РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"15" квітня 2014 р.
Справа №902/1643/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

суддя
Маціщук А.В. ,

суддя
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Яцюку
В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директора, ОСОБА_2
- адвоката

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_11 -
представника за довіреністю від
20.12.2013р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, с.Петриківці,
Хмільницький р-н, Вінницька обл.

на рішення господарського суду
Вінницької області від 31.01.2014р.

у справі №902/1643/13

за позовом Приватного підприємства
"Сьомаківське" (вул. Центральна, 4,
с.Сьомаки, Старосинявський р-н,
Хмельницька обл., 31442)

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
(с.Петриківці, Хмільницький р-н,
Вінницька обл., 22023)

про повернення попередньої оплати за
товар 300 000,00 грн.

та за зустрічним позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (с.Петриківці,
Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22023)

до: Приватного підприємства
"Сьомаківське" (вул. Центральна, 4,
с.Сьомаки, Старосинявський р-н,
Хмельницька обл., 31442)

про стягнення 152 937 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 31.01.2014р. у справі
№902/1643/13 позов приватного підприємства
"Сьомаківське" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про повернення
300000,00 грн. попередньої оплати за товар
задоволено. У зустрічному позові
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
приватного підприємства "Сьомаківське"
про стягнення 152937,00 грн. збитків
відмовлено. Стягнуто з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
приватного підприємства "Сьомаківське"
300 000,00 грн. попередньої оплати, 2000,00 грн.
витрат на послуги адвоката та 6000,00 грн.
витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач за зустрічним позовом
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржене
рішення скасувати і прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні первісного
позову та задоволити зустрічний позов.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- факт передачі скаржником
трактора John Deere 8410 приватному
підприємству "Сьомаківське", за
допомогою якого останнє виконувало
польові роботи, підтверджується
доданими до апеляційної скарги
постановами про закриття
кримінального провадження від 13.02.2014р.
№0000029, від 09.03.2013р. №30000117 та
протоколами допиту свідків, довідкою
Сьомаківської сільської ради від
03.02.2014р. №24, актом здачі-прийняття
виконаних робіт від 30.10.2012р., актом
прийняття трактора від 12.02.2013р., якими
підтверджено перебування вказаного
трактора у ПП "Сьомаківське" та
використання його останнім. Таким
чином, на думку скаржника, не він, а ПП
"Сьомаківське" протиправно в
односторонньому порядку відмовилося
від виконання договору купівлі-продажу
від 03.08.2012р., а саме, в порушення пунктів
4.2., 5.2.1., 5.2.2. договору, не провело
розрахунків і відмовилося від
трактора, який був переданий
підприємству;

- судом допущені порушення норм
процесуального права, які призвели до
прийняття неправильного рішення,
оскільки в порушення ч.3 ст.ст.4-3, 30, 38 ГПК
України суд безпідставно відмовив у
клопотанні представника ФОП ОСОБА_3 від
31.01.2014р. про витребування доказів, у
результаті вказаного скаржник був
позбавлений своєчасно одержати та
надати суду докази на підтвердження
своїх доводів.

Підприємець ОСОБА_3 та його представник
у судовому засіданні підтримали
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
та надали пояснення в обґрунтування
своєї правової позиції. Вважають
рішення господарського суду
Вінницької області від 31.01.2014р. у справі
№902/1643/13 незаконним та необґрунтованим,
у зв'язку з чим просять його скасувати
та прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні первісного позову та
задоволити зустрічний позов.

Судова колегія відхилила клопотання
підприємця ОСОБА_3 про витребування
матеріалів кримінального провадження
за №0000117 від 12.02.2013р. та за
№0000029 від 30.01.2014р., оскільки
відповідачем за первісним позовом до
апеляційного суду подано копії
постанов про закриття вказаних
кримінальних проваджень, та копії
матеріалів цих проваджень які, в свою
чергу, не ставляться ПП «Сьомаківське»
під сумнів та згідно ст.101 ГПК України
прийняті апеляційним судом, як
додаткові докази.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП
"Сьомаківське" та його представник у
судовому засіданні заперечили проти
доводів та вимог апеляційної скарги,
вважаючи рішення господарського суду
Вінницької області від 31.01.2014р. у справі
№902/1643/13 законним та обгрунтованим,
просять залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
03.08.2012 року між позивачем (покупець) та
відповідачем (продавець) було укладено
договір купівлі-продажу №б/н. (надалі -
договір), відповідно до п.1.1. якого
продавець зобов'язується передати
належаний йому товар у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти товар та сплатити за нього на
умовах договору.

