути відновлено, у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Хліб"
залишити без задоволення.

Рішення рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.01.2014
року у справі №904/9183/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Л.П. Широбокова

(повний текст постанови складено 16.04.2014
року)