ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 918/217/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Павленка Є.В.,
розглянувши матеріали справи за
позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" (далі - Залізниця)
в особі відокремленого підрозділу
"Рівненська дирекція залізничних
перевезень" (далі - Дирекція) до
дочірнього підприємства
"Регіон-Інвест" (далі - Підприємство) про
стягнення 65 400 грн. 00 коп.,

за участі представників:

позивача: Гуменюк І.П. за дов. від 1 січня
2014 року № НЮ-20,

відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2014 року Залізниця в особі
Дирекції звернулася до господарського
суду Рівненської області з вказаним
позовом, посилаючись на те, що 22
листопада 2013 року згідно залізничної
накладної № 35244607 відповідач
відвантажив із станції Рафалівка
Львівської залізниці вагони з щебенем,
які були відправлені Залізницею на
станцію призначення - Підзамче
Львівської Залізниці
вантажоодержувачеві - товариству з
обмеженою відповідальністю
"Західавіабуд".

23 листопада 2013 року на станції
Здолбунів Залізниці за результатами
контрольного комісійного зважування у
вагонах відповідача № 60602315, № 60684263, №
66180134, № 63638399, № 66941238 було
виявлено фактичний надлишок маси
вантажу в розмірі 61 500 кг проти
заявленої ним ваги, у зв'язку з чим 23
листопада 2013 року було складено
відповідний комерційний акт АА №
078131/143, а вказаний надлишок згідно листа
відправника від 24 листопада
2013 року № 142 відвантажено у вагон №
67195461 та відправлено по досилочній
накладній № 35269083.

Оскільки перевантаження
вищезазначених вагонів стало
наслідком неправомірних дій
відповідача в зв'язку з неправильним
зазначенням останнім у залізничній
накладній маси вантажу, позивач,
посилаючись на статті 526, 530, 610, 611, 908, 920
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), статті 173-175, 179, 180, 306-312
Господарського кодексу Країни (далі -
ГК України), а також статті 118, 128, 129
Статуту залізниць України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1998 року
№ 457 (далі - Статут), просив суд стягнути
з Підприємства штраф у розмірі
п'ятикратної вартості провізної плати
за всю відстань перевезення, який за
обрахунком Залізниці складає 65 400 грн. 00
коп.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 19 лютого 2014
року порушено провадження у справі №
918/217/14, розгляд якої було призначено на
13 березня 2014 року.

Ухвалою суду від 13 березня 2014 року
розгляд справи відкладено на 25 березня
2014 року.

Ухвалою суду від 25 березня 2014 року
розгляд справи відкладено на 1 квітня
2014 року.

Ухвалою суду від 1 квітня 2014 року
розгляд справи відкладено на 15 квітня
2014 року.

До початку призначеного судового
засідання через канцелярію суду
надійшов відзив Підприємства на
позовну заяву (а.с. 94-97), в якому останнє
заперечило проти задоволення вимог
Залізниці з огляду на те, що позивачем
не було надано належних доказів
проведення повірки ваг, на яких
проводилося зважування спірних
вагонів, у встановленому законом
порядку. Крім того, відомості про вагу
вантажу, вказані у позовній заяві, не
відповідають відомостям про вагу цього
вантажу, які містяться в актах
загальної форми позивача, що
спростовує обґрунтованість
нарахованої Залізницею до стягнення
суми штрафу.

У судовому засіданні 15 квітня 2014 року
представник позивача підтримав вимоги,
викладені у позовній заяві, та
наполягав на їх задоволенні.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду даної справи був повідомлений
належним чином, проте явку свого
повноважного представника у судове
засідання не забезпечив.