У пункті 2.1. договору встановлено
відомості про товар, а саме
найменування - трактор John Deer 8410, 2002 року
випуску, реєстраційний НОМЕР_1,
заводський НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, об'єм
двигуна 8100 см. куб., маса 9825 кг.

Згідно п.5.1 договору в обов`язки
продавця входить передача покупцеві
товару, визначеного цим договором,
попереджати покупця про всі права
третіх осіб на товар, що продається,
зберігати товар, якщо право власності
переходить до покупця раніше від
передання товару.

Пунктом 5.2 договору встановлені
обов`язки покупця, зокрема, прийняти
товар згідно акту прийому-передачі та
оплатити товар згідно з умовами,
визначеними в п.4 договору.

Продавець вправі вимагати від покупця
прийняття товару, що відповідає умовам,
визначеним в п.2 договору та виконання
інших зобов`язань згідно з договором
(п.п.5.3.1., 5.3.2. договору).

Згідно п.5.4. договору покупець має право
вимагати від продавця передачі товару,
що відповідає умовам, визначеним в п.2
договору.

У пункті 3.2. договору сторони
передбачили, що перехід права
власності відбувається в момент оплати
за товар, що оформляється видатковою
накладною /актом прийому-здачі.

Відповідно до п.4.1. договору ціна за
одиницю товару складає 75 000,00 тисяч
євро.

Згідно п.4.2. договору попередня оплата в
розмірі 50% від ціни договору має бути
перерахована продавцю протягом 01.09.2012
року. Остаточний термін оплати - до
20.12.2012 року.

Судовою колегією встановлено, що на
виконання умов договору ПП
«Сьомаківське» платіжним дорученням
№554 від 22.08.2012 року перерахувало на
рахунок відповідача 300000,00 грн.
попередньої оплати.

В квітні 2013 року ПП «Сьомаківське»
звернулося з листом до Державної
інспекції сільського господарства,
управління технічного нагляду, охорони
праці та пожежної безпеки з проханням
повідомити чи перебуває трактор John Deer
8410, 2002 року випуску, реєстраційний
НОМЕР_1, заводський НОМЕР_2, двигун
НОМЕР_3, об'єм двигуна 8100 см. куб., маса 9825
кг. у власності відповідача.

У довідці №001 від 11.04.2013 року, що видана
державною інспекцією сільського
господарства, управління технічного
нагляду, охорони праці та пожежної
безпеки зазначено, що трактор John Deer 8410,
2002 року випуску, реєстраційний НОМЕР_1,
заводський НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, об'єм
двигуна 8100 см. куб., маса 9825 кг., знятий з
обліку з метою реалізації в межах
України 22.02.2013 року.

Позивач звернувся до підприємця ОСОБА_3
з листом від 05.09.2013р. №9, в якому,
посилаючись на ч.1 ст. 665 ЦК України,
вказану вище довідку, відмовився від
договору купівлі-продажу від 03.08.2012р. та
вимагав повернути 300000,00 грн., оскільки
ПП «Сьомаківське» має всі підстави
вважати, що відповідач відмовився від
виконання договірних зобов'язань по
передачі трактора. Дану вимогу
останній отримав 10.09.2013р., що
підтверджується поштовим
повідомленням, яке наявне в матеріалах
справи, однак залишив вказаний лист без
відповіді та задоволення (а.с.11, 12).

За наведених обставин, посилаючись на
ст.ст.610, 611, ч.1 ст.655, ст..693 ЦК України,
02.12.2013р. приватне підприємство
«Сьомаківське» звернулося до суду з
позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_3
300000,00 грн. суми попередньої оплати.

23.12.2013р. ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з
зустрічним позовом про стягнення з ПП
«Сьомаківське» 152937,00 грн. збитків.

Обгрунтовуючи зустрічний позов,
посилаючись на ст.ст.224-225 ГК України
підприємець зазначає, що на підставі
усної домовленості 27 квітня 2012року
трактор був переданий приватному
підприємству «Сьомаківське» без
складання будь-яких документів, проте
впродовж часу приватне підприємство
„Сьомаківське" не оплачувало
придбаний трактор, тому він зажадав
укладення письмового договору. В
результаті чого, було укладено договір
купівлі - продажу трактора від 03.08.2012
року, згідно якого вартість трактора
визначена в сумі 75000,00 євро.

