ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.Справа № 916/3240/13Одеський
апеляційний господарський суд у
складі:

головуючого судді Ліпчанської Н.В.

суддів Лисенко В.А., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання
Молодові В.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Задої В.І., довіреність
№ 3256, дата видачі: 13.12.2013 р.;

від відповідача - Коротков С.О.,
довіреність б/н, дата видачі: 02.01.2014 р.;

від третьої особи - Клочкова І.С.,
довіреність № 20/7-1340, дата видачі: 26.11.2013
р.;

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Одеської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"

на рішення господарського суду
Одеської області від 03.02.2014 р.

у справі № 916/3240/13

за позовом Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Одеської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"

про спонукання укласти додаткову угоду
до договору

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська Національна Стивідорна
Компанія"

до Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Одеської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"

про визнання договору про надання
послуг таким що припинився

Встановив:

В листопаді 2013 року Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі Одеської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (далі - Адміністрація)
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" (далі
-Товариство) про спонукання укласти
додаткову угоду до договору від 01.10.2003
р. №КД-4405.

Ухвалою від 16.12.2013 р. спільно до
розгляду з первісним позовом прийнято
зустрічну позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська Національна Стивідорна
Компанія" до Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Одеської філії ДП
"АМПТУ" про визнання додаткової угоди
від 01.10.2013 р. до договору про надання
послуг від 01.10.2003 р. №КД-4405 в редакції
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" із
протоколом розбіжностей від 01.10.2013 р.,
укладеною з 01.10.2013 р., а договір про
надання послуг №КД-4405 від 01.10.2003 р.
таким, що припинився з 13.06.2013 р. через
припинення зобов'язань, що ним
передбачені у зв'язку із неможливістю
їх виконання (т. 1, а.с. 190-197).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 03.02.2014 р. в задоволенні
первісного та зустрічного позову
відмовлено, з підстав фактичного
припинення договору про надання послуг
№КД-4405 від 01.10.2003 р. з 13.06.2013 р.

Не погоджуючись із даним рішенням,
Адміністрація звернулась до Одеського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою в якій просить
рішення місцевого суду скасувати в
частині відмови в задоволенні
первісного позову та в цій частині
прийняти нове рішення, яким зобов'язати
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"
укласти додаткову угоду до договору
від 01.10.2003 р. № КД-4405 в редакції "АМПУ".

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
Адміністрація вважає, що рішення є
необґрунтованим та незаконним,
винесеним при неповному з'ясуванні
обставин справи, з порушенням та
неправильним застосування норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає за необхідне довести
до уваги апеляційного суду доводи та
обставини, які не були враховані та
залишені без уваги та належної
правової оцінки господарського суду
першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу,
Товариство просить рішення
господарського суду Одеської області
від 03.02.2014 р. залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що рішення
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Як встановлено матеріалами справи,
01.10.2003 р. між Державним підприємством
"Одеський морський торговельний порт"
(далі - Порт) та Товариством з обмеженою
відповідальністю Українська
Національна Стивідорна Компанія" було
укладено договір № КД-4405 про надання
послуг ДП "ОМТП" для ТОВ "УНСК" із
забезпечення виконання останнім
комплексу робіт та послуг, пов'язаних
із перевалкою вантажів
(навантажувально-розвантажувальних
робіт) із додатками до нього (т. 1, а.с.
29-30).

Згідно з умовами п.п. 1.1-1.3 Договору Порт
прийняв на себе зобов'язання щодо
виконання для Товариства комплексу
робіт (послуг), визначених Договором,
щодо забезпечення виконання останнім
комплексу робіт та послуг, пов'язаних
із перевалкою вантажів
(навантажувально-розвантажувальні
роботи), вказаних у підпунктах 3.1.1. - 3.1.7
Договору, а Товариство прийняло на себе
зобов'язання приймати та оплачувати
виконані роботи в порядку та на умовах,
передбачених Договором.

Послуги, які надаються Портом у
відповідності до умов Договору (за
змістом п. 1.3) виконуються в межах
території та акваторії Порту,
переважно на причалі № 14.

У відповідності до п. 3.1.1. Договору, Порт
здійснює організацію та забезпечення
постановки суден до причалу № 14 та / або
до інших причалів за погодженням із
Товариством для їх обробки (виконання
навантажувально-розвантажувальних
операцій).

Вартість послуг, що надаються Портом,
згідно з п. 4.1 Договору складає 15,5% від
вартості комплексу
навантажувально-розвантажувальних
робіт (перевалки), що оплачуються за
акордною ставкою. Для визначення
вартості послуг, що надаються Портом,
під комплексом
навантажувально-розвантажувальних
робіт слід розуміти роботи, що
оплачуються за акордними ставками у
відповідності до пункту 2.1.2 Збірника
тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з
обробленням вантажів у портах України,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту України № 188 від 12.03.2003 р.

