ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р.
Справа № 914/4649/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г. М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу
Державного територіально-галузевого
об`єднання "Львівська залізниця"
(надалі ДТГО "Львівська залізниця") від
27.02.2014р. за № НЗ-1-10/468

на рішення
господарського суду Львівської
області від 10.02.2014р.

у справі № 914/4649/13

за позовом: ДТГО "Львівська
залізниця", м. Львів

до відповідача-1: Стрийської
районної державної адміністрації
(надалі Стрийська РДА), м. Стрий

до відповідача-2: публічного
акціонерного товариства
"Укртранснафта" (надалі ПАТ
"Укртранснафта"), м. Київ

з участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача: Міністерство
інфраструктури України, м. Київ

: Фонд державного
майна України (надалі ФДМУ), м. Київ

з участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача: Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(надалі НАК "Нафтогаз України), м. Київ

:Управління Держземагенства у
Стрийському районі Львівської області,
м. Стрий

про визнання
незаконним та скасування
розпорядження районної

державної адміністрації,
скасування державної реєстрації
права власності на
земельну ділянку, усунення перешкод в

користуванні земельною ділянкою,

з участю представників:

від відповідача 2: Шолок В.М. -
представник (довіреність № 91 від
20.12.2013р.),

Брусакова С.В. - представник
(довіреність № 52 від 08.01.2014р.)

решта представників: не з'явилися

Права та обов'язки, передбачені
статтями 20, 22, 28 ГПК України
представникам відповідача-2 роз'яснено.
Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу від сторін не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 10.02.2014 року
(суддя Крупник Р.В.) відмовлено повністю
у задоволенні позовних вимог ДТГО
"Львівська залізниця" до відповідача-1:
Стрийська РДА, до відповідача-2: ПАТ
"Укртранснафта", з участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Міністерство інфраструктури України,
та ФДМУ, з участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: НАК
"Нафтогаз України та Управління
Держземагенства у Стрийському районі
Львівської області, м. Стрий про
визнання незаконним та скасування
розпорядження районної державної
адміністрації, скасування державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій рішення суду вважає незаконним,
необґрунтованим, прийнятим при
неповному з`ясуванні обставин, що мають
значення для справи, з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволити повністю. Зокрема, скаржник
зазначає, що судом при прийнятті
рішення не встановлено наявність
рішення органу місцевого
самоврядування про перехід права
користування спірною земельною
ділянкою від нафтопроводу «Дружба» до
ВАТ «Укртранснафта». Також, на думку
скаржника, судом не перевірено
обставини перейменування ВАТ
«Укртранснафта» у ПАТ «Укртранснафта»
та не встановлено обставини переходу
права користування спірною земельною
ділянкою. Судом помилково застосовано
положення нормативно - правових актів,
що не врегульовують правовий статус
земель спеціального призначення
(транспорту).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.2014р. у
складі колегії суддів:
головуючий-суддя Кравчук Н.М., судді
Мирутенко О.Л. та Якімець Г.Г.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 20.03.2014р. Ухвалою
суду від 20.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 03.04.2014р.

Розпорядженням голови суду від 03.04.2014р.,
у зв`язку з перебуванням судді Якімець
Г.Г. у відпустці, у склад колегії суддів
введено замість судді Якімець Г.Г. -
суддю Гнатюк Г.М., в зв`язку з чим
розгляд справи розпочато заново.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився, на попередньому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, та наполягав на
її задоволенні.

Представники відповідача -2 в
судовому засіданні та у відзиві на
апеляційну скаргу проти доводів
скаржника заперечують, просять рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Решта учасників судового процесу
в судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
місце, дату та час розгляду справи.

Розглянувши подану апеляційну
скаргу, матеріали справи, відзив на
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників відповідача-2,
Львівський апеляційний господарський
суд встановив наступне.