Частиною 1 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) встановлено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

З огляду на те, що відповідач надав
витребувані документи та відзив на
позовну заяву, в якому виклав свою
правову позицію по суті даного спору, а
явка його уповноваженого представника
у судове засідання обов'язковою не
визнавалася, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для відкладення
розгляду справи та здійснює її розгляд
без участі Підприємства.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року згідно залізничної
накладної № 35244607 (а.с. 9) відповідач
відправив залізницею зі станції
Рафалівка Львівської залізниці вагони
з щебенем № 60602315, № 60684263, № 66180134,
№ 63638399, № 66941238, вантажоодержувачем
яких є товариство з обмеженою
відповідальністю "Західавіабуд"
(станція призначення - Підзамче
Львівської Залізниці).

23 листопада 2013 року на станції
Здолбунів Залізниці у вищезазначених
вагонах, які слідували у складі поїзда
№ 3104, за результатами зважування на
електронній тензометричній вазі було
виявлено невідповідність маси вантажу
масі, зазначеній у перевізних
документах, про що 23 листопада
2013 року були складені відповідні акти
загальної форми (а.с. 12-16).

Того ж дня на підставі показників
електронної тензометричної ваги та
вищезазначених актів загальної форми,
вагони № 60602315, № 60684263, № 66180134, № 63638399, №
66941238 були затримані для контрольного
комісійного зважування на статичній
вазі.

Комісійним обстеженням вантажу у даних
вагонах було встановлено наступне:

у вагоні № 60602315 зазначено у перевізних
документах маса нетто - 70 000 кг, у
дійсності виявлено: маса нетто - 77 200 кг,
маса брутто - 101 200 кг, тара 24 000 кг, що
більше проти документа на
вантажопідйомність на 7 200 кг;

у вагоні № 60684263 зазначено у перевізних
документах маса нетто - 69 000 кг, у
дійсності виявлено: маса нетто - 75 900 кг,
маса брутто - 99 700 кг, тара 23 800 кг, що
більше проти документа на
вантажопідйомність на 6 900 кг;

у вагоні № 66180134 зазначено у перевізних
документах маса нетто - 69 000 кг, у
дійсності виявлено: маса нетто - 75 000 кг,
маса брутто - 92 200 кг, тара 23 200 кг, що
більше проти документа на
вантажопідйомність на 6 000 кг;

у вагоні № 63638399 зазначено у перевізних
документах маса нетто - 70 000 кг, у
дійсності виявлено: маса нетто - 77 600 кг,
маса брутто - 101 500 кг, тара 23 900 кг, що
більше проти документа на
вантажопідйомність на 7 600 кг;

у вагоні № 66941238 зазначено у перевізних
документах маса нетто - 69 000 кг, у
дійсності виявлено: маса нетто - 74 600 кг,
маса брутто - 96 800 кг, тара 22 200 кг, що
більше проти документа на
вантажопідйомність на 5 600 кг.

Зважування здійснено на статичних
вагах. Судом встановлено, що дані
статичні ваги є придатними до
використання, перебувають у справному
технічному стані, у встановлений строк
пройшли державну перевірку та
відповідають вимогам, передбаченим
місцевою інструкцією про порядок
утримання та користування вагонною
вагою статичного зважування станції
Здолбунів Львівської залізниці. Даний
факт підтверджується наявними у
матеріалах справи копією зазначеної
інструкції, а також копією технічного
паспорту № 51 вказаного засобу
вимірювальної техніки (а.с. 76-77, 101-106).

Надлишок товару в кількості 61 500 кг
згідно листа відправника від 24
листопада 2013 року № 142 (а.с. 19)
відвантажено у вагон № 67195461 та
відправлено по досилочній накладній
№ 35269083 на станцію призначення
(а.с. 17). Вказані відомості також були
зазначені Залізницею у книзі обліку
контрольних зважувань та перевірки
кількості вантажу у вагонах (а.с. 18).

Відповідно до статей 118 та 122 Статуту за
неправильно зазначені в накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника стягується штраф у розмірі
п'ятикратної вартості провізної плати
за всю відстань перевезення.

За даними, що містяться у відомості
вагонів, яка є невід'ємною частиною
накладної від 22 листопада 2013
року № 35244607 (а.с. 9), вартість
перевезення по кожному спірному вагону
складає 2 616 грн. 00 коп., а всього по п'яти
вагонам - 13 080 грн. 00 коп.

