ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2014
Справа № 905/774/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Мирошниченка
Я.С.,

При секретарі судового засідання
Татьковій Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донспецпром", м.
Донецьк

до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Весмастер
ЛТД", м. Запоріжжя

до відповідача 2: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укр - Нова",
м. Донецьк

про стягнення грошових коштів у
розмірі 19990,00 грн. з відповідача1 та
стягнення грошових коштів з
відповідача 2 у розмірі 900,00 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача: Загайнова О.М., за
довіреністю

від відповідача1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Донспецпром", м.
Донецьк (далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Весмастер ЛТД", м.
Запоріжжя( далі-Відповідач 1) та до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр - Нова", м.
Донецьк( далі-Відповідач 2) про
стягнення грошових коштів у розмірі
19990 грн. з відповідача 1 та стягнення
грошових коштів з відповідача 2 у
розмірі 900 грн.

В обґрунтування позовних вимог
Позивач, посилається на неналежне
виконання Відповідачем зобов'язань за
усною домовленістю на підставі рахунку
- фактури №СФ-0000402 від 09.12.2011р., в частині
поставки Позивачу товару, внаслідок
чого утворилась заборгованість - 19990,00
грн.

Крім того, Позивач просить суд стягнути
з Відповідача2 грошові кошти у розмірі
900,00 грн. за невиконання обов'язків за
Договором доручення №365-1-01/2012 від
16.01.2012р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням на ст.ст.526
Цивільного кодексу України, 231,173
Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): платіжне
доручення №4663 від 26.11.2011р.,№158 від
17.01.2012р., рахунок-фактуру №СФ-0000402 від
09.12.2011р.,вимогу №32/09 від 05.09.2013р., докази
надсилання вимоги на адресу
Відповідача 1,вимогу №44/09 щодо
повернення безпідставно сплаченої
суми №481/2-14 від 27.01.2014р.,вимога №33/09 за
№33/09 від 05.09.2013р.,вимогу №37/09 щодо
повернення безпідставно сплаченої
суми за №37/09 від 13.09.2013р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 07.02.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі. Справу
призначено до розгляду на 04.03.2014р.

04.03.2014р.Представник Позивача у
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги.

У зв'язку з нез'явленням відповідачів у
судове засідання, ненаданням
сторонами витребуваних документів в
повному обсязі та необхідністю
витребування нових доказів розгляд
справи відкладався судом з 04.03.2014р. на
19.03.2014р.

04.03.2014р. Представник Відповідача 1 через
канцелярію суду надав заперечення
проти позову.

14.03.2014р. Представник Позивача надав
заперечення на відзив.

У зв'язку з нез'явленням відповідачів у
судове засідання, ненаданням
сторонами витребуваних документів в
повному обсязі та необхідністю
витребування нових доказів розгляд
справи відкладався судом з 19.03.2014р. на
03.04.2014р.

03.04.2014р. Представник Позивача у
судовому засіданні на підставі ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України надав клопотання про
продовження строку розгляду справи на
15днів.

Відповідач2 в судове засідання не
з`явився, відзив на позовну заяву не
надав, своїми процесуальними правами
відповідно ст.22 ГПК України не
скористався. Про час та місце розгляду
справи був належним чином повідомлений
(повідомлення про вручення поштового
відправлення від 19.02.2014р.). Згідно з
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, станом на 03.03.2014р., 83096,
Донецька область, м.Донецьк
,Куйбишевський район, вулиця Куйбишева,
будинок 131.

Враховуючи вищенаведене , суд визнав за
можливе розглянути справу згідно із
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

Представник Позивача клопотання щодо
фiксацii судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здiйснювався без застосування
техничного фiксування судового процесу
у відповідності до ст. 81-1 ГПК Украiни.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
всебiчно i повно з'ясувавши всi факти і
обставини справи, об'ективно оцiнивши
докази, якi мають значення для вирiшення
справи, суд:

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2011 р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «Весмастер ЛТД»
(надалі - Відповідач 1) було виставлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Донспецпром»
(надалі - Позивач) Рахунок-фактуру
№СФ-0000402 від 09.12.2011 р. (а.с. 11) на оплату
вагів автомобільних ВПТА-60-18
котлованих на суму 163 000,00грн.

Позивачем зазначений рахунок був
оплачений частково в сумі 20 000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №4663 від 26.12.2011р. та №158 від
17.01.2012 р. (а.с. 9-10).

