ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 р.
Справа № 914/4078/13

За позовом:

позивача-1: Об'єднання Комітетів для
Євреїв Колишнього Радянського Союзу, м.
Вашингтон, округ Колумбія

позивача-2: Представництва
Американського Об'єднання Комітетів
для Євреїв Бувшого Радянського Союзу,
м. Львів

позивача-3: Єврейської релігійної
громади "Турей Загав" ("Золота Роза") м.
Львова, м. Львів

до відповідача: Виконавчого комітету
Львівської міської ради, м. Львів

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів:

третя особа-1: Кабінет Міністрів
України, м. Київ

третя особа-2: Міністерство культури
України, м. Київ

третя особа-3: Міністерство закордонних
справ України, м. Київ

третя особа-4: Львівська обласна
державна адміністрація, м. Львів

третя особа-5: Рятівна археологічна
служба Львівського науково-дослідного
центру інституту археології
національної академії наук України, м.
Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Управління охорони
історичного середовища Львівської
міської ради, м. Львів

про визнання недійсними рішень
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 23.04.2010 р. №446 та від
06.08.2010 р. №1076

Головуючий суддя Морозюк А.Я.

суддя Артимович В.М.

суддя Щигельська О.І.

при секретарі Чопко К.М.

Представники сторін:

від позивача-1: Шейхет М.Г. - представник

від позивача-2: Шейхет М.Г. - директор,
Шумелда Р.Р. - представник, Могінська
Т.А. - представник

від позивача-3: Шейхет М.Г. - керівник

від відповідача: Шевченко М.І. -
головний спеціаліст

від третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів:

від третьої особи-1 (Кабінету Міністрів
України): не з'явився

від третьої особи-2 (Міністерства
культури України): не з'явився

від третьої особи -3 (Міністерства
закордонних справ України): не з'явився

від третьої особи -4 (Львівської
обласної державної адміністрації): не
з'явився

від третьої особи -5 (Рятівної
археологічної служби ЛНДЦІА НАНУ
України): Лазурко О.Р. - молодший
науковий співробітник

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: (Управління
охорони історичного середовища ЛМР):
Хандин О.В. - головний спеціаліст
юрисконсульт

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК
України, а саме, процесуальні права та
обов'язки, зокрема, право заявляти
відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Об'єднанням Комітетів
для Євреїв Колишнього Радянського
Союзу, Представництвом Американського
Об'єднання Комітетів для Євреїв
Бувшого Радянського Союзу, Єврейською
релігійною громадою "Турей Загав"
("Золота Роза") м. Львова до Виконавчого
комітету Львівської міської ради про
визнання недійсними рішень
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 23.04.2010 р. №446 «Про
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові» та від
06.08.2010 р. №1076 «Про міжнародний
відкритий конкурс архітектурних,
дизайнерських та ландшафтних проектів
для впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові».

Ухвалою суду від 01.11.2013 р. порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в засіданні на 20.11.2013
р. Ухвалою суду від 20.11.2013 р. залучено за
клопотанням позивачів до участі у
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивачів: третю
особу-1: Кабінет Міністрів України,
третю особу-2: Міністерство культури
України, третю особу-3: Міністерство
закордонних справ України, третю
особу-4: Львівську обласну державну
адміністрацію, третю особу-5: Рятівну
археологічну службу Львівського
науково-дослідного центру інституту
археології національної академії наук
України, в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача:
Управління охорони історичного
середовища Львівської міської ради;
розгляд справи відкладено на 05.12.2013 р.
Ухвалою суду від 05.12.2013 р. розгляд
справи відкладено на 25.12.2013 р. Ухвалою
суду від 25.12.2013 р. призначено
колегіальний розгляд справи у складі
трьох суддів. За допомогою
автоматизованої системи
документообігу суду до складу колегії
суддів включено суддю Артимовича В.М.
та суддю Чорній Л.З. Ухвалою суду від
27.12.2013 р. розгляд справи призначено на
23.01.2014 р. Ухвалою суду від 23.01.2014 р.
розгляд справи відкладено на 11.02.2014 р. У
зв'язку з відпусткою судді Чорній Л.З.,
11.02.2014 р. проведено повторний
автоматичний розподіл члена колегії
суддів, внаслідок якого до складу
колегії, замість судді Чорній Л.З.
включено суддю Щигельську О.І. Ухвалою
суду від 11.02.2014 р. розгляд справи
відкладено на 11.03.2014 р. Ухвалою суду від
11.03.2014 р. розгляд справи відкладено на
08.04.2014 р.