Для засвідчення факту перевантаження
спірних вагонів згідно статті 129
Статуту залізниць України та Правил
складання актів, працівниками станції
Здолбунів Львівської залізниці було
складено комерційний акт від 23
листопада 2013 року АА № 078131/143 (а.с. 10-11).
Зі змісту вказаного комерційного акту
вбачається, що при контрольному
зважуванні на статичній вазі станцією
Здолбунів Залізниці маса вантажу
приймалася за документом.

У зв'язку з вчиненням даного порушення
позивач нарахував Підприємству штраф у
розмірі 65 400 грн. 00 коп. по вагонам №
60602315, № 60684263, № 66180134, № 63638399, № 66941238 (13
080,00 грн. х 5 = 65 400,00 грн.).

Відповідно до частини 5 статті 307 ГК
України умови перевезення вантажів
окремими видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
встановлюються транспортними
кодексами, транспортними статутами та
іншими нормативно-правовими актами.

Статут визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, які користуються
залізничним транспортом (стаття 2
Статуту). На підставі цього Статуту
затверджені Мінтрансом Правила
перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(стаття 5 Статуту).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6
розділу 1 Статуту накладна - це основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача.

Відповідно до Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21 листопада 2000 року № 644, у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 8 червня 2011
року № 138, на кожне відправлення
вантажу, порожніх власних, орендованих
вагонів та контейнерів відправник
надає станції відправлення перевізний
документ (накладну) за формою,
наведеною у додатку 1 до цих Правил.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони одержувача. Для
підтвердження приймання вантажу до
перевезення один примірник накладної в
паперовому вигляді з присвоєним їй
номером і датою приймання вантажу
надається відправнику. Порядок
підтвердження приймання вантажу до
перевезення за електронною накладною
(із накладенням ЕЦП) визначається
договором між вантажовласником і
залізницею.

Згідно з пунктом 5 Правил прийому
вантажів до перевезення, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21 листопада 2000 року № 644,
загальна маса вантажу визначається
зважуванням (на вагонних, вантажних,
елеваторних та інших вагах) або іншим
способом. Тип ваг указується в
накладній. Маса вантажу визначається
відправником. Про спосіб визначення
маси вантажу відправник зобов'язаний
зазначити в накладній.
Ваговимірювальні технічні засоби
відправників (одержувачів) мають бути
повірені органами Держспоживстандарту
та взяті на облік залізницею
відповідно до Інструкції про порядок
застосування ваговимірювальної
техніки на залізничному транспорті,
затвердженої наказом Мінтрансу від 5
квітня 2004 року № 279.

У відповідності до пунктів 2.1-2.3 розділу
2 Правил оформлення перевізних
документів вантажовідправником
заповнюється, зокрема, графа комплекту
перевізних документів "маса вантажу в
кг, визначена відправником", де
вказується маса вантажу у кілограмах.

Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 218 ГК України встановлено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про
залізничний транспорт" унормовано, що
обставини, які можуть служити
підставою для майнової
відповідальності перевізників,
відправників і одержувачів вантажу,
багажу, вантажобагажу, пасажирів
засвідчуються актами. Аналогічну норму
містить і стаття 129 Статуту, відповідно
до якої, обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності вантажовідправника
під час залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається для засвідчення, зокрема,
невідповідності маси вантажу з даними,
зазначеними у транспортних документах.

Згідно статті 122 Статуту
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі
неправильності, неточності відомостей
зазначених ними в накладній, зокрема,
за неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу з
відправника стягується штраф у розмірі
згідно із статтею 118 цього Статуту.
Відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту
залізниць України, штраф підлягає
стягненню у п'ятикратному розмірі
перевізної плати за всю відстань
перевезення.

