ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.14 Справа № 904/4692/13

За позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до приватного акціонерного товариства
"Теплогенерація", м. Нікополь,
Дніпропетровська область

про стягнення 5 435 044,21 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання - помічник
судді Гезь А.С.

Представники:

від позивача: Бережок С.І., довіреність
№14-65 від 22.03.2013

від відповідача: Гільбурд Р.Ю.,
довіреність №9 від 20.01.2014

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (надалі - Позивач)
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до приватного акціонерного
товариства "Теплогенерація" (надалі -
Відповідач) про стягнення 35 620 533,02 грн.,
з яких 31 744 045,22 грн. основного боргу,
90 360,46 грн. інфляційних втрат, 260 674,03
грн. 3% річних, 1 303 370,14 грн. пені,
2 222 083,17 грн. штрафу, за договором
№14/1833/11 на купівлю-продаж природного
газу від 28.09.2011 (надалі - Договір).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.06.2013
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 09.07.2013
провадження у справі №904/4692/13 зупинено
до вирішення господарським судом
Дніпропетровської області справи
№904/400/13-г за позовом приватного
акціонерного товариства
"Теплогенерація" до національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" про визнання недійсним пункту
7.2 Договору на купівлю-продаж
природного газу №14/1833/11 від 28.09.2011.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
02.12.2013 прийнято відмову приватного
акціонерного товариства
"Теплогенерація" від апеляційної
скарги на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23.07.2013;
апеляційне провадження по справі №
904/400/13-г припинено.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.2014
поновлено провадження у справі
№904/4692/13.

11.03.2014 Позивач подав заяву відповідно
до якої позовні вимоги було зменшено
до 5 435 044,21 грн., з яких 2 222 083,17 - 7%
штрафу, 804 274,23 грн. - 3% річних, 2 343553,24 грн.
- пеня, 65 133,57 грн. - інфляційні втрати.
Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області уточнення
(зменшення) позовних вимог прийняті
судом до розгляду відповідно до ч. 4
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.03.2014
строк розгляду спору був продовжений
до 15.04.2014 на підставі клопотання
Відповідача, відповідно до ч.3 ст.69
Господарського процесуального кодексу
України.

В судових засіданнях 25.02.2014, 11.03.2014,
26.03.2013 розгляд справи відкладався на
11.03.2014, 20.03.2014, 14.04.2014 відповідно, в
судовому засіданні 20.03.2014
оголошувалась перерва до 26.03.2014, згідно
зі ст.77 Господарського процесуального
кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за спожитий у жовтні - грудні 2012
року природний газ. У підтвердження
своїх позовних вимог Позивач надав
суду договір №14/1833/11 на купівлю-продаж
природного газу від 28.09.2011; додаткові
угоди до договору №1 від 30.09.2011, №2 від
11.10.2011, №3 від 14.11.2011, №4 від 10.01.2012, №5 від
21.01.2012; акти приймання-передачі
природного газу від 31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012.

Позивач керуючись п.п.6.1., 7.2. названого
Договору, нормами Господарського та
Цивільного кодексів України просить
стягнути з Відповідача три проценти
річних в сумі 804 274,23 грн., інфляційні
втрати в сумі 65 133,57 грн., пеню в сумі 2
343 553,24 грн., штраф в сумі 73 080,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов вих. №169
від 24.02.2014 заперечив проти задоволення
позовних вимог, зазначив, що Сторони
шляхом вчинення конклюдентних дій
фактично змінили умови Договору щодо
порядку розрахунків за Договором,
погодившись з тим, що поставка
природного газу відбувається не на
умовах попередньої оплати. Втім, нового
порядку та строків розрахунків за
поставлений природний газ сторони в
Договорі не передбачили. Відповідач
виконав свої зобов'язання по оплаті за
поставлений природний газ без вимоги
Позивача щодо його оплати, керуючись
при цьому положеннями ч. 1 ст. 692
Цивільного кодексу України, після
фактичного прийняття природного газу,
а тому, нарахування штрафних санкцій,
інфляційних та трьох відсотків річних
з боку Позивача є безпідставним та
необґрунтованим.