За усним клопотанням представника
позивачів, заявленим до початку
судового засідання 11.03.2014 р.,
здійснюється фіксування судового
процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

В судовому засіданні представники
позивачів позовні вимоги підтримали з
підстав, викладених у позовній заяві,
письмових поясненнях та з посиланням
на матеріали справи, просили позов
задоволити повністю та визнати
недійсними оскаржувані рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради. Також представники
позивачів заперечили проти клопотання
відповідача про припинення
провадження у справі, з підстав
наведених у відповідному письмовому
запереченні, так як вважають що спір
носить господарсько-правовий характер
та повинен розглядатися за правилами
господарського судочинства. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржувані рішення прийнято з
порушенням норм чинного законодавства
у сфері охорони культурної спадщини,
архітектури та містобудування,
відтворення визначних об'єктів
архітектурно-містобудівної спадщини,
міжнародних угод, з перевищенням
встановлених законом повноважень, в
порушення прав єврейської
національної меншини. Рішення
відповідача спрямовані на припинення
археологічних та наукових досліджень
територій, обмеження доступу
представників національної меншини
міста з метою використання їх в
культурних, релігійних, просвітницьких
та інших цілях, а також створюють
загрозу руйнуванню існуючих пам'яток
архітектури. Також представники
позивачів заперечили проти твердження
відповідача про сплив позовної
давності, з підстав наведених у
відповідному письмовому поясненні,
зазначили що строк позовної давності
не є пропущений.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву. Також представник
відповідача підтримав подане суду
письмове клопотання(та доповнення до
нього) про припинення провадження у
справі, оскільки вважає що дана справа
є справою адміністративної юрисдикції,
тому спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України. В
обґрунтування заперечень проти позову
вказує на сплив позовної давності,
також зазначає, що в оскаржуваних
рішеннях відсутнє регулювання
майнових відносин між позивачами та
відповідачем у справі, цими рішеннями
не порушено прав та інтересів
позивачів, адже в останніх відсутнє
право власності чи користування
земельними ділянками, будівлями та
спорудами, розміщеними на територіях
по яких прийнято рішення виконавчого
комітету. Вважає безпідставним
твердження позивачів про перевищення
відповідачем встановлених законом
повноважень, про порушення вимог
Земельного кодексу України, Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» тощо. Вважає
необґрунтованими твердження позивачів
про те що оскаржувані рішення
спрямовані на припинення
археологічних та наукових досліджень
територій. Зазначає, що необхідність
оголошення конкурсу архітектурних,
дизайнерських та ландшафтних проектів
для впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові, була
зумовлена тим, що ці території
знаходяться у вкрай занедбаному та
непривабливому стані.

Третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів, явки представника в
судове засідання не забезпечила,
письмового пояснення по суті позовних
вимог суду не надала. Представник
третьої особи-1 в судових засіданнях, що
відбулися раніше, усно зазначив що
позовні вимоги підтримує. 01.04.2014 р. на
адресу суду представник третьої особи-1
подав письмове клопотання про
відкладення розгляду справи на іншу
дату у зв'язку із перебуванням
представника у відпустці. Дане
клопотання суд відхиляє у зв'язку із
тим що розгляд справи неодноразово
відкладався і третя особа-1 мала
достатньо можливостей для надання суду
письмового пояснення по справі.

Третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів, явки представника в
судове засідання не забезпечила, хоча
була належним чином повідомлена про
дату, час та місце судового засідання, в
направлених суду письмових поясненнях
просила розглядати справу без участі
представника міністерства з
урахуванням наданих пояснень. В цих
письмових поясненнях зокрема
зазначила, що не відповідає дійсності
твердження позивачів про те що
Державний історико-архітектурний
заповідник у м.Львові є пам'яткою
культурної спадщини національного
значення; оспорюваними рішеннями не
передбачається відтворення визначних
об'єктів архітектурно-містобудівної
спадщини у розумінні Порядку
відтворення визначних об'єктів
архітектурно-містобудівної спадщини;
оспорювані рішення не містять порушень
законодавства про охорону культурної
спадщини.

