ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2014 року Справа № 922/517/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіМалетича
М.М.,суддів:Козир Т.П., Кота О.В., Могил
С.К., Панової І.Ю.,розглянувши
заявуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий будинок
"Надія"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 22.10.2013у
справі№ 922/517/13-гза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Глобал
Оушен Лінк"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий будинок
"Надія"простягнення 503 467,94 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 16.04.2013 у справі
№ 922/517/13-г позовні вимоги задоволено;
вирішено стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
будинок "Надія" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Глобал
Оушен Лінк" 514 039,33 грн., в тому числі:
суму основного боргу - 405 727,9 грн., пеню -
27 165,85 грн., 20% штраф - 81 145,58 грн.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.08.2013 у справі
№ 922/517/13-г рішення місцевого
господарського суду скасовано в
частині стягнення пені у розмірі 36,26
грн. та в цій частині прийнято нове
рішення, яким у позові відмовлено; в
іншій частині рішення залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.10.2013 у справі № 922/517/13-г
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий будинок
"Надія" подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
22.10.2013 у справі № 922/517/13-г, в якій заявник
просить судові рішення у даній справі
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 13.06.2013
у справі № 6/5014/2796/2012 та від 23.07.2013 у
справі № 5019/1937/12, мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
статей 525, 526, 625, 628, 629, 929, 931, 932 Цивільного
кодексу України, статті 193
Господарського кодексу України та
статей 9, 12 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність", внаслідок чого ухвалено
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.02.2014 у справі № 922/517/13-г
заявнику було надано строк до 24.03.2014 для
усунення недоліків, допущених при
оформлені заяви про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 22.10.2013,
а саме: зобов'язано надати документи, що
посвідчують посадове становище особи,
яка підписала заяву.

Заявником усунуто зазначені недоліки у
встановлений строк.

У відповідності до частини третьої
статті 11120 Господарського
процесуального кодексу України у разі,
якщо заявник усунув недоліки заяви в
установлений строк, вона вважається
поданою в день первинного її подання до
Вищого господарського суду України.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

У постанові від 22.10.2013 у справі №
922/517/13-г, про перегляд якої подано заяву,
суд касаційної інстанції погодився з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо наявності підстав для задоволення
позову експедитора до клієнта про
стягнення основного богу за договором
про надання
транспортно-екпедиторських послуг та
штрафу, а також часткового задоволення
позову в частині стягнення пені. При
цьому, суд касаційної інстанції
виходив із встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи
про: підтвердження позивачем понесення
витрат по оплаті за зберігання,
демередж контейнерів з метою виконання
договору; наявність у відповідача
заборгованості перед позивачем за
відповідними коносаментами;
невиконання відповідачем обов'язку
щодо своєчасної оплати направлених
позивачем рахунків.

Водночас у постанові від 23.07.2013 у справі
№ 5019/1937/12 суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій в частині, що
стосується доводів заявника, а саме в
частині відмови експедитору у
задоволенні позовних вимог про
стягнення основного боргу за договором
про транспортно-експедиторські
послуги, пені та штрафу, виходячи із
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи про те, що
строк виконання грошового зобов'язання
щодо сплати основних та додаткових
витрат не настав, оскільки позивачем не
надано доказів надіслання рахунків
відповідачу (клієнту).

З постанови від 13.06.2013 у справі №
6/5014/2796/2012 вбачається, що суд касаційної
інстанції підтримав висновки суду
апеляційної інстанції в частині, що
стосується доводів заявника, а саме в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення основного боргу та
пені за договорами про надання
брокерських послуг та декларування
товарів та за договором про
транспортно-експедиторське
обслуговування, виходячи при цьому із
встановлених апеляційним судом
обставин справи про відсутність
доказів узгодженості між сторонами
щодо надання послуг на відповідну
спірну суму.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий будинок
"Надія" у допуску справи № 922/517/13-г до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя М. Малетич Судді:
Т. Козир О. Кот С. Могил І. Панова