З наведених документів вбачається, що
між Позивачем та Відповідачем 1 в
спрощеній формі було досягнуто згоди
щодо поставки вищезазначеного товару.
Таким чином, ці правовідносини
підпадають під правове регулювання
норм статті 712 Цивільного кодексу
України та статей 264-271 Господарського
кодексу України. В частині, що не
суперечить договору, до вказаного
правочину також застосовуються норми
Цивільного кодексу України, які
регулюють правила купівлі-продажу
(статті 655-697 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
інших підзаконних нормативних актів,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку на
підприємствах, у бухгалтерському
обліку повинні відображатися
господарські операції, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів на підставі
первинних документів, які повинні мати
крім обов'язкових реквізитів додаткові
в залежності від характеру операції,
зокрема підставу для здійснення
господарських операцій. Тобто, в якості
доказу первинні документи мають
містити повні дані про конкретні
господарські операції та підставу їх
здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Доказів узгодження строку поставки та
порядку оплати - сторонами не надано.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Позивач листом від 05.09.2013 року за вих. №
32/09 на адресу відповідача-1 вимагав
поставити ваги автомобільні ВПТА-60-18
котловані, що підтверджується належно
завіреними копіями фіскального чеку №
3478 від 05.09.2013р. та описом вкладення, які
наявні в матеріалах справи (а.с. 12-14).

27.01.2014 р. Позивач звернувся до
Відповідача 1 з Вимогою №44/09, в якій
вимагав повернути суму попередньої
оплати, що підтверджується належно
завіреними копіями фіскального чеку №
0390 від 27.01.2014 р. та описом вкладення, які
наявні в матеріалах справи (а.с. 15-17).

Натомість, до теперішнього часу
зазначений товар Відповідачем-1
Позивачу не поставлений, попередня
оплата не повернута.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу
України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України,
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

Вбачається, що в період з червня 2012 року
по вересень 2013 року між Позивачем та
Відповідачем-1 проводилось листування
щодо укладення між ними договору
підряду, проте доказів досягнення
такої домовленості матеріали справи не
містять та сторонами не надано.

Оскільки доказів такої узгодженості
сторонами не надано, договір підряду на
виготовлення спірного товару не є
укладеним, а отже і не породжує
будь-яких прав та обов'язків для сторін
з цього приводу.

Доводи Відповідача-1 щодо витрати
отриманих коштів на закупку обладнання
є безпідставними, використання
спірних коштів за таким призначенням є
господарським ризиком останнього та не
встановлює будь-якого обов'язку для
позивача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК
України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Отже Позивач має право на повернення
передоплати за товар, який не
поставлений Відповідачем-1 у
передбачений ч. 2 ст. 530 ЦК України строк
(у семиденний строк з моменту вимоги) -
на підставі ст. 693 ЦК України, оскільки,
як вбачається з наявних в матеріалах
справи документів Позивач направив
вимогу щодо поставки спірного товару,
але Відповідачем-1 зазначена вимога не
була виконана, товар не поставлено,
суму попередньої оплати не повернуто.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Судом встановлено наявність
заборгованості Відповідача 1 перед
Позивачем, у розмірі 20000,00 грн.,
натомість суд не може виходити за межі
позовних вимог, таким чином, позовні
вимоги в частині стягнення з
Відповідача 1 грошових коштів у розмірі
19990 грн. є доведеними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Між Позивачем та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Укр-Нова»
(надалі - Відповідач-2) було укладено
Договір доручення №365-1-01/2012 від 16.01.2012 р.
(а.с. 101-103), згідно якого Позивач доручає
Відповідачу-2 за винагороду, від імені і
за рахунок Позивача вчинити юридичні
дії, пов`язані з отриманням згідно акту
приймання-передачі вагів
автомобільних ВПТА-60-18 котлованих та
доставкою їх у повній комплектації за
визначеною адресою, на виконання якого
позивачем сплачено відповідачу-2
грошову суму в розмірі 1 000,00 грн.

Натомість, немає змоги встановити, що
предметом Договору доручення №365-1-01/2012
від 16.01.2012 р. є саме ті ваги автомобільні
ВПТА-60-18 котловані, які мав поставити
Позивачу Відповідач-1. Ці ваги не мають
ідентифікуючих ознак, в Договорі
доручення №365-1-01/2012 від 16.01.2012 р. немає
жодних посилань на те, що Відповідач-2
має отримати ваги саме від
Відповідача-1.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення з Відповідача-2 грошових
коштів у розмірі 900 грн. є такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115,
116, Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донспецпром", м.
Донецьк до відповідача 1 Товариства з
обмеженою відповідальністю "Весмастер
ЛТД", м. Запоріжжя та до відповідача 2
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр - Нова", м. Донецьк
про стягнення грошових коштів у
розмірі 19990,00 грн. з відповідача 1 та
стягнення грошових коштів з
відповідача 2 у розмірі 900,00 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Весмастер ЛТД", м.
Запоріжжя ( 69008, Запорізька область, м.
Запоріжжя, вулиця Реміснича, будинок 2,
код ЕДРПОУ 35421922) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Донспецпром", м. Донецьк (83087, Донецька
область, м. Донецьк, Куйбишевський
район, вулиця Калініна, будинок 51, код
ЕДРПОУ 30645586) грошові кошти у розмірі
19990,00 грн. та судовий збір у розмірі
1748,29 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 17 квітня 2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 22 квітня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Я.С.
Мирошниченко