ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа № 915/246/14

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Кондратовій О.В..,

з участю представників сторін:

від позивача: Кравченко С.М,
довіреність № 39 від 17.03.2014р.,

від відповідача: представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 915/125/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмакс", 04073, м. Київ,
вул. Фрунзе, 160, літера "А"

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будтріумф", 54058,

м. Миколаїв, вул.
Проектна, 2, -

про: стягнення заборгованості в сумі 11
577,00 грн.

В С Т А Н
О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будмакс" звернулось
до господарського суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будтріумф" про
стягнення 10979,00 грн. основного боргу, 93,57
грн. 3 % річних, 405,47 грн. пені, 99,07 грн.
інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані
порушенням відповідачем грошового
зобов'язання за договором поставки від
09.10.2013 року за № 10/09 в частині оплати за
поставлений позивачем товар.

У судовому засіданні 09.04.2014 року
позивач заявлені позовні вимоги
підтримав з підстав зазначених у
позові.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позовну заяву не
надав, позов не спростував. Ухвали
господарського суду направлені на
адресу відповідача: вул. Проектна, 2, м.
Миколаїв, повернуті поштовою установою
до суду з відміткою "із закінченням
терміну зберігання".

Відповідно до п. 4 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році"
від 02.06.2006 року № 01-8/1228 з останніми
змінами від 08.04.08 року до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "адресат вибув",
"адресат відсутній" і т. п., з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення позивача, суд
встановив наступне:

09 жовтня 2013 року між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Будмакс» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будтріумф» було
укладено договір поставки, у
відповідності до якого позивач
зобов'язався передати (поставити) на
умовах даного договору оздоблювальні
матеріали та (або) інструменти та
комплектуючі, а також меблеві
матеріали фурнітуру (надалі - товар) у
власність відповідача, а відповідач
зобов'язався прийняти товар у
власність і оплатити його на умовах
даного договору.

У відповідності до п.2.1
асортимент, ціна та кількість товару,
що поставляється за даним договором,
визначаються сторонами у накладних на
товар, які є невід'ємними частинами
даного договору і формуються на
підставі замовлень відповідача з
урахуванням можливостей позивача.
Замовлення на поставку товару
подається уповноваженому представнику
позивача.

Відповідач у відповідності до п.3.2
зобов'язався належним чином оформити
прийняття товару, у т.ч. підписати
накладну, надати довіреність на
отримання товару, пред'явити документ,
що посвідчує особу, уповноважену на
отримання товару, і передати підписані
відповідачем документи позивачу. Товар
вважається переданим відповідачу з
моменту підписання накладної.

Дата поставки товару
зазначається у накладних на товар. (п.3.4)

Пунктом 3.5 договору сторони
визначили, що право власності на товар
переходить від позивача до відповідача
з моменту передачі товару останньому.
Моментом передачі товару відповідачу є
підписання сторонами накладної на
такий товар.

Згідно п.4.2 договору, відповідач
зобов'язався оплачувати товар протягом
14 календарних днів з моменту отримання
відповідної партії товару від
позивача.

На виконання умов договору та
відповідно до видаткових накладних №
NK-11/01/0011 від 01.11.13 року, № NK-11/01/0016 від
01.11.2013р., № NK-11/04/0004 від 04.11.2013р., № NK-11/04/0011
від 04.11.2013р. позивач поставив
відповідачу товару на загальну суму
10979,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання за
договором належним чином не виконав,
оплату за поставлений товар не
здійснив. Таким чином, розмір
заборгованості відповідача станом на
момент розгляду справи складає 10 979,00
грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 762 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Оскільки Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будтріумф" не
виконані зобов'язання за укладеним
сторонами договором, то позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 10979,00 грн.
підлягають задоволенню повністю.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3 % річних за просрочку
виконання грошового зобов'язання з
оплати поставленого товару за період з
15.11.2013р. по 26.02.2014р. у сумі 93,57 грн., пені
за період з 15.11.2013р. -26.02.2014р. у сумі 405,47
грн. та інфляційних витрат нарахованих
за період з 15.11.2013р. -26.02.2014р. у сумі 99,07
грн., то слід зазначити наступне.

Дана вимога основана на умовах
укладеного сторонами договору (п.5.2), у
відповідності до якого, у випадку
порушення терміну оплати товару,
відповідач сплачує на користь позивача
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від неоплаченої в строк
вартості товару за кожен день
прострочення до дати повної оплати
товару.

Статтею 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання,на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

За ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України визначено, що штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання, частиною 3 ст.
549 Цивільного кодексу України
визначено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 4 та частиною 6 ст. 231
Господарського кодексу України
передбачено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Таким чином, підлягають
задоволенню повністю й вимоги в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Будтріумф"
грошових коштів у сумі 93,57 грн. 3 %
річних, 405,47 грн. пені та 99,07 грн.
інфляційних витрат нарахованих за
просрочку виконання грошового
зобов'язання з оплати поставленого
товару за період з 15.11.2013р. -26.02.2014р.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Будь - яких доказів того, що
відповідач належним чином і в повному
обсязі виконав свої зобов'язання за
договором, відповідач, у порушення
приписів ст. 33 ГПК України, суду не
надав, тобто не довів безпідставність
позовних вимог, тоді як надані
позивачем докази, як зазначалось вище,
навпаки, підтверджують неналежне
виконання відповідачем вимог договору,
а відтак і обґрунтованість позовних
вимог.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані чинним законодавством,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82, 821, 83, 84, 85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будтріумф", 54058,

м. Миколаїв, вул. Проектна, 2,
ідентифікаційний код 35512794 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмакс", 04073, м. Київ,
вул. Фрунзе, 160, літера "А",
ідентифікаційний код 32376008, основний
борг у розмірі 10 979,00 грн. (десять тисяч
дев'ятсот сімдесят дев'ять грн. 00 коп.),
405,47 грн. (чотириста п'ять грн. 47 коп.)
пені, 93,57 грн. (дев'яносто три грн. 57 коп.)
3 % річних, 99,07 грн. (дев'яносто дев'ять
грн. 07 коп.) інфляційних втрат та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.).

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Коваль

Рішення підписано 10.04.2014р.