ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа № 915/410/14

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт-Львів»,

вул. Заводська, 4, м.
Городок, Городоцький район, Львівська
область, 82000

Відповідач Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арт-Лінія»,

вул. Мічуріна, 35, с.
Зайчівське, Жовтневий р-н, Миколаївська
обл., 57244

Суддя Т. М. Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Данілін С.В.
довіреність від 12.03.2013 року

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ стягнення заборгованості в
сумі 124 864,46 грн., з яких: 104 053,72 грн. -
основного боргу, 20 810,74 грн. - 20 % штрафу.

Відповідач про час судового засідання
повідомлений належним чином
відповідно до ст. 64 ГПК України, що
підтверджується поштовим
повідомленням (а.с. 23), але вимог ухвали
суду від 31.03.14 р. не виконав, відзив та
витребувані документи не надав,
представник в судове засідання без
поважних причин не з'явився.

Розглянувши матеріали справи за
наявними документами, відповідно до ст.
75 ГПК України, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом і просив стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 124
864,46 грн., з яких: 104 053,72 грн. - основного
боргу, 20 810,74 грн. - 20 % штрафу,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем обов'язків за договором
купівлі-продажу № 68-12 від 19.11.2012 року,
обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 525, 526,
629 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України.

Розглянувши матеріали справи та
надавши їм юридичної оцінки,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

19.11.2012 року сторони уклали договір
купівлі-продажу № 68-12, згідно якого
позивач зобов'язувався виготовити та
передати у власність відповідача товар
(труби полімерні та з'єднувальні деталі
до них), а відповідач зобов'язувався
прийняти товар на умовах цього
договору та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 5.1 договору, він набрав
чинності з моменту його підписання і
діє до виконання сторонами зобов'язань
у повному обсязі.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили,
що ціна товару може визначатись
специфікаціями, які за умовами їх
оформлення є невід'ємною частиною
договору. У разі придбання товару
окремими партіями без оформлення
відповідної специфікації чи понад
кількість і номенклатуру, які
визначені в специфікаціях, ціна товару
може визначатися виходячи з вартості
відпущеного товару, згідно накладних.

Згідно договору купівлі-продажу № 68-12
від 19.11.12 р., позивач по видатковим
накладним № РН-002887 від 21.11.12 р. на суму
276840,00 грн., № 260213/001 від 26.02.13 р. на суму
334053,72 грн. відпустив товар представнику
відповідача за довіреностями № 1 від
06.11.12 р., № 4 від 22.02.13 р. на загальну суму
610 893,72 грн. (а.с. 6-7, 9-10).

Пунктом 3.1 договору сторони встановили
порядок оплати, а саме: 100% попередня
оплата (аванс) на розрахунковий рахунок
позивача за ту кількість товару, яку
планував придбати відповідач. За
згодою сторін було можливе
відтермінування платежу на строк 7 днів
з моменту відвантаження.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Позивач, згідно ст. 664 ЦК України,
виконав свої зобов'язання за договором
передав товар, відповідач умови
договору виконав не належним чином,
сплативши частково суму 506 840,00 грн., що
підтверджується розрахунком позивача
(а.с. 11), реєстрами платіжних документів
за періоди з 06.11.12 р. по 06.11.12 р., з 12.11.12 р.
по 12.11.12 р., з 15.11.12 р. по 15.11.12 р., з 04.12. 12 р.
по 04.12.12 р., виписками банку станом на
01.02.13 р., 08.02.13 р., 23.04.13 р. (а.с. 14-21).

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»
якщо учасник платіжної системи або
його клієнт бере участь у розгляді
спору судом, розрахунковий банк цієї
платіжної системи чи клірингова
установа зобов'язані надавати цьому
учаснику платіжної системи або його
клієнту, а також судам та органам
досудового слідства послуги для
визначення достовірності інформації,
яка міститься в електронних
документах, що обробляються платіжною
системою, яку обслуговує цей
розрахунковий банк, ця клірингова
установа. Суди та органи досудового
слідства не можуть відмовити у
прийнятті як доказу електронного
документа та вимагати надання
паперового документа.

30.01.2014 року позивач надіслав на адресу
відповідача акт звірки
взаєморозрахунків за період з 01.11.12 р.
по 17.01.14 р., що підтверджується
супровідним листом № 17 та фіскальним
чеком № 2601 від 30.01.14 року (а.с. 13-14).

Проте, відповідач взаємозвірку
розрахунків не провів, вищезазначений
акт не підписав.

Отже, станом на час розгляду справи
сума боргу відповідача складає 104 053,72
грн., відповідач доказів погашення
боргу не надав, позов не заперечив, а
тому в цій частині позов підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Статтею 530 ЦК України, передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1. ст. 230 ГК
України, учасники господарських
відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. Штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 10.3 договору сторони
передбачили, що у разі прострочення
оплати за відвантажений товар, більше
двох місяців, відповідач зобов'язаний
оплатити на користь позивача, понад
суму пені та інших нарахувань - штраф у
розмірі 20% від ціни договору або за
вибором позивача, від вартості
відпущеного, але неоплаченого товару.

У зв'язку з простроченням відповідачем
грошових зобов'язань за договором
купівлі-продажу, позивач на підставі п.
10.3 договору нарахував 20% штрафу в сумі 20
810,74 грн. від суми неоплаченого товару 104
053,72 грн., який підтверджений
розрахунком позивача (а.с. 11),
відповідачем не заперечений та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідач своїм правом не
скористався.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню повністю, судові витрати
слід віднести на рахунок відповідача,
оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Арт-Лінія» (вул.
Мічуріна, 35, с. Зайчівське, Жовтневий
район, Миколаївська область, код 35521044)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт-Львів»
(вул. Заводська, 4, м. Городок,
Городоцький район, Львівська область,
код 23957545) заборгованість в сумі 124 864,46
грн. (сто двадцять чотири тисячі
вісімсот шістдесят чотири грн. 46 коп.), з
яких: 104 053,72 грн. (сто чотири тисячі
п'ятдесят три грн. 72 коп.) - основного
боргу, 20 810,74 грн. (двадцять тисяч
вісімсот десять грн. 74 коп.) - 20 % штрафу
та 2497,29 грн. (дві тисячі чотириста
дев'яносто сім грн. 29 коп.) - судового
збору.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений
строк.

Рішення оформлено у
відповідності зі ст. 84 ГПК України та
підписано суддею 16.04.2014 р.

Суддя
Т.М.
Дубова