м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
284-18-98 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

Справа № 910/3434/14 15.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання

"Присадки", с. Омельник

До Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитне Брокерське

Агентство", м. Київ

про стягнення 10 248,02 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача Гавриш М.Д. -
пред. по довір.

Від відповідача Ніжнік Н.О. - пред.
по довір.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 10 248,02 грн. грошових коштів,
інфляційних втрат та трьох відсотків
річних з відповідача, як безпідставно
набутих, відповідно до ст. 1212 ЦК
України, посилаючись на помилковість
перерахування.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.03.2014р. було порушено
провадження у справі № 910/3434/14 та
розгляд справи призначено на 01.04.2014р.

25.03.2014р. через канцелярію суду від
позивача надійшли письмові пояснення
та документи на виконання вимог ухвали
суду від 05.03.2014р.

01.04.2014р. від відповідача надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду від 05.03.2014р. та відзив на позовну
заяву. Відповідач у відзиві заперечив
щодо доводів позивача, посилаючись на
те, що грошові кошти були отримані на
підставі Договору № 447 від 04.04.2011р.

В судовому засіданні 01.04.2014р. було
оголошено перерву до 15.04.2014р.,
відповідно до ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 15.04.2014р.
представник позивача надав письмові
пояснення на відзив, в яких заперечив
щодо надання послуг та зазначив, що
акти приймання-передачі наданих
послуг, які підписані обома сторонами,
відсутні.

В судовому засіданні 15.04.2014р.
представник відповідача надав суду для
долучення до матеріалів справи копії
звітів про оцінку майна та ї ділянки,
які були виконані на виконання умов
Договору № 447 від 04.04.2011р.

Представник позивача позовні вимоги в
судовому засіданні підтримав в повному
обсязі, вважає їх обґрунтованими і
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив, просив у
позові відмовити, посилаючись на
необґрунтованість та безпідставність.

В судовому засіданні 15.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представників сторін, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, 04.04.201р. ним було
помилково перераховано відповідачу
грошові кошти у розмірі - 9 000 грн.

В підтвердження викладеного, позивач
надав суду банківську виписку № 63 від
05.04.2011р., з якої вбачається, що позивач
здійснив перерахування грошових
коштів відповідачу 05.04.2011р., вказавши
призначення платежу: «оплата за
послуги по оцінці майна по р. 574 від
04.04.2011р. в т. ч. ПДВ 1 500,00 грн. Док. № 373 от
05.04.2011».

Позивач зазначає, що не укладав з
відповідачем жодних договорів, послуги
по оцінці майна не отримував.

Також, позивач вказав, що за помилкове
перерахування коштів притягнуто до
відповідальності Заступника директора
з фінансових питань ОСОБА_3 шляхом
оголошення догани. Проте, доказів, які б
підтверджували вказану обставину, та
пояснень вказаної особи щодо причин
допущення даної помилки, суду не
надано.

Враховуючи викладене, позивач просить
суд стягнути з відповідача грошові
кошти у розмірі - 9 000 грн., а також, три
відсотка річних у розмірі - 759,70 грн. та
інфляційні втрати у розмірі - 488,32 грн.,
нараховані відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідач зазначає, що 04 квітня 2011
року між сторонами було досягнуто
домовленість щодо надання послуг з
оцінки майна та земельної ділянки з
метою укладення Договору застави
позивачем в АБ «Укргазбанк».

На виконання вказаної домовленості,
відповідач підписав примірник
Договору № 447 на проведення незалежної
оцінки майна від 04.04.2011р. та надіслав
для підписання позивачу.

Відповідно до п. 2.2. Договору позивач, як
замовник, зобов'язується протягом 1
(одного) банківського дня з дня
отримання рахунку сплатити на користь
відповідача, як оцінювача, передоплату
у розмірі - 9 000 грн.

Відповідач зареєстрував вказаний
належним чином у журналі реєстру
договорів, який являється внутрішнім
документом ТОВ «Кредитне Брокерське
Агентство».

Відповідач передав позивачу,
відповідно до п. 2.2. Договору, рахунок №
СФ-0000574 від 04 квітна 2011 року на суму 9 000
грн., який був оплачений позивачем того
ж дня з зазначенням всіх реквізитів
даного рахунку.

Відповідач зазначає, що роботи по
Договору виконані ним належним чином,
після надання замовником документів та
інформації для проведення робіт, але не
були прийняті позивачем, як замовником,
у зв'язку з відмовою банку у надання
кредиту ТОВ «Присадки».

Таким чином, між позивачем та
відповідачем було укладено договір
надання послуг у спрощений спосіб.

Належних доказів відмови від
вказаної домовленості та вимоги
повернення коштів позивачем суду не
надано.

Відповідно до ч. 1. ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Відповідно до ч. 1. ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частиною 2. ст. 638 ЦК України визначено,
що договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1. ст. 642 ЦК України
відповідь особи, якій адресована
пропозиція укласти договір, про її
прийняття (акцепт) повинна бути повною
і безумовною.

Відповідно до ч. 2. ст. 642 ЦК України якщо
особа, яка одержала пропозицію укласти
договір, у межах строку для відповіді
вчинила дію відповідно до вказаних у
пропозиції умов договору (відвантажила
товари, надала послуги, виконала
роботи, сплатила відповідну суму
грошей тощо), яка засвідчує її бажання
укласти договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Відповідно до ч. 3. ст. 642 ЦК України
особа, яка прийняла пропозицію, може
відкликати свою відповідь про її
прийняття, повідомивши про це особу,
яка зробила пропозицію укласти
договір, до моменту або в момент
одержання нею відповіді про прийняття
пропозиції.

Судом встановлено, що позивач здійснив
дії щодо схвалення умов домовленості
та перерахував грошові кошти на
рахунок відповідача, прийнявши
пропозицію щодо замовлення послуг з
оцінки майна.

До матеріалів справи долучено Звіт про
експертну грошову оцінку земельної
ділянки площею 4,0388 га, що належить ТОВ
«НВП «Присадки», та розташована за
адресою: Полтавська область, м.
Кременчук, вул. Світошинська, 3 та Звіт
про оцінку майна, які були підготовлені
відповідачем у 2011 році.

Таким чином, суду надано документальне
підтвердження того, що відповідачем
були надані обумовлені сторонами
послуги.

Відповідно до ч. 1. ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, підстав для застосування
ст. 1212 ЦК України та для повернення
відповідачем позивачу грошових коштів
у розмірі - 9 000 грн. та стягнення з
відповідача річних та інфляційних
втрат не має.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Позивач не надав суду належних доказів,
які б підтверджували викладені в
позовній заяві обставини та підстави
для стягнення з відповідача грошових
коштів не підтвердив.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та таким, що не
підлягають задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем,
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя

І.Д. Курдельчук

Повне рішення складено 22 квітня 2014
року.