Як встановлено судом, 18.05.2006р.
головою Стрийської РДА прийнято
розпорядження №369 "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
по підготовці до видачі Державних
актів на право постійного користування
земельними ділянками для виробничих
потреб із земель трубопровідного
транспорту на території Стрийського
району філії "Магістральні
нафтопроводи "Дружба" ВАТ
"Укратранснафта"", згідно якого
вирішено передати земельні ділянки
загальною площею 0,1579 га. у постійне
користування для виробничих потреб на
території Стрийського району філії
"Магістральні нафтопроводи "Дружба" ВАТ
"Укртранснафта" згідно з додатком та
видати державні акти на право
постійного користування земельними
ділянками (том І - а.с. 24).

Згідно додатку до вказаного
розпорядження на території
Миртюківської сільської ради філії
"Магістральні нафтопроводи "Дружба" ВАТ
"Укртранснафта" затверджено технічну
документацію по підготовці до видачі
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
загальною площею 0,1429 га (том І - а.с. 24 на
звороті).

17.10.2006р. ВАТ "Укртранснафта" видано
Державний акт №186883 на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 0,1429га. на території
Миртюківської сільської ради
Стрийського району Львівської області
(том І - а.с. 108).

Як вбачається з Технічної документації
із землеустрою для видачі державного
акту (том І - а.с. 109-115), зокрема, рішення
Миртюківської сільської ради №367 від
16.03.2006р. «Про погодження технічної
документації із землеустрою для
переоформлення державного акту на
право постійного користування землею
на земельну ділянку для притрасових
споруд обслуговування магістральних
нафтопроводів «Дружба» ВАТ
«Укртранснафта»» (том І - а.с. 149),
Державний акт №186883 від 17.10.2006р. видано
відповідачу-2 в порядку переоформлення
державних актів на право постійного
користування.

До цього часу вказана земельна ділянка
перебувала в постійному користуванні
на підставі Акту на право користування
землею, виданого 19.04.1963р. нафтопроводу
"Дружба" (том І - а.с. 92-105) на базі котрого,
згідно Розпорядження Кабінету
Міністрів України №256-р від 23.06.2001р.
«Про утворення ВАТ «Укртранснафта»,
утворено ВАТ "Укртранснафта" (том І - а.с.
161).

З листа КТ "НВФ "Нові технології" від
16.10.2013р. №1436/10 вбачається, що під час
проведення робіт щодо інвентаризації
земель та видачі державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою ДТГО "Львівська
залізниця", яка розташована в межах
території Миртюківської сільської
ради Стрийського району, а саме при
перевірці обмінних файлів ін-4
виявлено, що земельна ділянка надана
відповідачу-2 згідно Державного акту
№186883 від 17.10.2006р. потрапляє в смугу
відведення залізниці (дільниця
"Стрий-Івано-Франківськ" 5+300 км.),
створюючи таким чином "накладку"
земельних ділянок одна на одну площею
0,1218га. (том ІІ - а.с. 51).

Окрім того, згідно Акту обстеження
земельної ділянки від 03.09.2013р.
складеного за участі представників
позивача, вбачається, що на 5км+380м -
5км+420м перегону Стрий-Моршин з правої
сторони по ходу кілометрів знаходиться
газове обладнання, яке огороджене
сіткою розмірами: 3х3 м. і 2,5х2,5 м. на
відстані 26 і 13 м. від осі головної колії.
Смуга відведення залізниці в даному
місці становить 20-30м (том І - а.с. 22).

Також в матеріалах справи міститься
Акт спільного обстеження спірної
земельної ділянки в смузі відведення
залізниці складений 20.01.2014р., щодо
визначення на ній споруд відповідно до
осі залізничної колії на території
Миртюківської сільської ради
Стрийського району Львівської області
та відповідну схему розміщення споруд
ПАТ «Укртранснафта» по відношенню до
залізничного полотна, з яких
вбачається, що відомості про
знаходження газового обладнання на
відстані 26 і 13 м. від осі головної колії
знайшли своє підтвердження (том ІІ а.с. -
144-146).

