ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Справа № 902/1291/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді:Ходаківської
І.П.суддівФролової Г.М. (доповідача),
Яценко О.В. за участю
представників:позивачане з'явились
(про час та місце судового засідання
повідомлені належним
чином)відповідачаТомчук М.А., дов. від
03.03.2014третьої особине з'явились (про час
та місце судового засідання
повідомлені належним
чином)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуКвартирно-експлуатаційного
відділу м. Вінниціна
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 23.12.13у
справі№902/1291/13 господарського суду
Вінницької областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Стожари"доКвартирно-експлуатаційного
відділу м. Вінниціза участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідачаУправління Державної
казначейської служби у м.
Вінниціпростягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Стожари" звернулося до господарського
суду Вінницької області з позовом до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці про стягнення 198530,00 грн.
заборгованості. Позов мотивовано
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договорами
підряду №7 та №9 щодо оплати вартості
виконаних робіт та обґрунтовано
приписами статей 526, 530 Цивільного
кодексу України.

Позивач уточнив позовні вимоги та
просив стягнути з
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці заборгованість за договором
підряду №9 у сумі 68408,00 грн. та за
договором підряду №7 у сумі 130122,00 грн.

Завою від 08.10.2013 позивач відмовився від
позовних вимог в частині стягнення
заборгованості у сумі 68408,00 грн. за
договором підряду №9 та просив
припинити провадження у цій частині.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 21.10.2013 у справі
№902/1291/13 (суддя Мельник П.А.), залишеним
без змін постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
23.12.2013 (судді: Миханюк М.В. - головуючий,
Павлюк І.Ю., Крейбух О.Г.) позов
задоволено частково. Стягнуто з
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Стожари" 130122,00 грн. боргу та 2602,44
грн. витрат по сплаті судового збору.
Прийнято відмову позивача від позовних
вимог в частині стягнення
заборгованості за договором підряду №9
у сумі 68408,00 грн., провадження у цій
частині припинено на підставі пункту 4
частини1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України. Судові
рішення мотивовані, зокрема, тим, що
факт виконання робіт позивачем
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт,
підписаним сторонами; відсутність
бюджетного фінансування не є підставою
для звільнення боржника від виконання
своїх зобов'язань. Рішення та
постанова обґрунтовані приписами
статей 509, 526, 629, 837, 853, 854 Цивільного
кодексу України, статей 173, 174, 180, 218
Господарського кодексу України, статей
1, 48 Бюджетного кодексу України.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Вінниці звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення та постанову у справі
скасувати, прийняти нове рішення, яким
у позові відмовити, мотивуючи
касаційну скаргу доводами про
порушення судами норм матеріального та
процесуального права. Заявник
зазначає, що договори підряду, які є
підставою позову, були укладені за
відсутності відповідних бюджетних
асигнувань, а отже є недійсними.

Від Управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці надійшло клопотання про
розгляд справи без участі представника
управління.

Заслухавши доповідь судді Фролової
Г.М., пояснення представника
відповідача, присутнього у судових
засіданнях, перевіривши матеріали
справи на предмет правильності
застосування судами норм чинного
законодавства та доводи касаційної
скарги, колегія суддів відзначає
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій, 24.04.2013 року між
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Вінниці (замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Стожари" (підрядник) укладено
договір підряду №9, предметом якого є
діяльність сторін щодо поточного
ремонту приміщень буд. 10/25 ВМКЦ
Центрального регіону (4поверх). Згідно з
пунктом 2.1 вартість робіт, доручених
замовником підряднику за договором
складає 68408,00 грн. та може коригуватись
у випадках виходу нових нормативних
документів Держбуду України щодо
оплати за виконані ремонтно -
будівельні роботи, а також при
обґрунтованому збільшенні об'ємів
ремонту. Фактична вартість робіт,
доручених Замовником Підряднику, у
відповідності до вимог цього Договору,
визначається відповідно ДБН Д. 1.1-1-200 на
підставі актів виконаних робіт по
поточному ремонту об'єкту (пункт 2.2
Договору). Відповідно до пункту 2.3
договору розрахунки за фактично надані
послуги, проводяться на підставі актів
приймання виконаних робіт, підписаних
Замовником.