Як встановлено судом, з 13.06.2013 р. набрав
чинності Закон України "Про морські
порти України", яким визначені правові,
економічні та організаційні основи
діяльності в морських портах України.

Однією із складових Закону України "Про
морські порти України" є забезпечення
реорганізації державних підприємств
морського транспорту.

На виконання Закону України "Про
морські порти України", розпорядження
Кабінету Міністрів України № 133-р від
04.03.2013 р. та наказу Міністерства
інфраструктури України № 163 від 19.03.2013
р. проведено реорганізацію державних
підприємств морського транспорту,
шляхом виділу зі складу останніх
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них та утворення на
цій основі державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України".

Адміністрацію морських портів України
згідно з п. 3 Наказу визначено
правонаступником державних
підприємств морського транспорту,
зазначених у пункті 1 цього Наказу, у
частині майна, прав та обов'язків
відповідно до розподільчих балансів.

За змістом поданого позову,
Адміністрацією було ініційоване
підписання тристоронньої додаткової
угоди до договору про надання послуг №
КД-4405 від 01.10.2003 р., згідно якої суть
запропонованих змін до договору
зводиться до наступного:

- припинення договору з 13.06.2013 р.,
внаслідок набрання чинності Закону
України "Про морські порти";

- непоширення обставин щодо
припинення договору № КД-4405 від 01.10.2003
р. на взаємовідносини сторін, що
виникли на підставі договорів оренди
державного майна;

- продовження зобов'язальних
відносин Компанії щодо гарантування
обсягів вантажопереробки відносно
періоду 2013 р., а також порядку
нарахування та сплати компенсації
Компанією витрат Адміністрації, у
випадку порушення умов щодо обсягів
вантажопереробки.

Відмова Товариства від підписання
вказаної додаткової угоди стала
підставою для звернення Адміністрації
до суду з даним позовом.

Дослідивши фактичні обставини справи,
оцінивши докази на їх підтвердження,
надавши правову кваліфікацію
відносинам сторін і виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду
справи, правових норм, які підлягають
застосуванню, та матеріалів справи,
судова колегія зазначає наступне:

В силу загальних положень ЦК України
(ст. 598) та ГК України (ст. 202)
зобов'язання припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом.

Відповідно до ст.607 ЦК України, ст. 205 ГК
України зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає.

Неможливість подальшого виконання
умов договору № КД-4405 від 01.03.2003 р. є
наслідком низки юридичних фактів, що
обумовлені проведеною реорганізацією
підприємств морського транспорту та
набранням чинності Законом України
"Про морські порти України", що
зводяться до наступного:

по-перше, виходячи з умов Договору та
визначеного ним Предмету наявність
акваторії та відповідних причалів на
балансі Порту є невід'ємною умовою,
необхідною для надання Портом послуг,
передбачених Договором. Внаслідок
передання на виконання наказу
Міністерства інфраструктури України №
163 від 19.03.2013 р. "Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" майна (у тому числі причалів)
ДП "Адміністрація морських портів
України" подальше виконання
зобов'язань з боку Порту є неможливим.

Разом з тим, Адміністрація морських
портів України створена як державне
підприємство, що забезпечує
функціонування морських портів,
утримання та використання об'єктів
портової інфраструктури державної
форми власності. Статтею 15 Закону
України "Про морські порти України"
чітко окреслений вичерпний перелік її
функцій, водночас надання передбачених
спірним договором послуг до вказаного
переліку не віднесено.

по-друге, з набранням чинності Закону
України "Про морські порти України"
запроваджено державне регулювання
тарифів на послуги, які надаються в
морському порту. При цьому, у
відповідності до положень ст. 21 Закону
України "Про морські порти України"
державному регулювання підлягають
лише тарифи на спеціалізовані послуги,
що надаються у морському порту
суб'єктами природних монополій, та
послуги, які оплачуються у складі
портових зборів.

До таких послуг відповідно до
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 405 від 03.06.2013 р.
Переліку спеціалізованих послуг, що
надаються у морському порту суб'єктами
природних монополій, які підлягають
державному регулюванню, віднесено
забезпечення лоцманського проведення,
регулювання руху суден, забезпечення
проведення криголамних робіт. Ціни та
тарифи на послуги, пов'язані з
перевалкою вантажів до вказаного
переліку не включено, відповідно
встановлюються на договірних засадах.

Таким чином, визначений Договором
порядок розрахунку плати за послуги із
застосуванням п. 2.2 Збірника тарифів на
комплекс робіт, пов'язаних з
обробленням вантажів у портах України,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту України № 188 від 12.03.2003 р., у
зв'язку з набранням чинності Закону
України "Про морські порти України", не
може бути застосований для даних
правовідносин.