22 серпня 2012 року приватне підприємство
„Сьомаківське" перерахувало ФОП
ОСОБА_3 попередню оплату за трактор в
розмірі 300 000,00 грн., що еквівалентно
30200,00євро.

Відповідач за зустрічним позовом,
зазначає підприємець, до 20 грудня 2012
року мав перерахувати решту суми - 476 322
грн., проте не виконав свої договірні
зобов'язання та не провів повного
розрахунку до 20.12.2012 року, на усні
звернення не реагував.

Також, підприємець ОСОБА_3 зазначає, що
трактор знаходився у приватного
підприємства „Сьомаківське", яке його
експлуатувало, трактором проведена
оранка на площі 164га, дискування на 733
га, сівба - на 1387 га. та, разом з тим,
приватне підприємство не оплачувало
придбання трактора.

У зв'язку з цим, вказує позивач за
зустрічним позовом, він звернувся із
заявою в Хмільницький МВ УМВС України у
Вінницькій області, на підставі якої в
Єдиний реєстр досудових розслідувань 12
лютого 2013 року за №0000117 внесено
відомості за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190
КК України (шахрайство).

12 лютого 2013 року, зазначає підприємець,
приватне підприємство „Сьомаківське"
повернуло йому трактор, відмовившись
від його оплати.

Таким чином, на думку ФОП ОСОБА_3,
Приватне підприємство „Сьомаківське"
протиправно в односторонньому порядку
відмовилося від виконання договору
купівлі - продажу трактора від 03.08.2012
року, в результаті чого ФОП ОСОБА_3
поніс збитки, оскільки після
повернення трактора ПП "Сьомаківське"
він був вимушений здійснювати дії з
його продажу, з урахуванням того, що
тривалий час - з 2012 року по лютий 2013 року
трактор експлуатувався підприємством
"Сьомаківське", а також з урахуванням
цінової політики ринку трактор продано
за значно меншу ціну (638385,00 грн.), аніж
була встановлена за договором
купівлі-продажу від 03.08.2012 року, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 21.02.2013р., укладеним
з ТОВ "Веселинівська автоколона №3",
платіжними дорученнями №42 від 21.02.2013р.
та №47 від 22.02.2013р.

Позивач за зустрічним позовом,
зазначає, що відповідно до договору
купівлі-продажу від 03.08.2012 року він мав
отримати кошти в розмірі 776322,00 грн. від
ПП "Сьомаківське", а в результаті
наведеного вище отримав 638385,00 грн., тому
не одержав прибуток (втрачену вигоду) в
розмірі 137937,00 грн. (776322,00 грн. - 638385,00 грн).

При отриманні коштів в сумі 300 000 грн.,
вказує ФОП ОСОБА_3, обгрунтовуючи позов,
він сплатив податки в розмірі 5%, що
становить 15 000 грн., а тому загальний
розмір збитків становить 152937,00 грн.

На підтвердження зустрічних позовних
вимог підприємецем ОСОБА_3 надано лист
СВ Хмільницького МВ від 10.12.2013р. №А-181,
копії договору купівлі-продажу від
21.02.2013р., платіжних доручень №42 від
21.02.2013р., №47 від 22.02.2013р., свідоцтва
платника єдиного податку, свідоцтва
про державну реєстрацію, витяг з ЄДРЮО
та архів курсів НБУ (а.с. 47-55). З
клопотанням від 31.01.2014р. позивач за
зустрічним позовом надав довідку про
прийняття і реєстрацію заяви, видану
Старосинявським РВ УМВС України у
Хмельницькій області від 30.01.2014р. №191/1,
копію заяви ОСОБА_3 від 30.01.2014р. та копію
акту здачі-приймання повністю
виконаних робіт від 30.10.2012р. (а.с.79-84).

Крім того, зазначив про існування акта
прийняття трактора від 12.02.2013р., який не
мав можливості подати у судове
засідання із-за погодних умов.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Вінницької
області від 31.01.2014р. у справі №902/1643/13
первісний позов задоволено. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

На підтвердження позовних вимог за
первісним позовом надано, зокрема,
договір купівлі-продажу від 03.08.2012р.

Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Статтею 693 Цивільного кодексу України
встановлено, якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Факт перерахування ПП «Сьомаківське»
на рахунок підприємця ОСОБА_3 суми
попередньої оплати за трактор John Deere 8410
згідно умов договору від 03.08.2012р.,
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №554 від
22.08.2012р. на суму 300000,00 грн. (а.с.9).

В силу ст.33 ГПК України підприємцем
ОСОБА_3 не доведено факту передачі
трактора ПП «Сьомаківське» саме на
виконання вказаного договору, оскільки
жодних доказів суду не надано.

Твердження скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, з посиланням на
постанови про закриття кримінального
провадження від 13.02.2014р., від 09.03.2013р. та
протоколи допиту свідків, не
підтверджують факт передачі трактора
John Deere 8410 ПП "Сьомаківське" на виконання
договору купівлі-продажу від 03.08.2012р.
Крім того, вказані документи не мають
для суду заздалегідь встановленої сили
в розумінні ст.35 ГПК України.

Щодо акта здачі-приймання повністю
виконаних робіт на суму 354080,00 грн. від
30.10.2012р. (а.с.84, 144), в якому ПП
"Сьомаківське" виступає замовником, а
підприємець ОСОБА_3 виконавцем, слід
зазначити, що даний акт з боку
замовника підписаний ОСОБА_5, який
працював у ПП "Сьомаківське" з 09.08.2012р.
по 02.11.2012р. (накази від 07.08.2012р. та від
01.11.2012р.) виконавчим директором, однак
будь-яких доказів на підтвердження
того, що він був уповноважений діяти
від імені юридичної особи, в порядку,
визначеному ст.244 ЦК України, тобто за
довіреністю, матеріали справи не
містять. Підпис ОСОБА_5 печаткою
підприємства не скріплений.

Згідно ч.1 ст. 92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов`язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Відповідно до Статуту ПП "Сьомаківське"
особою, яка має право діяти від імені
юридичної особи без довіреності та
здійснювати управління нею є директор.
Відповідно до відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підриємців, з 10
червня 2011 року й на даний час
директором ПП "Сьомаківське" є ОСОБА_1.

Слід вказати, відповідно до ст. 241
Цивільного кодексу України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов`язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов`язки з моменту вчинення
цього правочину.

Проте, доказів на підтвердження
схвалення правочину, оформленого актом
від 30.10.2012р., матеріали справи не
містять.

Крім того, в акті від 30.10.2012р., на який
посилається підприємець, вказано про
виконання останнім для ПП
"Сьомаківське" підрядних робіт на суму
354080,00 грн., тобто не зазначено про
передачу трактора на виконання
договору купівлі-продажу від 03.08.2012р.,
на підставі якого заявлено позов.

При цьому слід вказати, у договорі
купівлі-продажу трактора від 03.08.2012р. не
зафіксовано факт передачі трактора
покупцю до укладення договору,
натомість у підпунктах 5.1.1., 5.2.1., 5.3.1.,
5.4.1. договору передбачено, що продавець
зобов`язаний передати покупцю товар, а
останній - прийняти його, продавець
вправі вимагати від покупця прийняття
товару та виконання інших зобов`язань
за договором (в тому числі й оплатити
товару у повному обсязі), а покупець
вправі вимагати поредачі товару.

Стосовно акта- приймання передачі від
12.02.2013р., який підприємець ОСОБА_3 не мав
можливості надати суду першої
інстанції, тому згідно ст.101 ГПК України
він береться судом апеляційної
інстанції до уваги як додатковий доказ,
слід зазначити.

Посилаючись на даний акт, позивач за
зустрічним позовом вказує, що
повернувши йому трактор, ПП
"Сьомаківське" тим самим відмовилося
від виконання договору купівлі-продажу
від 03.08.2012р.

З такими доводами судова колегія не
погоджується.

Так, в акті вказано, що працівники ПП
"Сьомаківське" ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
виконання розпорядження директора
передали підприємцю ОСОБА_3 трактор,
однак директор ОСОБА_1 цей факт
заперечує. Згідно наявної у матеріалах
справи довідки директора ПП
"Сьомаківське" ОСОБА_7 працював на
підприємстві з 23.07.2012р. по 01.12.2012р., а
ОСОБА_6 - з 27.07.2012р. по 25.01.2013р.