Відповідно до частини 1 статті 24
Статуту вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній. При цьому штраф підлягає
стягненню за сам факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Оскільки факт невідповідності маси
вантажу даним, зазначеним відповідачем
у накладній по вагонам № 60602315, № 60684263,
№ 66180134, № 63638399, № 66941238, підтверджений
належними доказами, наявними у
матеріалах справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість та законність
позовних вимог Залізниці про стягнення
з Підприємства штрафу в розмірі 65 400
грн. 00 коп. (13 080 грн. 00 коп.*5).

У відзиві на позовну заяву
Підприємство посилалося на те, що
фактична маса спірного вантажу,
вказана у позові, не відповідає
відомостям про вагу цього вантажу, які
містяться у складених позивачем актах
загальної форми, що ставить під сумнів
обґрунтованість нарахованої
Залізницею до стягнення суми штрафу.

Проте суд критично оцінює вказані
твердження з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, з накладної від 22 листопада 2013
року № 35244607, на станції
відправлення вантажу - Рафалівка
Львівської залізниці, зважування
щебеню у спірних вагонах відповідач
проводив на автомобільних вагах.

Як було зазначено вище, 23 листопада 2013
року після прибуття на станцію
Здолбунів Залізниці вагони № 60602315, №
60684263, № 66180134, № 63638399, № 66941238 були
переважені на електронних
тензометричних 150 тонних вагонних
вагах станції, за результатами чого
було виявлено невідповідність маси
даного вантажу відомостям про його
вагу, зазначену відправником у
накладній та складено відповідні акти
загальної форми.

У той же час за результатами
проведеного контрольного комісійного
зважування на статичній вазі
Залізницею був складений комерційний
акт від 23 листопада 2013 року
АА № 078131/143, яким було засвідчено факт
перевантаження спірних вагонів та
визначено точну надлишкову вагу
спірного вантажу. На підставі
наведених обставин Залізниця просила
суд стягнути з Підприємства нараховану
суму штрафу.

Згідно з пунктом 129 Статуту обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Комерційний акт складається для
засвідчення, зокрема, невідповідності
найменування, маси і кількості місць
вантажу, багажу чи вантажобагажу
натурою з даними, зазначеними у
транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти
комерційний акт, якщо вона сама виявила
зазначені вище обставини або якщо про
існування хоча б однієї з них заявив
одержувач або відправник вантажу,
багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що
виникли в процесі перевезення вантажу,
багажу і вантажобагажу і які можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності, оформляються актами
загальної форми.

З огляду на вищенаведені нормативні
приписи суд дійшов висновку про те, що
обставини, які є підставою для
матеріальної відповідальності
відповідача під час залізничного
перевезення (зокрема, невідповідність
маси спірного вантажу), були засвідчені
саме комерційним актом від 23
листопада 2013 року АА № 078131/143. Слід
зазначити, що відомості, вказані
Залізницею у позовній заяві,
відповідають даним, зазначеним у
комерційному акті, складання якого
передбачено вищенаведеним пунктом
Статуту.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами частини 2 статті 34 ГПК
України встановлено, що обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки Підприємство не довело суду
належними та допустимими доказами тих
обставин, на які воно посилалося як на
підставу своїх заперечень, суд дійшов
висновку про необґрунтованість та
безпідставність його тверджень.

За таких обставин вказаний позов
підлягає задоволенню.

За частиною 1 статті 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Регіон-Інвест" (34374, Рівненська область,
Володимирецький район, село Полиці,
вулиця Ковельська, будинок 4,
ідентифікаційний код: 31691895) на користь
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" (79007,
місто Львів, вулиця Гоголя, будинок 1,
ідентифікаційний код: 01059900) в особі
відокремленого підрозділу "Рівненська
дирекція залізничних перевезень" (33028,
місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 17,
ідентифікаційний код: 25894955) 65 400
(шістдесят п'ять тисяч чотириста) грн. 00
коп. штрафу, а також 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22 квітня 2014 року

Суддя

Є.В. Павленко