м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 48/604 07.04.14

За скаргоюТовариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива"на
діїВідділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції в м. Києвіу справі№
48/604за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ві-Жен"про
стягнення 219 830,00 грн.за зустрічним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ві-Жен"до Товариства
з обмеженою відповідальністю
Науково-виробниче підприємство
"Ініціатива"третя особа Відкрите
акціонерне товариство "Київське
автотранспортне підприємство -
13054"про спонукання до виконання
зобов'язання в повному обсязі по
контракту

Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

Від позивача за первісним позовом:не
з'явивсяВід відповідача за первісним
позовом:не з'явивсяТретя особа за
зустрічним позовом:не з'явився Від
ВДВС:Ткачова К.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.01.2011 р. у справі № 48/604 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива" до
Товариства з обмеженої
відповідальністю "Ві-Жен" про стягнення
219 830,00 грн., за зустрічним позовом
Товариства з обмеженої
відповідальністю "Ві-Жен" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
Науково-виробниче підприємство
"Ініціатива" за участю третьої особи -
Відкритого акціонерного товариства
"Київське автотранспортне
підприємство - 13054" про спонукання до
виконання зобов'язання в повному
обсязі по контракту, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробниче підприємство
"Ініціатива" задоволено повністю, в
задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженої
відповідальністю "Ві-Жен" відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.04.2011 р.
рішення господарського суду міста
Києва від 24.01.2011 р. у справі № 48/604
залишено без змін.

На виконання вказаного рішення 10.05.2011 р.
господарським судом міста Києва було
видано наказ про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ві-Жен" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива"
заборгованість у розмірі 219 830,00 грн.,
державне мито у розмірі 2 198,30 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 236,00 грн.

24.03.2014 р. до канцелярії суду надійшла
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково виробниче
підприємство "Ініціатива" на дії
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві, в якій скаржник
просить суд визнати бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві з невиконання
рішення господарського суду міста
Києва від 24.01.2011 р. по справі № 48/604
неправомірною, зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві накласти арешт на
грошові кошти та звернути стягнення на
рухоме та нерухоме майно Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ві-Жен".

Скарга мотивована тим, що в порушення
положень чинного законодавства
України щодо обов'язковості виконання
судових рішень, які набрали законної
сили, та встановленого Законом
шестимісячного строку, в межах якого
має бути здійснено виконавче
провадження, рішення господарського
суду міста Києва від 24.01.2011 р. у справі
№48/604 залишається невиконаним. Відтак,
за твердженням скаржника, з боку
державного виконавця має місце
неповнота проведення виконавчих дій.

За резолюцією Голови господарського
суду міста Києва від 24.03.2014 р. справу №
48/604 передано судді Бойку Р.В. для
розгляду скарги на дії Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.03.2014 р. призначено судове
засідання для вирішення питання щодо
прийняття скарги до розгляду на 07.04.2014
р.

07.04.2014 р. до канцелярії суду надійшло
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива", в якому
скаржник просить розглядати справу за
відсутності його представника.

В судове засідання представник Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві з'явився, надав суду
заперечення на скаргу про визнання
бездіяльності неправомірною, в яких
просив відмовити у задоволенні скарги
стягувача, оскільки державним
виконавцем проведені всі передбачені
законом заходи по виконанню рішення
суду.

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися, про час та місце розгляду
заяви були повідомлені належним чином,
що підтверджується відміткою про
відправлення на зворотному боці
ухвали, боржник про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії органів Державної виконавчої
служби розглядаються господарським
судом, про час і місце якого
повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Суд, дослідивши подані представниками
позивача та Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
докази та з урахуванням абз. 3 п. 9.7
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" №9 від 17.10.2012 р., відповідно до
якого бездіяльність органу Державної
виконавчої служби може бути оскаржена
в будь-який час, коли скаржник дійде
висновку про порушення у зв'язку з цією
бездіяльністю його прав і охоронюваних
законом інтересів за умови, якщо
обов'язок органу Державної виконавчої
служби вчинити певну дію прямо
передбачено законом, але строк її
вчинення не зазначений, оскільки
правопорушення є таким, що триває в
часі, прийшов до висновку про
можливість розглянути дану скаргу.

Розглянувши скаргу, заслухавши
пояснення представника Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується скарга, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
її розгляду, господарський суд міста
Києва вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

За своїм змістом бездіяльність є
формою поведінки особи, яка полягає у
невиконанні нею дій, які вона повинна
була і могла вчинити відповідно до
покладених на неї посадових обов'язків
і згідно з законодавством України.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.01.2011 р. присуджено до
стягнення з відповідача на користь
позивача суму коштів в загальному
розмірі 219 830,00 грн., державне мито у
розмірі 2 198,30 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 236,00 грн.

Відповідно до ст. 52 Закону звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

29.01.2014 р. Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива" звернулось
до Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві з наказом
господарського суду міста Києва №48/604
від 10.05.2011 р. про стягнення з Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ві-Жен"
на користь заявника загального боргу у
сумі 222 264,30 грн. у примусовому порядку.

Того ж дня головним державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
Ткачовою Катериною Володимирівною
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №41788399 на
виконання наказу господарського суду
міста Києва №48/604 від 10.05.2011 р. та
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

В постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

З метою встановлення наявності у
боржника відкритих рахунків у
банківських установах та майна
боржника 03.02.2014 р. в рамках виконавчого
провадження державним виконавцем
направлено запити до реєструючих
установ з метою перевірки поточного
майнового стану боржника.