В судовому засіданні 14.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
Позивача та Відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011 Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (надалі - Позивач,
Продавець) та приватне акціонерне
товариство "Теплогенерація" (надалі -
Відповідач, Покупець) уклали договір
№14/1833/11 на купівлю-продаж природного
газу (надалі - Договір), відповідно до
умов якого Продавець зобов'язався
передати у власність Покупцеві у IV
кварталі 2011 року та у 2012 році
природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД
2711 21 00 00, ввезеного на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"), далі - газ,
а Покупець зобов'язався прийняти і
оплатити природний газ в обсязі,
зазначеному у п.1.2. цього Договору. Газ,
що постачається за цим Договором,
використовується Покупцем виключно
для вироблення теплової енергії для
власних потреб. Покупець є кінцевим
Споживачем.

Відповідно до п.5.2. Договору, в редакції
додаткової угоди №4 від 10.01.2012 до
Договору, ціна за 1000 куб.м. природного
газу становить 3 509,00 грн. без
урахування ПДВ, збору у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%;

- податок на додану вартість за ставкою
- 20%.

Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами- 265,10 грн., крім того ПДВ
- 20 %, всього з ПДВ - 318,12 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3
844,28., крім того ПДВ до тарифу на
транспортування газу - 53,02 грн., всього
з ПДВ - 3 897,30 грн.

Згідно з п.6.1. Договору, в редакції
додаткової угоди №3 від 14.11.2011 до
Договору, оплата за природний газ з
врахуванням вартості транспортування
територією України проводиться
Покупцем виключно грошовими коштами в
такому порядку: - оплата в розмірі 30%
(тридцять відсотків) від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться, не пізніше ніж за 5 (п'ять)
банківських днів до початку місяця
поставки газу; - оплати в розмірі по 35%
(тридцять п'ять відсотків) від вартості
запланованих місячних обсягів
проводяться до 5 числа та до 15-го числа
поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за спожитий газ
з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу (за звітний
місяць) до 14 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 Договору Сторони погодили,
що у разі невиконання Покупцем умов
пункту 6.1 цього Договору Продавець має
право не здійснювати поставку газу
Покупцю або обмежити поставку
пропорційно до кількості несплачених
обсягів з наступною поставкою цих
обсягів при умові їх оплати та
наявності технічної можливості. У разі
невиконання Покупцем пункту 6.1 умов
цього Договору він у безспірному
порядку зобов'язується оплатити
Продавцю крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Відповідно до п. 2.1. Договору, термін
передачі газу з 01 жовтня 2011 року по 31
грудня 2012 року.

На виконання умов Договору Позивачем
протягом періоду жовтень-грудень 2012
року передано, а Відповідачем прийнято
природний газ в обсязі 6 881,229 тис. куб.м.
на загальну суму 31 744 045,22 грн.

Факт поставки природного газу
підтверджується актами
приймання-передачі природного газу від
31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012 , які підписані та
скірплені печатками Позивача та
Відповідача.

Таким чином, за умовами Договору (п..6.1.)
Відповідач мав здійснити остаточний
розрахунок за поставлений в жовтні 2012
року природний газ (6 173 390,85 грн.) - в
строк до 14.11.2012 включно; в листопаді 2012
року (10 328 843,79 грн.) - в строк до 14.12.2012
включно; в грудні 2012 року (15 241 810,58 грн.)
- в строк до 14.01.2013 включно.

Проте Відповідач здійснив оплату за
поставлений природний газ з порушенням
строку, встановленого п.6.1. Договору.