Слід зазначити, акт підписано також
головним інженером ТОВ "Явір" Біленьким
К.М., головою ФГ "Проксіма" Стаєнним В.М.
та депутатом Сьомаківської сільської
ради Рикуном М.П., однак підписів
представників осіб, між якими укладено
договір купівлі-продажу трактора від
03.08.2012р., останній не містить.

Таким чином, за відсутності в акті від
12.02.2013р. підписів повноважних
представників сторін договору
купівлі-продажу від 03.08.2012р., за
наявності акта приймання-передачі
підрядних робіт від 30.10.2012р., на який
підприємець посилається, стверджуючи
про виконання ним цих робіт, судова
колегія дійшла висновку, що даний акт
не є належним доказом, в розумінні
ст.ст.32, 34 ГПК України, оскільки не
підтверджує факт відмови ПП
"Сьомаківське" від договору купівлі
продажу трактора.

Судом не приймається до уваги довідка
Сьомаківської сільської ради №24 від
03.02.2014р., оскільки скаржником в
апеляційній скарзі не обгрунтовано
неможливість подання вказаної довідки
до суду першої інстанції, у
відповідності з ч.1 ст.101 Господарського
процесуального кодексу України (а.с.141).

Матеріали справи містять договір
купівлі-продажу №б/н від 21 лютого
2013року (а.с.47, 48), який укладений між ФОП
ОСОБА_3 та ТОВ "Веселинівська
автоколона №3", згідно умов якого ФОП
ОСОБА_3 зобов'язується передати у
власність ТОВ "Веселинівська
автоколона №3", а останній в порядку та
на умовах, визначених цим договором,
зобов'язується прийняти та оплатити
трактор John Deer 8410, 2002 року випуску,
реєстраційний НОМЕР_1, заводський
НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3.

ТОВ "Весилинівська автоколона №3"
платіжними дорученнями №42 від 21.02.2013
року та №47 від 22.02.2013 року перерахувало
на рахунок ФОП ОСОБА_3 суму в розмірі 638
385,00грн. за трактор згідно умов
договору купівлі-продажу №б/н від
21.02.2013р (а.с.49, 50).

З наведеного вище вбачається, що товар (
трактор John Deer 8410, 2002 року випуску,
реєстраційний НОМЕР_1, заводський
НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, об'єм двигуна 8100
см. Куб., маса 9825 кг.), який є предметом
договору купівлі-продажу №б/н від
03.08.2012 року перебуває у власності ТОВ
"Веселинівська автоколона № 3".

Як зазначалося вище, на виконання умов
договору 22.08.2012р. ПП «Сьомаківське»
перерахувало ФОП ОСОБА_3 300000,00 грн.,
остаточний розрахунок мав бути
проведений 20.12.2012р. Продавець, в свою
чергу, не вимагав від покупця
проведення оплати в повному обсязі -
докази на підтвердження цього
відсутні.

Також, відсутні докази на
підтвердження остаточного розрахунку,
так само й передачі трактора покупцю
згідно умов договору купівлі-продажу
від 03.08.2012р. Матеріали справи не містять
і доказів на підтвердження факту
відмови сторін від договору
купівлі-продажу або його розірвання у
встановленому порядку до 21.02.2013р. - дати
продажу трактора підприємцем ТОВ
"Веселинівська автоколона №3".

05.09.2013р. ПП «Сьомаківське» звернулося
до продавця з листом №9 про повернення
300000,00грн. посилаючись на довідку №001
від 11.04.2013р., відповідно, вважаючи, що
продавець відмовився від виконання
договірних зобов`язань щодо продажу
трактора.

З огляду на те, що підприємець ОСОБА_3
21.02.2013р. продав трактор, який є
предметом договору від 03.08.2012р., ТОВ
"Веселинівська автоколона №3", у ПП
«Сьомаківське» були наявні усі законні
підстави згідно ч.1 ст. 665 ЦК України
відмовитися від договору
купівлі-продажу.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що сума попередньої оплати в
розмірі 300000,00 грн., перерахована
приватним підприємством
«Сьомаківське» згідно платіжного
доручення №554 від 22.08.2012р., безпідставно
утримується відповідачем, оскільки
товар, за який перерахована вказана
сума, у останного відсутній, а тому
висновок суду першої інстанції щодо
задоволення первісного позову є
правомірним, таким, що відповідає
обставинам справи та не суперечить
нормам чинного законодавства.

