номер провадження справи 31/22/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014
Справа № 908/804/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Хуторного В.М., при
секретарі Романовій К.І.

За участю представників: від позивача -
Доргова Г.В., довіреність від 26.03.2014 р.;
від відповідача - Алексієнко К.А.,
довіреність № 1/05-а від 03.03.2014 р.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи № 908/804/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еколіс», м. Донецьк
(скорочено ТОВ «Еколіс»);

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор», м. Запоріжжя
(скорочено ПАТ
«Запоріжтрансформатор»);

про стягнення суми

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 13.03.2014 р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено справу та присвоєно номер
провадження 31/22/14, справу до розгляду в
засіданні призначено на 09.04.2014 р. В
судовому засіданні оголошувалась
перерва до 23.04.2014 р.

За клопотанням представників сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів фіксації
судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

ТОВ «Еколіс» заявлено позов про
стягнення з ПАТ «Запоріжтранформатор»
235532,32 грн., з яких: 205205,09 грн. - основний
борг за Договором поставки № MS000518, 25874,39
грн. - пеня, 2275,86 грн. - інфляційне
збільшення суми основного боргу, 2176,98
грн. - 3% річних від суми основного боргу,
а також позивач просить стягнути з
відповідача судові витрати, які
складаються з судового збору у розмірі
4710,65 грн. та витрат на оплату послуг
адвоката у розмірі 5600 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не виконав взятих на себе
зобов'язань з оплати за поставлений
товар за Договором поставки № MS000518, у
зв'язку з чим за ним утворилась
заборгованість у розмірі 205205,09 грн. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст. ст. 20, 173, 174, 180, 193, 216,
218, 230, 231, 232, 265, 266, 267 ГК України, ст. ст. 251,
509, 510, 526, 530, 611, 612, 631, 691, 692, 712 ЦК України,
ст. ст. 1, 12, 44, 49, 54, 55, 56, 57 ГПК України та
ст. ст. 2, 44 Закону України «Про
адвокатуру».

22.04.2014 р. від позивача надійшла заява
про уточнення позовних вимог, якою він
фактично зменшив розмір позовних
вимог, просить стягнути з ПАТ
«Запоріжтрансформатор» 229992,86 грн., з
яких: 205205,09 грн. - основний борг за
Договором поставки № MS000518, 12679,08 грн. -
пеня, 8948,44 грн. - інфляційне збільшення
суми основного боргу, 3160,25 грн. - 3%
річних від суми основного боргу, а
також позивач просить стягнути з
відповідача судові витрати, які
складаються з судового збору у розмірі
4599,86 грн. та витрат на оплату послуг
адвоката у розмірі 5600 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні доводи, викладені у позовній
заяві, з урахуванням заяви про
уточнення, підтримує в повному обсязі,
просить позов задовольнити.

ПАТ «Запоріжтрансформатор»,
відповідач у справі, у відзиві на
позовну заяву не заперечує наявності
основного боргу за Договором поставки
№ MS000518, однак зазначає, що в
розрахунках пені, річних та
інфляційних позивачем допущені
помилки. Вважає, що заявлені до
відшкодування витрати на оплату послуг
адвоката є завищеними. Зауважує на
тому, до між адвокатом та позивачем,
замість договору на правову допомогу,
як то визначено в Законі України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
укладено договір про надання юридичних
послуг, а оплата за договором здійснена
не на рахунок адвоката як самозайнятої
особи, а на рахунок СПД - фізичної особи
ОСОБА_3

У додаткових поясненнях до відзиву від
22.04.2014 р. відповідач просить зменшити
розмір штрафних санкцій до суми, яка не
перевищує 1000 грн. у зв'язку із
перебуванням відповідача у вкрай
тяжкому фінансовому становищі.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримала позицію,
викладену у відзиві на позовну заяву та
додаткових поясненнях до нього.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2013 р. між ТОВ «Еколіс» (Постачальник,
позивач у справі) та ПАТ
«Запоріжтранформатор» (Покупець,
відповідач у справі) укладено Договір
поставки № MS000518 (далі - Договір
поставки), за умовами якого
Постачальник зобов'язується передати
(поставити) в обумовлені строки Покупцю
товар (товари), а Покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити за нього грошову суму (п. 1.1
Договору поставки).

За приписами пунктів 2.1, 2.2 Договору
поставки, поставці за цим договором
належить наступний товар:
лісоматеріали, пиломатеріали. Загальна
кількість товару, що підлягає поставці,
його дольове співвідношення
(асортимент, сортамент, номенклатура)
за сортами, групами, підгрупами, видами,
марками, типами, розмірами
визначається специфікаціями, які є
невід'ємною частиною цього договору.