Третя особа-3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів, явки представника в
судове засідання не забезпечила, хоча
була належним чином повідомлена про
дату, час та місце судового засідання, в
направленому суду письмовому
клопотанні просила розглядати справу
за відсутності представника
міністерства, одночасно зазначивши, що
питання щодо визнання недійсними
рішень виконавчого комітету
Львівської міської ради від 23.04.2010 р.
№446 та від 06.08.2010 р. №1076 не відноситься
до сфери компетенції Міністерства
закордонних справ України.

Третя особа-4, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів, явки представника в
судове засідання не забезпечила, про
причини неявки суд не повідомила, хоча
була належним чином повідомлена про
дату, час та місце судового засідання, в
поданому суду письмовому клопотанні
просила припинити провадження у справі
у зв'язку із тим що спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

В судовому засіданні представник
третьої особи-5, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів, позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
поданому суду письмовому поясненні,
просив визнати недійсними оскаржувані
рішення Виконавчого комітету
Львівської міської ради як такі, що не
відповідають законодавству України та
ставлять під загрозу руйнування
об'єкти, що є історико-культурною
спадщиною.

В судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, усно підтримав
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі, також зазначив що
проти позову заперечує з тих-же підстав
що й відповідач. Письмового пояснення
по суті позовних вимог третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача,
суду не надала.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, які з'явилися в
судове засідання, дослідивши та
оцінивши докази по справі в їх
сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 23.04.2010 р.
№446 «Про впорядкування місць,
пов'язаних з єврейською історією у
м.Львові» вирішено забезпечити умови
для майбутнього впорядкування місць,
пов'язаних з єврейською історією у
м.Львові, через організацію
міжнародного відкритого конкурсу
архітектурних, дизайнерських та
ландшафтних проектів: Меморіального
парку «Старий Кіркут» на незабудованій
частині колишнього єврейського
кладовища, обмеженого будівлею
пологового стаціонару комунальної 3-ї
міської клінічної лікарні на
вул.Рапопорта, вул.Клепарівською,
огорожею Краківського ринку(південна
сторона) та забудовою вул. Базарної;
Меморіального комплексу пам'яті жертв
Янівського концентраційного табору
різних національностей на території
колишнього концтабору(вул.Винниця);
Впорядкування території навколо
синагоги «Золота Роза»(територія
розташована в межах
кварталу,обмеженого вул.Братів
Рогатинців, вул.Староєврейською,
вул.Арсенальською, забудовою
вул.І.Федорова і пл.Коліївщини,та
включає незабудовану ділянку на
вул.Староєврейській,41 і ділянку зі
збереженими руїнами синагоги «Золота
Роза»). Доручено департаменту
гуманітарної політики, департаменту
містобудування та управління охорони
історичного середовища розробити
проект програми та умов конкурсу,
погодити його з відповідними
профільними постійними комісіями
міської ради, провести громадські
слухання та подати проект програми та
умов конкурсу виконавчому комітету на
затвердження(том 1, а.с.40, том 3, а.с.20).

Рішенням Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 06.08.2010 р.
№1076 «Про міжнародний відкритий
конкурс архітектурних, дизайнерських
та ландшафтних проектів для
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові»,
враховуючи рішення Виконавчого
комітету від 23.04.2010 р. №446 «Про
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові»,
вирішено оголосити міжнародний
відкритий конкурс архітектурних,
дизайнерських та ландшафтних проектів
для впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові,
затверджено Програму та умови
міжнародного відкритого конкурсу
архітектурних, дизайнерських та
ландшафтних проектів для
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові(том 1,
а.с.41-42, том 3, а.с.21-38).

Постановою Ради Міністрів Української
РСР від 12.06.1975 р. №297 "Про створення
Державного історико-архітектурного
заповідника у м.Львові" створено
відповідний заповідник в межах
давньоруської та середньовічної
частини м.Львова і підпорядковано його
Львівському облвиконкому.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 р. № 1761 "Про занесення
пам'яток історії, монументального
мистецтва та археології національного
значення до Державного реєстру
нерухомих пам'яток" (втратила чинність
на підставі постанови КМУ від 03.09.2009 р.)
Державний історико-архітектурний
заповідник у м.Львові включений до
Переліку пам'яток історії,
монументального мистецтва та
археології національного значення, які
заносяться до Державного реєстру
нерухомих пам'яток України.