У заявлених вимогах позивач просив
визнати незаконним та скасувати
розпорядження Стрийської РДА від
18.05.2006р. № 369 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
по підготовці та видачі Державних
актів на право постійного користування
земельними ділянками для виробничих
потреб із земель трубопровідного
транспорту на території Стрийського
району філії «Магістральні
нафтопроводи «Дружба» ВАТ
«Укртранснафта», скасувати держану
реєстрацію права користування землею
ВАТ «Укртранснафта» площею 0,1429га,
оформлену на підставі розпорядження
Стрийської РДА від 18.05.2006р. № 369 та
зобов`язати ВАТ «Укртранснафта»
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою, яка знаходиться у
постійному користуванні ДТГО
«Львівська залізниця», а саме
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку в межах Миртюківської
сільської ради Стрийського району
Львівської області на 5 км+380-5км+420
перегону Стрий - Моршин (з правої
сторони по ходу кілометрів),
демонтувати газове обладнання та
сітчасту огорожу, які розміщені на цій
земельній ділянці.

Дані вимоги мотивовано тим, що
розпорядження та виданий на його
підставі Державний акт підлягають
скасуванню, оскільки право Залізниці
на земельну ділянку (на якій
встановлено газове обладнання) виникло
задовго до набрання чинності ЗУ "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та ніким
припинене не було. Також, на думку
позивача, доказом того, що спірна
земельна ділянка належала Залізниці є
долучений до позовної заяви "План
границ полосы отвода линии
Стрый-Станислав Львовской ж.д. с 1 км по
20 км" розроблений у 1958 р. відділом
землевпорядкування Дрогобицького
Облсільгоспуправління. Окрім того,
позивач зазначає, що відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
виникнення у залізниці права на землі
смуги відведення в адміністративних
межах Миртюківської сільської ради
Стрийського р-ну Львівськох обл.,
вимоги щодо виготовлення та отримання
держакту не передбачалися, а землі
транспорту вважалися землями
спеціального призначення, які
використовувалися на підставі
особливих положень про ці землі. Однак,
незважаючи на це, частина земельної
ділянки смуги відведення залізниці без
попередньої згоди останньої була
неправомірно передана на підставі
оскаржуваного розпорядження
відповідача-1 - відповідачу-2.

При прийнятті постанови суд виходив з
наступного.

Відповідно до п. 1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади з
питань земельних ресурсів в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно п.1 ст.125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку і право
постійного землекористування
відповідно до ст. 126 ЗК України є
державний акт.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, станом на травень
2006 року (дату видачі оскаржуваного
розпорядження) державний акт на право
постійного користування спірною
земельною ділянкою у ДТГО "Львівська
залізниця" був відсутній і державної
реєстрації не проходив. Натомість,
вказана земельна ділянка перебувала в
постійному користуванні на підставі
Акту на право користування землею,
виданого 19.04.1963р. нафтопроводу "Дружба"
на базі котрого, згідно Розпорядження
Кабінету Міністрів України №256-р від
23.06.2001р., утворено ВАТ "Укртранснафта".

При цьому, як видно з матеріалів справи,
межі землекористування узгоджувалися
з позивачем, зокрема в матеріалах
справи міститься Акт № 2 встановлення
та погодження меж землекористування на
місцевості земельної ділянки ВАТ
«Укртранснафта» від 05.05.2006р.,
узгоджений та підписаний
представником Львівської залізниці
(том ІІ - а.с. 93).

Слід також зазначити, що відповідно до
положень Земельного кодексу України (в
редакції станом на травень 2006 року) до
земель транспорту належать землі,
надані підприємствам, установам та
організаціям залізничного,
автомобільного транспорту і
дорожнього господарства, морського,
річкового, авіаційного,
трубопровідного транспорту та
міського електротранспорту для
виконання покладених на них завдань
щодо експлуатації, ремонту і розвитку
об'єктів транспорту. Землі транспорту
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності (ст.
67 ЗК України).

Відповідно до ст. 68 ЗК України до земель
залізничного транспорту належать
землі смуг відведення залізниць під
залізничним полотном та його
облаштуванням, станціями з усіма
будівлями і спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного і пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації; під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями та
іншими спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

Водночас, до земель трубопровідного
транспорту належать земельні ділянки,
надані під наземні і надземні
трубопроводи та їх споруди, а також під
наземні споруди підземних
трубопроводів. Уздовж наземних,
надземних і підземних трубопроводів
встановлюються охоронні зони (ст. 73 ЗК
України).