Заперечення Відповідача, щодо того, що
Позивач повинен виставляти
Відповідачу вимогу, щодо виконання
зобов'язання по оплаті за поставлений
природний газ, судом до уваги не
приймається оскільки відповідно до п.
1.7. постанови пленум Вищого
господарського суду України №14 "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" від
17.12.2013, якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, у разі якщо б
між Сторонами і виникли конклюдентні
правовідносини, а нових умов оплати за
поставлений природний газ Сторонами
погоджено не було, Відповідач мав
сплатити кошти за отриманий газ одразу
після прийняття (тобто в день
підписання актів приймання - передачі
природного газу), незалежно від того, чи
пред'явив йому Кредитор пов'язану з цим
вимогу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати за прийнятий природний
газ, Позивач нарахував 3% річних у сумі
804 274,23 грн., інфляційні втрати в сумі 65
133,57 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Положеннями ст. 229 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов`язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов`язаний відшкодувати збитки
завдані невиконанням зобов`язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Враховуючи, що Позивачем доведено
шляхом надання належних доказів, що
Відповідачем допущено порушення
строків оплати за прийнятий природний
газ, перевіривши здійснений Позивачем
розрахунок 3% річних та інфляційних
втрат, позовні вимоги в частині
стягнення інфляційних втрат
підлягають задоволенню повністю - в
сумі 65 133,57 грн. Позовні вимоги в
частині стягнення 3% річних підлягають
частковому задоволенню - в сумі 801 019,14
грн., оскільки Позивачем в період часу,
за який здійснено нарахування 3% річних,
включено дні фактичної сплати суми
заборгованості, що протирічить п. 1.9
постанови Пленум Вищого
господарського суду України №14 "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" від
17.12.2013.

Згідно з п. 7.2. Договору, у разі
невиконання Покупцем пункту 6.1 умов
цього Договору він у безспірному
порядку зобов'язується оплатити
Продавцю крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Позивач нарахував Відповідачу пеню у
розмірі 2 343 553,24 грн. за загальний
період прострочення з 15.11.2012 по 10.09.2013,
та штраф у розмірі 7% від простроченої
понад 30 днів суми, що складає 2 222 083,17
грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем розрахунок пені
та штрафу відповідає обставинам справи
та приписам діючого законодавства,
тому вимоги Позивача про стягнення з
Відповідача пені в сумі 2 343553,24 грн. та
штрафу в сумі 2 222 083,17 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача на користь Позивача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

При звернені Позивача 12.06.2013 до
господарського суду Дніпропетровської
області ціна позову становила 35 620 533,02
грн. Відповідно, розмір судового збору
склав 68820,00 грн. (максимальний розмір
судового збору за подання позовної
заяви майнового характеру), який
Позивач сплатив в повному обсязі, що
підтверджується платіжним дорученням
№1004452 від 28.05.2013.

11.03.2014 Позивач подав заяву про
зменшення позовних вимог до 5 435 044,21
грн., та додатково сплатив 4 260,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№2001614 від 28.02.2014

Оскільки Позивачем при зверненні з
позовом до суду було сплачено
максимальний судовий збір, сума
надмірно сплаченого судового збору
становить 4 260,00 грн., та підлягає
поверненню з державного бюджету
України Позивачу, на підставі ухвали
суду.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Теплогенерація" (53201,
Дніпропетровська область, м. Нікополь,
проспект Трубників, 56, )
на користь Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6, )
801 019,14 грн. (вісімсот одна тисяча
дев'ятнадцять гривень 14 копійок) 3%
річних, 65 133,57 грн. (шістдесят п'ять
тисяч сто тридцять три гривні 57
копійок) інфляційних втрат, 2 343 553,24
грн. (два мільйони триста сорок три
тисячі п'ятсот п'ятдесят три гривні 24
копійки) пені, 2 222 083,17 грн. (два
мільйони двісті двадцять дві тисячі
вісімдесят три гривні 17 копійок)
штрафу, 68 778,78 грн. (шістдесят вісім
тисяч сімсот сімдесят вісім гривень 78
копійок) судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.04.2014.

Суддя А.Є. Соловйова