Як вбачається із матеріалів справи, на
об'єкт Кагальний будинок та ритуальна
лазня з миквою, за адресою м.Львів,
вул.Арсенальська,7, оформлено облікову
картку об'єкта культурної спадщини від
24.09.2008 р.(том 1, а.с.136-138), на об'єкт
Кагальний будинок(шпиталь,ритуальна
лазня,шхита, миква) оформлено паспорт
об'єкту культурної спадщини від 24.09.2008
р.(том 1,а.с.105-113), в пункті 15 якого
міститься посилання на Постанову Ради
міністрів УРСР № 297 від 12 червня 1975
року, а також зазначено, що пам'ятка
входить в історичну частину
середмістя, яка окреслена межами
Державного історико-архітектурного
заповідника і внесена в Реєстр
світової спадщини ЮНЕСКО 1998 року. На
об'єкт Старе єврейське кладовище,
м.Львів, за адресою м.Львів,
вул.Раппопорта, Базарна, Броварна та
Клепарівська, оформлено облікову
картку об'єкта культурної спадщини від
21.10.2010 р.(том 2, а.с.139-141а) та паспорт
об'єкта культурної спадщини від 21.10.2010
р.(том 2,а.с.128-134), в пункті 16 якого
зазначено, що документація межі
території старовинного єврейського
цвинтаря розроблена в 1996-1997 році на
основі документів, зібраних
Представництвом в Україні
Американського Об'єднання комітетів
для євреїв колишнього Радянського
Союзу. Відповідно до переліку, наданого
Державною службою з питань
національної культурної спадщини
Міністерства культури і туризму
України, Будинок юдейської школи
ім.А.Кона і культурно-просвітнього
товариства «Тарбут» за адресою м.Львів,
вул.Арсенальська,7(охор.№ 2937-Лв),
Кагальний будинок та ритуальна лазня з
миквою адресою м.Львів,
вул.Арсенальська,3(охор.№2938-Лв) є
пам'ятками архітектури, взято на облік
згідно наказу МКТ від 03.02.10 р. № 58/0/16-11,
Старе єврейське кладовище між вулицями
Рапопорта, Базарна,Броварна та
Клепарівська у м.Львові(охор.№ 2951-Лв) є
пам'яткою історії, взято на облік
згідно наказу МКТ від 21.12.2010 р. №
1266/0/16-10(том 1, а.с. 141-149). Відповідно до
листа Міністерства культури України
від 02.12.2011 р. № 22-2412/21(том 3, а.с.86-87),
синагогу «Турей Загав» зруйнували
вибухівкою німецькі окупанти у серпні
1941 року, рештки синагоги оголошено
пам'яткою архітектури місцевого
значення(охоронний № 513-Лв), її було
включено до затвердженої Кабінетом
Міністрів України 1999 року Програми
відтворення видатних памяток історії
та культури України. Також в матеріалах
справи наявні лист УСБУ у Львівській
області № 24/381 від 21.06.2005 р. адресований
позивачу-2 стосовно Янівського
концентраційного табору(том 3,а.с.106-107),
план-схема розташування будівель та
споруд та фотознімки, що стосуються
Янівського концентраційного
табору(том 3, а.с.119-152),протокол від 05.02.2008
р. № 3 засідання організаційного
комітету зі спорудження у м. Львові
меморіального комплексу пям'яті жертв
Янівського концентраційного
табору(том 3, а.с.72-73).

Об'єкти, про які йдеться в оскаржуваних
рішеннях, входять у межі історичного
ареалу та зон регулювання забудови
м.Львова, згідно додатку до рішення
виконкому від 09.12.2005 р.№ 1311(том 1, а.с.174).

