ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 березня 2014 року Справа № 910/8866/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Козир Т.П.,
Бакуліної С.В., Кота О.В., Малетича М.М.,
Панової І.Ю., розглянувши
заявуКомунального підприємства
Київської міської ради "Телекомпанія
Київ"

про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 19.12.2013у
справі №910/8866/13за позовом Комунального
підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" до
Комунального підприємства Київської
міської ради "Телекомпанія
Київ"простягнення 40 910, 65 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.08.2013 позов задоволено.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
07.11.2013 рішення господарського суду
скасовано, у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.12.2013 касаційну скаргу
Комунального підприємства
"Київжитлоексплуатація" задоволено,
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013 у справі
№910/8866/13 скасовано, а рішення
Господарського суду міста Києва від
12.08.2013 залишено в силі.

Комунальне підприємство Київської
міської ради "Телекомпанія Київ"
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
19.12.2013, в якій просить скасувати дане
судове рішення повністю.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 09.07.2013
у справі №5009/3877/12 та від 11.12.2013 у справі
№908/1825/13, мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
ГПК України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
19.12.2013 у справі №910/8866/13, про перегляд
якої подано заяву, виходячи з
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову щодо стягнення вартості
спожитої теплової енергії з огляду на
те, що відповідач не розрахувався в
період опалювального сезону 2011-2012
років за спожиту ним теплову енергію,
яка постачалась в орендоване
відповідачем приміщення за
відсутності укладеного договору. При
цьому, даного висновку суд касаційної
інстанції дійшов з урахуванням того, що
вартість спожитої відповідачем
теплової енергії, була оплачена
енергопостачальній компанії
позивачем; за умовами договору
суборенди вартість фактично спожитих
комунальних послуг відповідачем
(суборендарем) оплачується окремо.

Водночас у постанові від 09.07.2013 у справі
№5009/3877/12, на яку посилається заявник,
виходячи з встановлених попередніми
судовими інстанціями обставин справи,
суд касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову щодо стягнення
вартості безпідставно набутої
теплової енергії з огляду на
недоведення позивачем факту
підключення спірних приміщень
відповідача до опалення і факту
споживання відповідачем теплової
енергії у спірний період в обсязі,
зазначеному позивачем.

У постанові від 11.12.2013 у справі №908/1825/13,
на яку посилається заявник, виходячи з
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову щодо стягнення
заборгованості по оплаті безпідставно
спожитої теплової енергії з огляду на
те, що позивачем не надано актів про
підключення та відключенні приміщення
відповідача до опалення та доказів, які
б підтверджували подачу теплової
енергії в зазначеному позивачем обсязі
у спірний період, матеріли справи
взагалі не містять доказів, які
підтверджують надання послуг за
опалення саме відповідачу.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
фактичних обставин справи, залежно від
яких суд касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків та
застосував відповідні норми
матеріального права.

За таких обставин відсутні визначені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11114- 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству
Київської міської ради "Телекомпанія
Київ" у допуску справи №910/8866/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Т. Козир Судді С.
Бакуліна О. Кот М. Малетич І.
Панова