З наведених норм права вбачається, що
землі магістрального нафтопровідного
транспорту мають особливий правовий
статус, є землями спеціального
призначення, землями транспорту.

Окрім цього, пункти 27, 32 "Инструкции о
нормах и порядке отвода земель для
железных дорог и использовании полосы
отвода", затвердженої Міністерством
шляхів сполучення СРСР 30.01.1963р. містять
прямі вимоги щодо обов'язковості
складення документів на право
користування землею та порядок
зберігання актів на право користування
землею підрозділами залізниць, а пункт
10 "Положения о землях, предоставленных
транспорту", яке затверджене
постановою РНК СРСР 07.02.1933р.
регламентує оформлення прав на землі,
закріплені, зокрема, за наркоматом
шляхів сполучення та водного
транспорту і його органів в порядку,
встановленому законодавством союзних
республік.

Водночас, частина ІV діючого на той час
Земельного кодексу УСРР, затвердженого
постановою ВЦВК від 29.11.1922р. (із змінами
та доповненнями від 27.06.1927р.),
передбачала обов'язковість оформлення,
державної реєстрації та видачі
землекористувачам
правопідтверджуючих документів на
землю.

Розділ ІІ постанови ВЦВК й РНК УСРР від
23.09.1925р. "Про земельні розпорядки в
смузі міст і містечок" (діяла до 1984 року)
також передбачав, зокрема, що всі без
винятку земельні ділянки в межах
міської смуги підлягають державній
реєстрації, що засвідчується актами
реєстрації та витягами з них.

Стаття 10 Закону СРСР від 13.12.1968р. "Об
утверждении основ законодательства
Союза ССР и союзных республик"
встановлювала обов'язковість
оформлення державних актів на право
користування землею та видачі їх
землекористувачам, яким заборонялось
користування наданою земельною
ділянкою до видачі державного акту.

Прийнята на зміну постанові ВЦВК й РНК
УСРР від 23.09.1925р. постанова РМ УРСР №136
від 20.03.1984р. "Про затвердження Положення
про землі міст і селищ міського типу
Української РСР" також містила
аналогічні вимоги.

З огляду на викладене безпідставними,
на думку суду апеляційної інстанції, є
доводи скаржника, про відсутність в
нього обов'язку щодо одержання
документу, що посвідчує право на
земельну ділянку та реєстрації цього
права у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

У відповідності до ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом,
зокрема, визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування, а також
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

З аналізу вищенаведених норм права
вбачається, що у випадку порушення або
оспорювання прав чи охоронюваних
законом інтересів тільки власник
земельної ділянки або землекористувач
має право на звернення до суду.
Належними доказами користування
земельною ділянкою є державний акт на
право постійного користування землею,
державний акт на право власності на
землю, договори оренди та ін.

Проте ДТГО «Львівська залізниця» -
позивачем у справі не подано належних
та допустимих доказів оформлення ДТГО
"Львівська залізниця" чи її
відокремленими підрозділами у
встановленому законодавством порядку
права постійного користування чи права
оренди спірною земельною ділянкою
шляхом отримання державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою чи укладення
договору оренди земельної ділянки, а
тому виходячи із приписів ст. 125 ЗК
України право постійного користування
вказаною земельною ділянкою у ДТГО
"Львівська залізниця" не виникло, тому
погодження позивачем вилучення її
частини, станом на момент прийняття
оскаржуваного розпорядження, законом
не вимагалося.

Відтак, у зв'язку з ненабуттям
позивачем в установленому законом
порядку права на земельну ділянку, в
силу положень ст.152 ЗК України відсутні
правові підстави для судового захисту
цього права та задоволення позову, про
що судом першої інстанції зроблено
вірний висновок та підставно
відмовлено позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Проте, скаржниками не подано доказів,
які б підтверджували обставини,
викладені в позовні заяві, а доводи,
наведені в апеляційній скарзі не
спростовують правомірність висновків,
викладених в оспорюваному рішенні суду
першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду є законним,
обґрунтованим, прийнятим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому його слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 10.02.2014р. року у
справі № 914/4649/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття. може бути
оскаржена в

касаційному порядку згідно з
розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до
господарського суду Львівської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.