Відповідно до Угоди між Урядом України
і Урядом Сполучених Штатів Америки про
охорону і збереження культурної
спадщини від 04.03.1994 р., кожна із Сторін
вживатиме належних заходів для охорони
і

збереження культурної спадщини всіх
національних, релігійних або

етнічних груп, які проживають або
проживали на її території і були такими
жертвами Другої світової війни.
Поняття "культурна спадщина", що
стосується цілей цієї Угоди, означає
культові заклади, місця історичного
значення, пам'ятники, кладовища та
меморіали загиблим, а також архівні
матеріали, які мають до цього
відношення.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про охорону культурної спадщини» (в
редакції,чинній станом на дату
прийняття оскаржуваних рішень),
консервація, реставрація,
реабілітація, музеєфікація, ремонт,
пристосування пам'яток: національного
значення здійснюються лише за
наявності письмового дозволу
центрального органу виконавчої влади у
сфері охорони культурної спадщини на
підставі погодженої з ним
науково-проектної документації;
місцевого значення здійснюються за
наявності письмового дозволу органу
охорони культурної спадщини обласних
державних адміністрацій відповідно до
їхньої компетенції, на підставі
погодженої з ними науково-проектної
документації.

Доказів наявності відповідного
дозволу при прийнятті оскаржуваних
рішень відповідач суду не надав, і такі
докази в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, ч.9 ст.6 Закону України «Про
архітектурну діяльність» передбачає,
що програми і умови архітектурних і
містобудівних конкурсів складаються
за участю Національної спілки
архітекторів України або її місцевих
органів. Також, відповідно до п.8
Постанови КМУ від 25.11.1999 р. № 2137 «Про
затвердження порядку проведення
архітектурних та містобудівних
конкурсів», програма та умови
архітектурного або містобудівного
конкурсу погоджується замовником
конкурсу з місцевою державною
адміністрацією, виконавчим органом
місцевої ради та місцевою організацією
Національної спілки архітекторів.

Однак, в оскаржуваному рішенні
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 23.04.2010 р. №446 «Про
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові»
доручено розробку проекту програми та
умов міжнародного відкритого конкурсу
архітектурних, дизайнерських та
ландшафтних проектів департаменту
гуманітарної політики, департаменту
містобудування та управління охорони
історичного середовища(тобто
структурним підрозділам ЛМР) та
передбачено погодження його з
відповідними профільними постійними
комісіями міської ради. Оскаржуване
рішення від 23.04.2010 р. №446 «Про
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові» не
передбачає складання та погодження
програми та умов конкурсу з
дотриманням порядку, зазначеного вище,
до затвердження цієї програми та умов,
а оскаржуване рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради від
06.08.2010 р. №1076 «Про міжнародний
відкритий конкурс архітектурних,
дизайнерських та ландшафтних проектів
для впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові» не
вказує на дотримання цього порядку при
затвердженні програми та умов
зазначеного конкурсу.

Доказів, які б вказували на протилежне,
суду не надано, і такі докази в
матеріалах справи відсутні.

Відтак, суд приходить до висновку, що
оскаржувані рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради
суперечать законодавству, з
вищенаведених підстав.

Суд не погоджується з твердженнями
відповідача про відсутність порушення
оскаржуваними рішеннями прав
позивачів чи їх охоронюваних законом
інтересів, виходячи із наступного.

Відповідно до Статуту Об'єднання
Комітетів для Євреїв Колишнього
Радянського Союзу, м. Вашингтон, округ
Колумбія (том 2, а.с.112-127), цілі за якими
утворюється корпорація, є
наступні(зокрема): сприяти освіті
громадськості, стосовно стану
дискримінації та упередження проти
осіб єврейської національності у
Радянському Союзі та інших місцях
через їх національність,
віросповідання; робити пожертвування
для досягнення мети для благодійних
цілей(п.п. «А», «Г» ст.2 А Статуту).
Визначення поняття «благочинні цілі»
неведено у п.п. іі ст.4 А Статуту, де
вказано, що це: релігійні,благочинні,
наукові,літературні або просвітницькі
цілі.