Крім того, судова колегія приймає до
уваги, що 13.06.2013 р. між Державним
підприємством "Адміністрація морських
портів України" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Українська Національна Стивідорна
Компанія" було укладено договір про
встановлення сервітуту № КД-18491,
відповідно до якого ТОВ "УСНК" передано
право сервітуту на причал № 14 Одеської
філії ДП "АМПУ" для виконання комплексу
робіт і послуг, пов'язаних з
перевалюванням вантажів
(навантажувально-розвантажувальних
робіт), а ТОВ "УНСК" зобов'язалося
здійснювати плату за сервітут в
розміру і в порядку, визначених
Договором.

Тобто, даним договором вже
врегульовано взаємовідносини сторін
стосовно використання об'єктів
портової інфраструктури для
здійснення діяльності по
перевалюванню вантажів та, відповідно,
визначено розмір плати за таке
використання.

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо припинення
договору № КД-4405 від 01.03.2003 р. з 13.06.2013 р.

На означений висновок, зокрема вказує й
той факт, що Міністерство
інфраструктури України своїм листом №
9616/27/10-13 від 22.08.2013 р. погодило
припинення існуючих договорів,
укладених ДП "Одеський морський
торговельний порт" щодо надання послуг
із забезпечення виконання
навантажувально-розвантажувальних
робіт, що за змістом останнього було
обумовлено:

- передачею Державному
підприємству "Адміністрація морських
портів України" функцій диспетчерської
координації різними видами транспорту
та взаємодії господарюючих суб'єктів в
межах морського порту;

- відсутністю бази для розрахунку
вартості послуг, визначених у
відсотках до акордних ставок,
передбачених договором № КД-4405 від
01.10.2003 р., оскільки Збірник тарифів на
комплекс робіт, пов'язаних з обробкою
вантажів в портах України,
затверджений наказом Міністерства
транспорту України від 31.10.1995 р. № 392,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 28.12.1995 р. за № 476/1012 не може
застосовуватись, у зв'язку з введенням
в дію Закону України "Про морські порти
України";

- передачею стратегічних об'єктів
портової інфраструктури Одеського
порту (залізничних шляхів,
автомобільних доріг, акваторій та
причалів) та договірних зобов'язань,
пов'язаних з використанням об'єктів
портової інфраструктури ДП "АМПУ";

- введенням механізму
експлуатації причалів в морських
портах на платній основі шляхом
укладення договору про встановлення
сервітуту на причали № КД-18491 від 13.06.2013
р. до укладення договорів оренди у
встановленому законом порядку.

Запропонована Адміністрацією редакція
додаткової угоди фактично направлена
на зміну правовідношення,
встановленого договором № КД-4405 від
01.03.2010 р. який припинив свою дію.

Водночас, з аналізу норм статті 173
Господарського кодексу України та
статей 11, 509 Цивільного кодексу України
вбачається, що зобов'язання, як
правовідношення сторін, є підставою
для існування відповідних прав та
обов'язків його учасників. З
припиненням договору, припиняється
зобов'язання, що зумовлює припинення
існування підстави для відповідного
права, зокрема, для подальшої його
зміни, у той час як зміни можна внести
лише в діючий договір.

В контексті згадуваних норм, висновок
місцевого суду про відмову у
задоволенні позовних вимог
Адміністрації є цілком правомірним.

Посилання скаржника на факт укладення
з іншими контрагентами аналогічних
угод, як на підставу обов'язкового
внесення змін до спірного договору в
запропонованій ним редакції, через
законодавчо закріплені функції
Адміністрації морських портів України
по забезпеченню рівних та конкурентних
умов ведення господарської діяльності
та отримання послуг в морському порту,
за висновком колегії, є юридично
неспроможними.

Наразі, зміна умов договору в судовому
порядку за позовом однієї його сторони
до іншої може бути зумовлена
положеннями самого договору чи
вказівки законодавця, або істотним
порушенням його умов, або істотною
зміною обставин (ст.ст. 651, 652 ЦК України).

Оскільки будь-яких інших обставин,
передбачених ст.104 ГПК України, для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення не встановлено, судова колегія
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що апеляційна скарга Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Одеської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів України
" підлягає залишенню без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін, що
згідно із ст. 49 ГПК України має
наслідком віднесення на рахунок
скаржника витрат зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги.

керуючись ст.ст. 99;101-105 ГПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Одеської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів України
" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської
області від 03 лютого 2014 року у справі №
916/3240/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови підписано
17.04.2014р.

Головуючий суддя
Н.В. Ліпчанська

Суддя
В.А. Лисенко

Суддя
Я.Ф. Савицький