Частиною 3 статті 65 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець звертає
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що перебувають у банках або
інших фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Згідно відповіді Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві № від 04.02.2014 р. на запит
державного виконавця за боржником
обліковуються рахунки у банківських
установах, а саме: АТ "УкрСиббанк" та ПАТ
"Креді Агріколь Банк".

На виконання вимог ч. 3 ст. 65 Закону
України "Про виконавче провадження"
державним виконавцем 10.02.2014 р. винесено
постанову про арешт коштів боржника та
того ж дня направлено дану постанову на
виконання до ПАТ "Креді Агріколь Банк"
та АТ "УкрСиббанк".

ПАТ "Креді Агріколь Банк" та АТ
"УкрСиббанк" повідомили, що кошти на
рахунках боржника відсутні.

У частині 1 статті 66 Закону України "Про
виконавче провадження" вказано, що у
разі відсутності у боржника - юридичної
особи коштів у обсязі, достатньому для
покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне
такому боржникові або закріплене за
ним, у тому числі на майно, що
обліковується на окремому балансі
філії, представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно.

З отриманих відповідей на запити
(додані до заперечень на скаргу)
вбачається, що транспортні засоби за
боржником не зареєстровані, серед
власників, які володіють значними
пакетами акцій емітентів боржник не
значиться, сільськогосподарська
техніка та інші механізми за боржником
не обліковуються, земельні ділянки за
боржником не зареєстровані та відсутні
відомості щодо реєстрації за
боржником права власності на об'єкти
нерухомого майна.

Зокрема, згідно листа Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
№30176 (И-2014) від 27.02.2014 р. вбачається, що
квартира та нежилі приміщення за
адресою боржника, яка вказана у позові -
м. Київ, вул. Прилужна, 4/15, кв. 107, за ним
не зареєстровані.

Наведене свідчить, що твердження
скаржника про бездіяльність
державного виконавця, яка полягала у не
вжитті ним заходів, передбачених
пунктами 4, 5, 6 частини 3 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
які полягають у праві безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища, накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку
та накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей, є необґрунтованим,
оскільки за у боржника відсутні кошти
на рахунках у банківських установах та
за ним не зареєстровано будь-якого
майна.

З огляду на відсутність у боржника
рухомого та нерухомого майна, суд не
вбачає можливості задовольнити вимогу
скаржника про зобов'язання органу
виконавчої служби звернути стягнення
на рухоме та нерухоме майно, що
належить боржнику.

Крім того, державним виконавцем
встановлено, що керівником боржника є
Фещенко Віталій Анатолійович, який
також є засновником Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ві-Жен".

11.03.2014 р. на адресу реєстрації боржника -
м. Київ, проспект Палладіна, 18/30, оф. 13-а
та адресу керівника боржника, вказану у
позові, направлено вимогу державного
виконавця №545/27 виконати рішення до
20.03.2014 р. за виконавчими документами та
з'явитися на прийом до державного
виконавця для надання пояснень з
приводу невиконання рішення
господарського суду міста Києва від
24.01.2011 р. у справі №48/604.

Оскільки у визначений термін вимога
керівником боржника не була виконаною,
21.03.2014 р. головним державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві Ткачовою К.В. було
направлено начальнику Святошинського
РУГУ МВС України в м. Києві подання
№545/27 про застосування негайних мір
впливу, відібрання пояснень та
попередження про кримінальну
відповідальність, передбачену ст. 382
Кримінального кодексу України Фещенка
В.А., як керівника боржника.

24.03.2014 р. головним державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві Ткачовою К.В. було
направлено до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві запит державного
виконавця №245/27 щодо надання
аналітичної довідки на боржника.

Отже, Законом України «Про виконавче
провадження», зокрема ст. 52 цього
Закону, встановлено чіткий порядок
проведення стягнення за виконавчими
документами, яким передбачено, що в
першу чергу відбувається звернення
стягнення на грошові кошти боржника, а
вже потім, у разі їх відсутності або
недостатності, - на належне боржникові
інше майно.

Судом встановлено, що одразу після
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, також були
вчинені дії щодо виявлення рахунків та
майна боржника, для чого було
направлено запити до відповідних
державних установ. В подальшому, у
зв'язку невиконанням боржником рішення
в добровільному порядку у встановлений
для цього строк, постановою від 10.02.2014 р.
державним виконавцем накладено арешт
на грошові кошти боржника, які
обліковуються на відкритих ним
рахунках у банківських установах. Крім
того, з метою виявлення майна боржника
відділом ДВС направлялись запити до
Головного управління Держкомагенства
у м. Києві, Республіканського комітету
по земельним ресурсам Автономної
Республіки Крим, Національної комісії
з цінних паперів та фондового ринку,
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
та УДАІ ГУ МВС України в Київській
області.

Зазначене свідчить про своєчасність
вчинення державним виконавцем дій по
примусовому виконанню рішення суду у
справі № 48/604, зокрема щодо виявлення та
арешту майна боржника, та спростовує
доводи скаржника про ухилення
державним виконавцем від виконання
покладених на нього обов'язків та про
наявність з боку державного виконавця
неправомірної бездіяльності.

В постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» вказано,
що за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві проведено всі
передбачені законом заходи по
виконанню наказу господарського суду
міста Києва №48/604 від 10.05.2011 р. та
враховуючи, що виконавче провадження
ВП №41788390 ще триває, то висновки
скаржника про бездіяльність та
невиконання судового рішення органу
виконавчої служби є передчасними та
необґрунтованими, а відтак відсутні
підстави для задоволення скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива" на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м.
Києві.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Ініціатива" на дії
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві відхилити.

Суддя
Р.В. Бойко