м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
До Фізичної особи-підприємця
Про стягнення 26 003,58 грн.
Суддя Гавриловська І.О.
У судових засіданнях брали участь
представники учасників судового
від позивача: Штронда А.М. - дов. №
3777-О від 24.09.2013 р.
№1303-О від 07.05.13 р.
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду м.
Києва передано позов Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 9
600,00 грн. заборгованості за кредитом, 9
694,97 грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 4 635,01 грн. пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором та 2 073,60
грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом відповідно до
договору банківського обслуговування
№ б/н від 02.03.2011 р.
Ухвалою господарського суду
міста Києва від 20.12.2013 р. за даною
позовною заявою порушено провадження у
розгляду на 05.02.2014 р., зобов'язано сторін
надати певні документи.
Представник позивача у судовому
засіданні 05.02.2014 р. частково надав
документи на виконання вимог ухвали
суду, оригіналів документів суду не
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимог ухвали
суду не виконав, до господарського суду
повернувся конверт з направленою
ухвалою суду не врученим з відміткою
відділення поштового зв'язку причини
невручення "за закінченням
встановленого строку зберігання".
У зв'язку з необхідністю повторно
зобов'язати позивача виконати вимоги
ухвали суду в частині, що не була
виконана, а також зважаючи на неявку
представника відповідача у судове
засідання, Господарський суд визнав за
необхідне ухвалою від 05.02.2014 р.
відкласти розгляд справи до 17.02.2014 р.
У зв`язку із перебуванням судді
Гавриловської І.О. у відрядженні судове
засідання призначене на 17.02.2014 року не
Розпорядженням Голови
господарського суду міста Києва
Князькова В.В. від 17.02.2014 р., у зв'язку з
перебуванням судді Гавриловської І.О. у
відрядженні, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№ 1 від 03.02.2011 р.) та ст. 4-6 ГПК України,
справу № 910/24769/13 передано на розгляд
судді Нечаю О.В.

Ухвалою суду від 17.02.2014 р. у новому
складі дану справу прийнято до свого
провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні за
участю представників учасників
судового процесу на 17.03.2014 р.,
зобов'язано сторін надати певні
документи.

Розпорядженням Заступника
Голови господарського суду міста Києва
Бойка Р.В. від 17.03.2014 р., у зв'язку з
поверненням судді Гавриловської І.О. з
відрядження, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/24769/13
передано на розгляд судді
Гавриловській І.О., яка ухвалою суду від
17.03.2014 р. прийняла дану справу до свого
провадження.

Представники сторін у призначене
судове засідання 17.03.2014 р. не з'явилися,
про причини неявки не повідомили, вимог
ухвали суду не виконали, про призначене
судове засідання були повідомлені
належним чином.

Ухвалою суду від 17.03.2014 р.
відкладено розгляд справи до 07.04.2014 р., у
зв'язку із неявкою представників
сторін у призначене судове засідання,
не виконанням ними вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 07.04.2014 р.
представник позивача просив відкласти
розгляд справи для надання йому
можливості виконати вимоги ухвали
суду.

Розглянувши дане клопотання, суд
відхиляє дане клопотання, оскільки у
позивача було достатньо часу для
виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимог ухвали
суду не виконав, про причини неявки не
повідомив, про призначене судове
засідання був повідомлений належним
чином.

У зв'язку з необхідністю повторно
зобов'язати відповідача виконати
вимоги ухвали суду від 17.03.2014 р. в
частині, що не була виконана, а також
зважаючи на неявку представника
відповідача у судове засідання,
господарський суд ухвалою від 07.04.2014 р.
відклав розгляд справи № 910/24769/13 на
14.04.2014 р.; зобов'язавши позивача надати
суду для огляду у судовому засіданні
оригінали документів копії яких додано
до позовної заяви, зокрема, оригінал
заяви про відкриття поточного рахунку
№ б/н від 02.03.2011 р. та довідку-витяг
державного реєстратора про включення
відповідача до Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб
підприємців станом на день розгляду
справи повторно зобов'язав
відповідача надати суду відзив на
позовну заяву у порядку, передбаченому
ст. 59 ГПК України, з поясненнями по суті
заявлених вимог та докази якими вони
обґрунтовуються, докази його
надіслання позивачу.

Через відділ діловодства суду 14.04.2014 р.
від позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду, які
залучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 14.04.2014 р. надав суду оригінали
документів для огляду у судовому
засіданні та заявив клопотання про
долучення до матеріалів справи
документів, які залучені до матеріалів
справи, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 14.04.2014 р. повторно не з'явився,
вимог ухвал суду в даній справі не
виконав, про поважні причини неявки
суду не повідомив, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи
містять докази належного повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання та про наслідки ненадання
ним витребуваних судом документів, то
за таких обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи на підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними матеріалами без участі
представника вищезазначеного учасника
судового процесу.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

02.03.2011 р. фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 було підписано заяву про
відкриття поточного рахунку у ПАТ
«Комерційний банк «Приватбанк».

Згідно зазначеної заяви ФОП ОСОБА_1
приєдналося до «Умов та правил надання
банківських послуг» (умови), тарифів
банку, що розміщені в мережі інтернет
на сайті http://privatbank.ua, які разом із
заявою складають договір банківського
обслуговування № б/н від 02.03.2011 р.
(договір) та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms-повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано «Умовами та
правилами надання банківських послуг»
(Умови).