Постачальник одночасно з переданням
товару передає Покупцю документи, що
стосуються товару: рахунок-фактура,
податкова накладна, накладна на товар,
сертифікат якості (сертифікат
відповідності) ( п. 2.3 Договору
поставки).

Відповідно до п. 3.1 Договору поставки,
товар поставляється в наступні строки:
протягом 10-ти робочих днів з моменту
підписання відповідної специфікації,
якщо інше не передбачено в
специфікаціях до цього договору.

За умовами п. 3.2 Договору поставки,
товар поставляється Покупцю на умовах
DDP, склад Покупця (м. Запоріжжя,
Дніпропетровське шосе, 3) відповідно
Інкотермс в редакції 2000 року, якщо інше
не передбачено в специфікаціях до
цього договору.

Ціна товару визначається
специфікаціями, які є невід'ємною
частиною цього договору. Ціна договору
на момент його укладення (специфікація
№ 1 до цього договору) складає 46900 грн.
Ціна договору корегується Сторонами
шляхом зазначення про це у послідуючих
специфікацій (п. 5.1, 5.2 Договору
поставки).

Специфікаціями № 2 від 11.06.2013 р., № 3 від
04.07.2013 р. та № 4 від 31.07.2013 р. ціну
Договору поставки Сторонами було
збільшено до 467600 грн., в т.ч. ПДВ.

Покупець оплачує товар у наступному
порядку: 100% від вартості поставленого
товару (товарів) протягом 30 календарних
днів з моменту поставки товару, якщо
інше не передбачено в специфікаціях до
цього договору (п. 5.4 Договору поставки).

Специфікацією № 4 від 31.07.2013 р. до
Договору поставки передбачались
наступні умови оплати: відстрочка
платежу на протязі 45 календарних діб з
моменту поставки товару на склад
покупця.

Відповідно до п. 7.1 Договору поставки,
цей договір набирає сили з моменту його
підписання Сторонами й діє до 31 травня
2014 р.

На виконання умов Договору поставки
було поставлено відповідачу товар на
суму 205205,09 грн. Взяті останнім на себе
зобов'язання щодо своєчасної оплати за
поставлений товар ним не виконані.

Предметом розгляду по даній справі є
стягнення з відповідача 229992,86 грн., з
яких: 205205,09 грн. - основний борг за
Договором поставки № MS000518, 12679,08 грн. -
пеня, 8948,44 грн. - інфляційне збільшення
суми основного боргу, 3160,25 грн. - 3%
річних від суми основного боргу, а
також позивач просить стягнути з
відповідача судові витрати, які
складаються з судового збору у розмірі
4599,86 грн. та витрат на оплату послуг
адвоката у розмірі 5600 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши учасників процесу, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору поставки.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про
купівлю-продаж…

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Факт отримання відповідачем товару за
Договором поставки на загальну суму
205205,09 грн. підтверджується належними
доказами: видатковими накладними № 434
від 02.07.2013 р., № 536 від 20.08.2013 р. та № 619 від
01.10.2013 р., підписаними представниками
обох сторін та скріпленими печатками
підприємств, та не заперечується
відповідачем.

Згідно з нормами ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Пунктом 5.4 Договору поставки сторони
визначили, що Покупець оплачує товар у
наступному порядку: 100% від вартості
поставленого товару (товарів) протягом
30 календарних днів з моменту поставки
товару, якщо інше не передбачено в
специфікаціях до цього договору.
Специфікацією № 4 від 31.07.2013 р. до
Договору поставки передбачались
наступні умови оплати: відстрочка
платежу на протязі 45 календарних діб з
моменту поставки товару на склад
покупця.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання повинне
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
зазначених Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Заборгованість в сумі 205205,09 грн. на
момент розгляду справи в суді
відповідачем не сплачена, тому вимога
про її стягнення на є законною та
обґрунтованою.

Окрім вимоги про стягнення основного
боргу позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 12679,08 грн. -
пені, 8948,44 грн. - інфляційних збільшень
суми основного боргу, 3160,25 грн. - 3%
річних від суми основного боргу, а
також судові витрати.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання
грошового зобов'язання кредитор має
право стягнути, а боржник повинен
сплатити, крім основного боргу, також
втрати від інфляційних процесів та
річні відсотки за весь час
прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору поставки,
за прострочення виконання грошового
зобов'язання винувата Сторона
зобов'язана сплатити другій Стороні
відсотки в розмірі 3% річних від
неоплаченої суми.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
вимоги про стягнення з нього 3% річних
та інфляційних втрат заявлено
позивачем обґрунтовано. Перевіривши
наданий позивачем розрахунок 3% річних,
суд дійшов висновку, що він є вірним,
стягненню підлягають річні в загальній
сумі 3160,25 грн. (за період з 03.08.2013 р. по
23.04.2014 р. за видатковою накладною № 434;
за період з 08.10.2013 р. по 23.04.2014 р. за
видатковою накладною № 536; за період з
19.11.2013 р. по 23.04.2014 р. за видатковою
накладною № 619). Перевіривши наданий
відповідачем розрахунок інфляційних
втрат, суд дійшов висновку, що він є
невірним, стягненню підлягають
інфляційні втрати в сумі 7682,82 грн. (за
період з серпня 2013 р. по березень 2014 р.
за видатковою накладною № 434; за період
з жовтня 2013 р. по березень 2014 р. за
видатковою накладною № 536; за період з
грудня 2013 р. по березень 2014 р. за
видатковою накладною № 619).

