ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.Справа № 915/155/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:
Лашина В.В.

Суддів:
Єрмілова Г.А.

Воронюка О.Л.

При секретарі
Філончук Т.М.

Учасники провадження у справі про
банкрутство в судове засідання не
з'явилися. Про час, дату та місце його
проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕНЕРГІЯ ПЛЮС"

на ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 04.03.2014 р.

у справі №915/155/14

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕНЕРГІЯ ПЛЮС"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прибузький
гранітний кар'єр"

про банкрутство

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергія Плюс" (далі
за текстом - ТОВ "Енергія Плюс")
звернулося до господарського суду із
заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Прибузький гранітний кар'єр" (в
подальшому - ТОВ "Прибузький гранітний
кар'єр") за загальними підставами,
передбаченими Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 11.02.2014 р.
заяву ТОВ "Енергія Плюс" прийнято до
розгляду.

04 березня 2014 року господарським судом
Миколаївської області у підготовчому
засіданні ухвалено відмовити в
порушенні провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Прибузький гранітний
кар'єр".

Не погоджуючись з цією ухвалою, ТОВ
"Енергія Плюс" просить в апеляційній
скарзі її скасувати та постановити
нове судове рішення, яким порушити
справу про банкрутство ТОВ "Прибузький
гранітний кар'єр", посилаючись на
неповне з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи,
оскільки можливість відновлення
платоспроможності боржника не існує у
зв'язку із значною кредиторською
заборгованістю.

Учасники провадження у справі про
банкрутство в судове засідання не
з'явились, про час і місце його
проведення повідомлені належним чином,
про причини нез'явлення суд не
повідомили і таким чином не
скористалися своїм правом на участь в
судовому засіданні.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Виносячи оскаржувану ухвалу, місцевий
господарський суд виходив з того, що в
заяві кредитора не вказано обставин,
які у відповідності до закону свідчили
б про неплатоспроможність боржника
виконати свої грошові зобов'язання
перед кредитором, у зв'язку з тим, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази, які б свідчили про те, що
кредитором, який є єдиним засновником
боржника, було вжито відповідних
заходів для недопущення банкрутства
боржника, передбачених статтею 5 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі - Закон
про банкрутство).

Однак з цими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може з огляду на таке.

Умови та порядок відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом з метою
повного або часткового задоволення
вимог кредиторів визначені Законом про
банкрутство.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України. Цей
Закон має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності (ч. 1, 2
статті 2 Закону про банкрутство).

Частиною третьою статті 10 Закону про
банкрутство передбачено, що справа про
банкрутство порушується господарським
судом, якщо безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно
становлять не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
якщо інше не передбачено цим Законом.
Безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника. До складу цих вимог,
у тому числі щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів), не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції.

Статтею 11 згаданого Закону, зокрема, у
частинах 1, 2 та 7 цього
нормативно-правового акту, встановлені
вимоги до заяви про порушення справи
про банкрутство кредиторів.

Згідно з частиною першою статті 15
Закону про банкрутство перевірка
обґрунтованості вимог заявника, а
також з'ясування наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство здійснюються
господарським судом у підготовчому
засіданні, яке проводиться в порядку,
передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні
господарський суд розглядає подані
документи, заслуховує пояснення
сторін, оцінює обґрунтованість
заперечень боржника, а також вирішує
інші питання, пов'язані з розглядом
справи (ч. 2 ст. 15 Закону про
банкрутство).

У відповідності до ч. 3 цього Закону
якщо справа порушується за заявою
кредитора, господарський суд перевіряє
обґрунтованість його вимог, їх
безспірність, вжиття заходів щодо
примусового стягнення за цими вимогами
в порядку виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що
вимоги ТОВ "Енергія Плюс" обґрунтовані
рішенням господарського суду від 05.09.2013
р. про стягнення з боржника на користь
кредитора 524666,08 грн., постановами
держвиконавця від 11.10.2013 р. про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказів
господарського суду про стягнення
зазначеної заборгованості.

Одночасно з цим, згідно до частини
першої статті 5 Закону про банкрутство
засновники (учасники, акціонери)
боржника, власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, центральні органи виконавчої
влади, органи Автономної Республіки
Крим, органи місцевого самоврядування
в межах своїх повноважень зобов'язані
вживати своєчасних заходів для
запобігання банкрутству боржника.
Зокрема, шляхом вжиття
організаційно-господарських,
управлінських, інвестиційних,
технічних, фінансово-економічних,
правових заходів відповідно до
законодавства до порушення
провадження у справі про банкрутство
(ч. 5 ст. 5 Закону про банкрутство).

Невжиття таких заходів з відновлення
платоспроможності боржника до
порушення справи про банкрутство не
позбавляє засновника права вирішити це
питання після порушення справи про
банкрутство, а невиконання обов'язку
щодо запобігання банкрутству, між тим,
не тягне за собою будь-якої його
юридичної відповідальності.

До того ж, частиною третьою вказаної
норми встановлене саме право, а не
обов'язок засновника (учасника,
акціонера) боржника щодо надання
фінансової допомоги в розмірі,
достатньому для погашення грошових
зобов'язань боржника перед
кредиторами, у тому числі зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне та інше соціальне
страхування і відновлення
платоспроможності боржника (санація
боржника до порушення провадження у
справі про банкрутство).

Таким чином, висновок суду першої
інстанції щодо непідтвердження
кредитором обставин, які б свідчили про
неплатоспроможність ТОВ "Прибузький
гранітний кар'єр", є передчасним.

У пункті 7 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
р. № 01-06/606/2013, заснованому на
практичному застосуванні положень
статті 8 Закону про банкрутство та
статті 106 Господарського
процесуального кодексу України,
роз'яснено, що у разі скасування ухвали
про відмову в порушенні справи про
банкрутство, справа (заява) передається
на розгляд (новий розгляд) до
відповідного господарського суду в
іншому складі суду.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що оскаржувана ухвала
господарського суду Миколаївської
області про відмову в порушенні
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр"
підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Енергія
Плюс" задовольнити частково, а ухвалу
господарського суду Миколаївської
області від 04.03.2014 р. у справі № 915/155/14 -
скасувати.

Справу передати господарському суду
Миколаївської області для розгляду в
іншому складі суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 09.04.2014р.

Головуючий суддя
В.В. Лашин

Суддя
Г.А. Єрмілов

Суддя
О.Л.Воронюк