Згідно з п. 3.18.1.16. Умов, при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта до
«Умов і правил надання банківських
послуг» (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт -банк або
у формі обміну паперовою або
електронною інформацією, або в
будь-якій іншій формі). Банк і клієнт
допускають використання підписів
клієнта у вигляді електронно-цифрового
підпису та/або підтвердження через
пароль, спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
електронний цифровий підпис»,
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки) у разі,
якщо:

- електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису;

- під час перевірки
використовувався посилений сертифікат
ключа, чинний на момент накладення
електронного цифрового підпису;

- особистий ключ підписувача
відповідає відкритому ключу,
зазначеному у сертифікаті.

Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму або не
ґрунтується на посиленому сертифікаті
ключа.

Згідно з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу
України, якщо сторони домовилися
укласти договір у певній формі, він
вважається укладеним з моменту надання
йому цієї форми, навіть якщо законом ця
форма для даного виду договорів не
вимагалася.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов, кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Згідно з п. 3.18.1.3. Умов, кредит надається
в обмін на зобов'язання клієнта щодо
його повернення, сплаті процентів та
винагороди.

Відповідно до 3.18.1.8 Умов, проведення
платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - «Угода»).

Згідно з п. 3.18.1.6. Умов, ліміт може бути
змінений Банком в одностоторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт-банк,
sms-повідомлення або інших).

Позивач пояснив суду, що свої
зобов'язання за вищезазначеним
договором він виконав в повному обсязі,
надавши відповідачу кредитний ліміт в
розмірі 9 600,00 грн. (копію виписки по
рахунку додано до матеріалів справи).

Відповідно до п. 3.18.4. Умов, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня, клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
гоцентною ставкою в розмірі 0 % річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00 %
річних, починаючи з останньої дати
періоду, в яку дебетове сальдо
підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання,
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48
(сорок вісім) % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315 % від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов, банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого "Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Позивач пояснив суду, що у зв'язку з
зазначеними порушеннями зобов'язань за
договором обслуговування кредитних
лімітів на поточному рахунку,
відповідач станом на 21.11.2013 р. має
заборгованість у розмірі 26 003,58грн., яка
складається з:

- 9 600,00 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 9 694,97 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом;

- 4 635,01 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 2 073,60 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом.

Відповідно до п. 3.18.5.1 Умов, при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п. п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п. п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченої п. п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт сплачує банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривнях.

Згідно з п. 3.18.5.4 Умов, нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3-х
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
клієнтом.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подачі клієнтом
до банку заяви на приєднання до Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки", або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
клієнтом рахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

17.11.2013 р. ПАТ КБ "Приватбанк" направило
ФОП ОСОБА_1 претензію (вих. №10221К2U4S022 від
14.11.2013 р.) з вимогою негайно погасити
прострочену заборгованість в повному
обсязі (належні докази поштового
відправлення даної претензії додано до
матеріалів справи).

Однак, відповідач залишив зазначену
претензію без відповіді та реагування.

За таких обставин ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до Господарського суду м.
Києва з даним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 9
600,00 грн. заборгованості за кредитом, 9
694,97 грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 4 635,01 грн. пені
та 2 073,60 грн. заборгованості по комісії
за користування кредитом, у зв'язку з
неналежним виконанням зобов'язань за
договором банківського обслуговування
№ б/н від 02.03.2011 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В силу положень ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України
позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів належних йому.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання). У
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК
України).

З наданих суду документів випливає, що
відповідач не виконав взяте на себе
зобов'язання та не повернув банку
грошові кошти.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення в
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 р. зі змінами та доповненнями,
розмір пені не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період за який нараховується
пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. З
наданих позивачем доказів вбачається,
що позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі 9
600,00 грн. за договором банківського
обслуговування № б/н від 02.03.2011 р., тоді
як відповідач свої зобов'язання за
даним кредитним договором належним
чином не виконав.

З наданих позивачем документів
вбачається, що відповідач порушив
взяті на себе зобов'язання.

Відповідач жодних обґрунтованих
заперечень та належних доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем у позовній заяві, суду не
надав.

Таким чином, враховуючи те, що наявні у
справі матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача, а
відповідач - ФОП ОСОБА_1 в
установленому законом порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував та не довів суду
належними та допустимими доказами
належного виконання ними своїх
зобов'язань, то позов ПАТ КБ
«Приватбанк» про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 9 600,00 грн. заборгованості за
кредитом, 9 694,97 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом, 4
635,01 грн. пені та 2 073,60 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, у зв'язку з
неналежним виконанням зобов'язань за
договором банківського обслуговування
№ б/н від 02.03.2011 р., визнається судом
таким, що підлягає задоволенню
повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 614, 625, 626,
628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 193, 216, 217, 230, 232
Господарського кодексу України ст. ст.
32, 33, 44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (02156, АДРЕСА_1, код
ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, 50, ) 9 600
(дев'ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.
заборгованості за кредитом, 9 694 (дев'ять
тисяч шістсот дев'яносто чотири) грн. 97
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 4 635 (чотири
тисячі шістсот тридцять п'ять) грн. 01
коп. пені, 2073 (дві тисячі сімдесят три)
грн. 60 коп. заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня складення його повного
тексту і може бути оскаржене в порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Повне рішення складено 18.04.2014р.

Суддя
І.О. Гавриловська