Представництво Американського
Об'єднання Комітетів для Євреїв
Бувшого Радянського Союзу, м. Львів,
зареєстроване 08.06.2000 року(свідоцтва про
реєстрацію та витяг з ЄДР ЮО та ФОП
наявні в матеріалах справи, том 2,
а.с.11-12, 90-91). Зокрема, згідно свідоцтва
про реєстрацію, виданого Міністерством
юстиції України 08.06.2000 р. за № 131,
основною метою діяльності
представництва є проведення
моніторингу ситуації з дотримання прав
людини, сприяти гармонізації
міжнаціональних та міжрелігійних
відносин, надавати різноманітну
гуманітарну допомогу, сприяти
покращенню освіти дітей та дорослих
тощо.роти осіб єврейської
національності у Радянському Союзі та
інших місцях через їх

Єврейська релігійна громада "Турей
Загав" ("Золота Роза") м. Львова, м. Львів,
зареєстрована 24.01.2009 року(статут та
витяг з ЄДР ЮО та ФОП наявні в
матеріалах справи, том 2, а.с.13-15, 84-89).
Відповідно до статуту Єврейської
релігійної громади "Турей Загав"
("Золота Роза") м. Львова, громада є
самостійною місцевою організацією
віруючих громадян м.Львова,
віросповідна приналежність -
Іудаїзм(п.1.1). Метою громади є
сповідування Іудаїзму, задоволення
релігійних потреб громадян єврейської
національності, сповідування і
поширення віри(п.2.1.). Завданням громади
є проведення обрядів; відкриття,
відтворення і забезпечення діяльності
культових будівель; благодійна
діяльність; організація духовної
освіти; взаємодія членів
громади,захист їх громадянських прав.

Законні права та інтереси
позивачів(зокрема і в аспекті Рішення
Конституційного суду України від 01.12.2004
року у справі № 1-10/2004 про охоронюваний
законом інтерес) стосуються: 1) права на
розвиток етнічної, культурної, мовної
та релігійної самобутності
національної меншини України(ст.11
Конституції України); 2) права на
збереження історичних пам'яток та
інших об'єктів, що становлять культурну
цінність(ст.54 Конституції України); 3)
права на розвиток національних
культурних традицій, відзначення
національних свят, сповідування своєї
релігії(ст.6 Закону України «Про
національні меншини в Україні»); 4)
права на збереження життєвого
середовища у місцях їх історичного і
сучасного розселення(ст.6 Закону
України «Про національні меншини в
Україні»); 5) інтерес до прагнення
користування конкретним матеріальним
та нематеріальним благом, зумовлений
загальним змістом об'єктивного і прямо
не опосередкованого у суб'єктивному
праві простого легітимного дозволу на
розвиток етнічної, культурної, мовної
та релігійної самобутності позивачів
як представників національної меншини
України, збереження історичних
пам'яток та інших об'єктів, що
становлять культурну цінність,
розвиток національних культурних
традицій, відзначення національних
свят, сповідування своєї релігії,
збереження життєвого середовища в
місцях їх історичного і сучасного
розселення з метою задоволення
індивідувальних і колективних потреб.

Окрім цього, як визнає сам відповідач у
відзиві на позовну заяву(том 3, а.с.65-69),
території, про які йдеться в
оскаржуваних рішеннях, знаходяться у
вкрай занедбаному та непривабливому
стані. Так, площа, яка колись була
центром історичної єврейської
дільниці м.Львова, перебуває у вкрай
невтішному стані-поверхня знищена або
пошкоджена, будинки довкола занедбані,
покриті графіті,площа
використовується як автостоянка. Від
старого єврейського кладовища по
вул.Раппопорта сьогодні не залишилося
і сліду, майже всі надгробки
зруйновані, нині це місце виглядає
занедбаним, пн.-сх. край
використовується як сміттєзвалище,
покриття в поганому стані, лавочки
відсутні,немає чіткого входу; тут немає
жодної інформації про релігійну й
історичну важливість цього
місця.Територія колишнього Янівського
концентраційного табору(вул.Винниця)
доволі занедбана, стоять кілька
будівель,які поволі розсипаються.
Відповідач у відзиві не заперечує, та й
сам зміст оскаржуваних рішень вказує
на те, що ці об'єкти пов'язані з
єврейською історією м.Львова.

В оскаржуваних рішеннях відповідача
реалізовано волевиявлення органу
місцевого самоврядування як учасника
цивільно-правових відносин, і з них
виникають, змінюються, припиняються
цивільні права і обов'язки. Вони не
належать до правових актів управління,
а спір щодо їх оскарження носить
приватноправовий характер.