Відповідно до ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезгаданого Закону
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

За приписами п. 6.3.1.1 Договору поставки
сторони погодили, за прострочення
виконання зобов'язань за цим договором
винувата Сторона сплачує другій
Стороні пеню в розмірі 0,1% від ціни
невиконаного зобов'язання за кожен
день прострочення.

Положенням ч. 6 ст. 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Діючим господарським законодавством
не передбачена можливість нарахування
пені більше ніж за півроку і цей строк є
присічним.

Суд приймає до уваги зауваження,
викладені відповідачем у відзиві на
позовну заяву та додаткових поясненнях
до нього, та перевіривши наданий
позивачем розрахунок пені, з
урахуванням вищезазначених вимог
законодавства, дійшов висновку, що
заявлена позивачем вимога про
стягнення пені підлягає задоволенню в
загальному розмірі 12443,14 грн. (за період
з 03.08.2013 р. по 03.02.2014 р. за видатковою
накладною № 434; за період з 08.10.2013 р. по
08.04.2014 р. за видатковою накладною № 536;
за період з 19.11.2013 р. по 23.04.2014 р. за
видатковою накладною № 619).

Щодо вимоги про стягнення витрат на
послуги адвоката.

Суд відзначає, що при вирішенні питання
щодо відшкодування витрат сторони,
пов'язаних з оплатою послуг адвоката,
слід виходити з того, що надання
правової допомоги повинно бути
пов'язано із веденням відповідної
справи в господарському суді.
Зазначена позиція викладена у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України». При
цьому, відшкодування цих витрат
здійснюється за наявності
документального підтвердження витрат,
як-то: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Позивачем у складі судових витрат
заявлено до стягнення 5600 грн. за
договором № 107/14 про надання юридичних
послуг (предметом якого є стягнення
заборгованості з ПАТ
«Запоріжтранформатор»). Послуги
адвоката ОСОБА_3 за надання юридичних
послуг становлять 5600 грн. (відповідно
до розрахунку адвокатських витрат).

ОСОБА_3 займається адвокатською
діяльністю на підставі свідоцтва № 1695,
витрати підтверджено платіжним
дорученням № 230 від 04.03.2014 р. про сплату
5600 грн. та актом приймання-передачі
юридичних (адвокатських) послуг за
Договором № 107/14 від 21.02.2014 р., що
свідчить про наявність
документального підтвердження таких
витрат, а тому вимога про стягнення
витрат, пов'язаних з оплатою послуг
адвоката, підлягає задоволенню
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Суд відхиляє клопотання про зменшення
розміру штрафних санкцій, оскільки
вони не є такими, що значно перевищують
розмір збитків або є надмірно великими,
як того вимагає чинне законодавство.

Судові витрати у відповідності до ст. 44,
49 ГПК України покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Крім того, судом встановлено, що при
подані позову до суду позивачем, з
урахуванням заяви від 17.04.2014 р.,
переплачено судового збору в сумі 110,79
грн., який підлягає поверненню на
підставі відповідної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»
(69600, м. Запоріжжя, Дніпропетровське
шосе, буд. 3, код ЄДР 00213428) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еколіс» (83017, м.
Донецьк, вул. Овнатаняна, буд. 22А,
кімната 304, код ЄДР 36560943) 205205 (двісті
п'ять тисяч двісті п'ять) грн. 09 коп. -
основний борг за Договором поставки №
MS000518, 12443 (дванадцять тисяч чотириста
сорок три) грн. 14 коп. - пеня, 7682 (сім
тисяч шістсот вісімдесят два) грн. 82
коп. - інфляційне збільшення суми
основного боргу, 3160 (три тисячі сто
шістдесят) грн. 25 коп. - 3% річних від суми
основного боргу, а також судові
витрати, які складаються з судового
збору у розмірі 4569 (чотири тисячі
п'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 83 коп. та
витрат на оплату послуг адвоката у
розмірі 5563 (п'ять тисяч п'ятсот
шістдесят три) грн. 44 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 24.04.2014 р.

Суддя
В.М. Хуторной