ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 квітня 2014 р. справа
№903/280/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
Укрресурс", м. Львів

до відповідача: дочірнього
підприємства "Волинський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про стягнення 27 665 грн. 01 коп.

Суддя
Войціховський В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Сліпчук О.О. - представник
( дов. №35 від 14.02.2014р.)

від відповідача: Лапковський О.Ю. -
юрисконсульт 1 категорії ( дов. №81 від
09.12.2013р.)

Суть спору: товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
Укрресурс" звернулось до суду з позовом
про стягнення з дочірнього
підприємства "Волинський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" 27 665,01
грн. заборгованості по оплаті
відпущеної на виконання умов
укладеного між сторонами договору
поставки №22-03-12/1 від 22.03.2012р. щебенової
продукції.

Ухвалою суду від 25.03.14р. за вказаним
позовом було порушено провадження у
справі та призначено її розгляд в
судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача, надавши на
вимогу суду витребувані документи,
пред'явлені до відповідача позовні
вимоги підтримав та просить суд
задовольнити позов в повному об'ємі,
поклавши на ДП "Волинський облавтодор"
ВАТ "ДАК"Автомобільні дороги України"
обов'язок відшкодування понесених ТзОВ
"Торгова група Укрресурс" у зв'язку з
поданням позову до суду витрат. В
обгрунтування пред'явленого позову
представник позивача посилається на
укладення між сторонами договору
поставки, відпуск позивачем згідно
умов угоди відповідачу щебеневої
продукції, її отримання відповідачем
та проведення часткових розрахунків по
оплаті продукції, наявності
заборгованості по її оплаті в розмірі 27
665,01 грн.

Присутній в засіданні суду представник
відповідача своїми усними поясненнями
укладення між сторонами договору
поставки №22-03-12/1 від 22.03.2012р. та
отримання від позивача щебеневої
продукції згідно угоди, наявність
заборгованості в сумі 27 665,01 грн. не
заперечив, існування боргу пояснює
складним фінансовим становищем
підприємства.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ: 22 березня 2012 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
Укрресурс" (Постачальник) та філією
Ківерцівський автодор дочірнього
підприємства "Волинський облавтодор"
відкритого акйціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
(Покупець) було укладено договір
поставки №22-03-12/1, згідно якого
Постачальник зобов'язався в порядку та
умовах, визначених угодою, передати у
власність (поставити), а Покупець -
прийняти та оплатити щебеневу
продукцію, загальна кількість,
асортимент, одиниця виміру, ціна за
одиницю виміру та загальна вартість
якої визначається сторонами у
специфікаціях, які є додатками до цього
договору і становлять його невід'ємну
частину (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 2.1. угоди загальна
вартість договору складає 99 900 грн. без
врахування затрат на перевезення.

У відповідності до п. 8.1. договору
поставки, цей договір набуває чинності
з моменту його підписання сторонами та
його скріплення печатками сторін та
діє до 31.12.2012р., а в частині грошових
розрахунків до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань згідно
умов даного договору.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу щебеневу
продукцію загальною вартістю 77 655,01
грн., що стверджується видатковими
накладними №РН-000004 від 04.04.2012р. на суму
41 485,01 грн., №РН-000005 від 04.04.2012р. на суму 36
180 грн., а також рахунком №РН-000012 від
04.04.2012р. на загальну суму 77 665,01 грн. (а.с.
13-15).

Судом встановлено, що зазначені
видаткові накладні на відпуск
товариством "Торгова група Укрресурс"
відповідачу товару та його отримання
Ківерцівською філією ДП "Волинський
облавтодор" в повному об'ємі
відображають зміст та обсяги
здійснених сторонами на їх підставах,
згідно умов підписаного договору
№22-03-12/1 від 22.03.2012р. господарських
операцій.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
за отриманий товар згідно договору
поставки №22-03-12/1від 22.03.2012р. виконав
частково на суму 50 000 грн.,
заборгувавши позивачу 27 665,01 грн., що, в
подальшому, призвело до звернення
кредитора з позовом до суду.

Розділом 3 договору сторони обумовили
порядок розрахунків між ними, зокрема,
визначили, що розрахунки за кожну
партію товару, в т.ч. відшкодування
вартості транспортних витрат
постачальника здійснюється в
безготівковому порядку протягом 45-ти
банківських днів з моменту отримання
покупцем рахунку на оплату партії
товару, якщо інше не передбачено
заявками до договору. Оплата
здійснюється шляхом переказу покупцем
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника, що визначений у цьому
договорі. З/д тариф та інші послуги
залізниці та оплата за
матеріали-передоплата 100% за партію
товару.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України визначено, що
зміст договору становить умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 144 Господарського
кодексу України, майнові права та
майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать

Статтею 712 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України та ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями статті 193
Господарського кодексу України, статей
526, 527, Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено законом або договором,
не випливає із суті зобов'язання.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України визначено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до ст. 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Частиною 1 статті 181 Господарського
кодексу України господарський
договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Судом встановлено, що в даному випадку,
відносини між сторонами носять
договірний характер, укладений між
останніми договір поставки №22-03-12/1 від
22.03.2012р. предметом судових розглядів не
виступав, недійсним судом не
визнавався, сторонами розірваний не
був, а тому суд приходить до висновку,що
вимога позивача щодо стягнення з
відповідача 27 655,01 грн. заборгованості
підставна та підлягає до задоволення.

Беручи до уваги, що спір до суду було
доведено з вини відповідача, витрати,
пов'язані з поданням позовної заяви та
розглядом справи в суді (сплата
судового збору), що поніс позивач, слід
відшкодувати йому у відповідності до
ст. 49 ГПК України в повному об'ємі за
рахунок ДП "Волинський облавтодор" ВАТ
"ДАК "Автомобільні дороги України".

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 144, 173, 181, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 527,
546, 549, 599, 628, 629, 692, 712 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з дочірнього підприємства
"Волинський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (м. Луцьк, вул.
Ковельська, 41, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
Укрресурс" (м. Львів, вул.
Котляревського, 35/11, ) 27
665,01 грн. заборгованості та 1 827 грн. в
повернення витрат по сплаті судового
збору.

Суддя
В. А. Войціховський

Повне рішення

складено

10.04.2014р.