Стосовно вимоги позивача за первісним
позовом щодо стягнення з відповідача
на його користь витрат, пов`язаних з
оплатою послуг адвоката в розмірі 2000,00
грн. колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає наступне.

Згідно ст.44 Господарського
процесуального кодексу України до
складу судових витрат, зокрема, входить
оплата послуг адвоката.

Згідно статті 48 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються в
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Відповідно до ст.12 Закону України "Про
адвокатуру" оплата праці адвоката
здійснюється на підставі угоди між
юридичною особою і адвокатом.

З угоди №б/н від 10.07.2013 року про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги), яка укладена між позивачем
та адвокатом ОСОБА_2, вбачається, що
клієнт замовляє та повністю і
своєчасно оплачує, а адвокат надає
клієнтові за плату юридичну допомогу
по веденню цивільної судової справи в
господарському суді за позовом про
повернення коштів попередньої оплати
за договором купівлі-продажу від 03.08.2012
року.

Згідно п.3 вказаної угоди, клієнт
зобов'язується виплатити адвокату
гонорар в розмірі 2000,00 грн.

Повноваження ОСОБА_2, як адвоката
підтверджуються свідоцтвом про право
на заняття адвокатською діяльністю №353
від 21.11.2001р., згідно якого останній має
право на заняття адвокатською
діяльністю (а.с.15).

На виконання вказаної вище угоди,
позивач перерахував на рахунок
адвоката ОСОБА_2 кошти в сумі 2000,00 грн. в
якості оплати за послуги по
представництву інтересів клієнта в
господарському суді в справі про
повернення коштів згідно рахунку №153
від 10.07.2013 року, що підтверджується
платіжним дорученням №836 від 11.07.2013р.
(а.с.14).

Колегією суддів апеляційної інстанції
з матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2 дійсно приймав участь у судових
засіданнях в якості представника ПП
«Сьомаківське».

З врахуванням вищенаведеного,
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення з підприємця
ОСОБА_3 на користь ПП «Сьомаківське»
витрат на послуги адвоката в сумі 2000,00
грн.

На рахунок позовної вимоги позивача за
зустрічним позовом про стягнення з ПП
«Сьомаківське» 152937,00 грн. збитків,
колегія суддів апеляційного
господарського суду зазначає, зокрема,
наступне.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів, шляхом, крім іншого,
відшкодування збитків.

У відповідності до ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі. Збитками є: 1)
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки ); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню, відносяться: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів,
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною, неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом (ст.225 ГК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу
передбачені правові наслідки, які
настають у разі поршення зобов`язання,
а саме: припинення зобов`язання
внаслідок односторонньої відмови від
зобов`язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов`язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст. 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов`язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов`язання (ч.2 ст.614 ЦК
України).

Судом встановлено, що покупець від
договору не відмовлявся, а за порушення
строків оплати купленого товару
настають правові наслідки встановлені
договором або законом (ст.611 ЦК України).

Натомість продавець, не відмовившись у
встановленому порядку від укладеного
сторонами 03.08.2012р. договору
купівлі-продажу, за власною
ініціативою продав трактор третій
особі, тобто самостійно розпорядився
власним майном.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Це стосується, в
першу чергу, позивача за зустрічним
позовом, який повинен довести факти та
обставини, на підставі яких він будує
позовні вимоги щодо стягнення збитків.

Відповідно, зустрічний позов про
стягнення збитків в сумі 152 937,00 грн.
задоволенню не підлягає.

Судом не встановлено порушень норм
процесуального права, які призвели до
прийняття неправильного рішення,
оскільки невитребування судом першої
інстанції доказів, зазначених у
клопотанні представника підприємця
ОСОБА_3 від 31.01.2014р., не вплинуло на
вирішення спору по суті.

Таким чином, доводи скаржника,
викладені в апеляційній скарзі,
спростовуються наведеним вище,
матеріалами справи та не грунтуються
на законодавстві.

Враховуючи викладене вище, рішення
господарського суду Вінницької
області від 31.01.2014р. у справі №902/1643/13
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Вінницької області від 31.01.2014р. у справі
№902/1643/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3. - без задоволення.

2. Справу №902/1643/13 повернути до
господарського суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Петухов М.Г.