Відповідно до п.п.3.2. п.3 Постанови
Пленуму ВГСУ від 24.10.2011 р. № 10 «Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам»,
господарські суди вирішують спори,
зокрема, у сфері містобудування, в тому
числі за участю центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

В контексті вищезазначеного, та з
врахуванням викладеного в абз.2 п.17,
п.п.3.1 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ від
24.10.2011 р. № 10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам», суд приходить до
висновку, що даний спір є спором про
право, що виникає з актів цивільного та
господарського законодавства, а
правовідносини між позивачами і
відповідачем у зв'язку із прийняттям
оскаржуваних рішень не є
адміністративно-правовими, що вказує
на помилковість тверджень про те що
дана справа є справою адміністративної
юрисдикції, а відтак даний спір
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Щодо посилання відповідача на сплив
позовної давності, то дане твердження
судом визнається помилковим, з огляду
на наступне.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Відповідно до
ст.261 ЦК України, перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. Відповідно до
ст.267 ЦК України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення; сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови в позові.

Пунктом 4 частини 1 ст. 268 ЦК України(в
редакції, чинній станом на дату
прийняття оскаржуваних рішень
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 23.04.2010 р. №446 та від
06.08.2010 р. №1076) було передбачено, що
позовна давність не поширюється на
вимогу власника або іншої особи про
визнання незаконними правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право.

Незважаючи на те, що пункт 4 частини 1 ст.
268 ЦК України виключено на підставі п.п.2
п.3 Закону України № 4176-VI від 20.12.2011 р.
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства», відповідно до
п.п.3 п.5 розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» вказаного Закону
особа має право звернутися до суду з
позовом про визнання незаконним
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, яким порушено право
власності або інше речове право особи,-
протягом трьох років з дня набрання
чинності цим Законом. Закон набрав
чинності 15.01.2012 р.(опубліковано в газеті
«Голос України» від 14.01.2012 р), отже в
даному випадку строк позовної давності
закінчується 15.01.2015 р., а відтак не є
пропущеним.

Такий висновок суду узгоджується із
викладеним в абзаці 3 п.п.1.1. п.1
Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 р.№ 10
«Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів».

На підставі всього вищенаведеного, та у
відповідності до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України,
абз.3 ч.2 ст.20 ГК України, оскаржувані
рішення підлягають визнанню
недійсними, як такі що суперечать
законодавству і порушують права та
законні інтереси позивачів, а позовні
вимоги -задоволенню повністю.

Судовий збір, сплачений позивачем -2
(сплата усієї суми судового збору одним
з кількох позивачів у справі законом не
заборонена, про що зазначено в абз.1 п.2.9
Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 р. №7
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»)
платіжним дорученням № 116 від 04.10.2013 р. в
сумі 1 147,00 грн. та платіжним дорученням
№ 126 від 28.10.2013 р. в сумі 1 147,00 грн (окремо
з кожної із позовних вимог немайнового
характеру), а разом в сумі 2 294,00 грн,
покладається на відповідача, та
підлягає стягненню на користь
позивача-2.

На підставі всього вищенаведеного,
керуючись п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, абз.3 ч.2
ст.20 ГК України, ст.26 Закону України
«Про охорону культурної спадщини»(в
редакції,чинній станом на дату
прийняття оскаржуваних рішень), ст.6
Закону України «Про архітектурну
діяльність», п.8 Постанови КМУ від 25.11.1999
р. № 2137 «Про затвердження порядку
проведення архітектурних та
містобудівних конкурсів», ст.ст.
4-3,33,43,49,82-85 ГПК України, господарський
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 23.04.2010 р. №446 «Про
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові».

3. Визнати недійсним рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 06.08.2010 р. №1076 «Про
міжнародний відкритий конкурс
архітектурних, дизайнерських та
ландшафтних проектів для
впорядкування місць, пов'язаних з
єврейською історією у м.Львові».

4. Стягнути з Виконавчого комітету
Львівської міської ради (79008, м.Львів,
пл.Ринок,1,ідентифікаційний код 26256622) на
користь Представництва Американського
Об'єднання Комітетів для Євреїв
Бувшого Радянського Союзу(79054,м.Львів,
вул.Олени Кульчицької,1,кв.94,
ідентифікаційний код 21720365) 2 294 грн.00
коп. судового збору.

5. Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК
України, видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.04.2014 року.

Головуючий суддя
Морозюк А.Я.

Суддя Артимович В.М.
Суддя Щигельська О.І.