Також установлено, що 26.04.2013 між
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Вінниці (замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Стожари" (підрядник) укладено
договір підряду №7, предметом якого є
діяльність сторін щодо поточного
ремонту відділення гіпербаричної
оксигінації каб. №63 ВМКЦР - лікувальний
комплекс буд. №48. При виконанні даного
договору сторони керуються Законами
України, положенням "Про договори
підряду на ремонтно-будівельні роботи",
введеним в дію Державними будівельними
нормами ДБН Д 1.1-1-2000. Згідно з пунктом 2.1
договору вартість робіт доручених
замовником підряднику складає 130122,00
грн. та може коригуватись у випадках
виходу нових нормативних документів
Держбуду України щодо оплати за
виконані ремонтно - будівельні роботи,
а також при обґрунтованому збільшенні
об'ємів ремонту. Фактична вартість
робіт, доручених Замовником
Підряднику, у відповідності до вимог
цього договору, визначається
відповідно ДБН Д. 1.1-1-2000 на підставі
актів виконаних робіт по поточному
ремонту об'єкту (пункт 2.2 договору).
Відповідно до пункту 2.3 договору
розрахунки за фактично надані послуги,
проводяться на підставі актів
приймання виконаних робіт підписаних
замовником.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду у даній
справі (з урахуванням заяви про
часткову відмову від позовних вимог) є
вимога Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Стожари" про стягнення з
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці 130122,00 грн. заборгованості за
виконані роботи за договором підряду
№7 від 26.04.2013. Провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості за договором підряду №9
у сумі 68408,00 грн. припинено.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 Кодексу унормовано, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 628 Кодексу визначено, що зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

За приписами статті 843 Кодексу у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення. Якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково
(частина 1 статті 854 Кодексу).

За приписами статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Дослідивши матеріали справи,
господарські суди установили, що на
виконання договору підряду №7 від
26.04.2013 Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Стожари" виконало роботи з поточного
ремонту відділення гіпербаричної
оксигінації каб. №63 ВМКЦР - лікувальний
комплекс буд. №48, що підтверджується
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт та актом приймання
виконаних будівельних робіт за травень
2013 року, підписаними сторонами без
зауважень.

Установлено судами і те, що 15.08.2013
позивачем було направлено претензію на
суму 198530,00 грн. з пропозицією в
п'ятиденний термін з моменту отримання
претензії перерахувати кошти на
рахунок виконавця.

Однак, як зазначено судами,
зобов'язання щодо оплати вартості
виконаних робіт відповідачем не
виконано, розмір заборгованості за
договором підряду №7 від 26.04.2013 складає
130122,00 грн.

Відтак, суди попередніх інстанцій
дійшли обґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог у відповідній частині.

Заперечення відповідача упродовж
розгляду справи зводились, в основному,
до того, що підрядні роботи, які були
предметом договору підряду №7 та були
виконані позивачем, не були включені до
плану поточного ремонту
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці, а відтак бюджетні асигнування
були відсутні. Однак, зазначені
заперечення були розглянуті та
обґрунтовано відхилені судами
попередніх інстанцій. Зокрема, судами
зазначено, що відсутність бюджетного
фінансування не є підставою для
звільнення боржника від виконання
своїх зобов'язань.

Так, частина 2 статті 218 Господарського
кодексу України прямо передбачає, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника не
вважається обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Доводи, викладені заявником у
касаційній скарзі не можуть бути
підставою для скасування постанови,
оскільки вказаних висновків не
спростовують.

З огляду на те, що з'ясування
підставності оцінки доказів та
встановлення обставин по справі згідно
приписів статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
знаходиться поза межами компетенції
касаційної інстанції, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку про неможливість
задоволення касаційної скарги,
постанова у справі підлягає залишенню
без змін.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Вінниці залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 23.12.13 у справі
№902/1291/13 господарського суду
Вінницької області залишити без змін.

Головуючий
І.Ходаківська

Судді
Г.Фролова

О.Яценко