КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р. Справа№ 37/353

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі

судового засідання: Джужа Р.Є.

за участі представників:

позивача Кравчик С.М. - дов. від
25.15.2013р. № 91/2013/12/25-2:

відповідача не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи

повідомлений належним
чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Комунального
підприємства по утриманню та
експлуатації

житлового фонду
«Липкижитлосервіс»

на рішення Господарського суду
міста Києва від 25.12.2013 р.

у справі № 37/353 (суддя:
Гавриловська І.О. )

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"

в особі структурного
відокремленого підрозділу

"Енергозбут
"Київенерго"

до Комунального
підприємства по утриманню та
експлуатації

житлового фонду
«Липкижитлосервіс»

про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію в сумі

218 804, 82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "Київенерго" в особі
Структурного відокремленого
підрозділу "Енергозбуд Київенерго"
звернувся до Господарського суду
міста Києва з позовом до відповідача КП
по утриманню та експлуатації житлового
фонду "Липкижитлосервіс" про стягнення
173 743,37 грн. боргу за спожиту теплову
енергію, 38 606,65 грн. інфляційної
складової боргу та 6 454,80 грн. 3% річних
у зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за Договором
від 01.07.05 р. № 520620 на постачання
теплової енергії у гарячій воді за
період з 01.05.06 р. до 01.05.09 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 р. № 37/353 позов задоволено
частково, стягнуто з КП по утриманню та
експлуатації житлового фонду
"Липкижитлосервіс" на користь ПАТ
"Київенерго"
167 385 грн. 89 коп. основного боргу, 38 606
грн. 65 коп. інфляційної складової боргу,
6 454 грн. 80 коп. трьох відсотків річних.
Позовне провадження в частині
стягнення 6 357, 48 грн. основного боргу
припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

Не погоджуючись з вказаним Рішенням,
відповідач КП по утриманню та
експлуатації житлового фонду
"Липкижитлосервіс" звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій
просив Рішення Господарського суду м.
Києва від 10.12.2013 р. у даній справі
скасувати в частині стягнутої з нього
заборгованості у розмірі 212 447,34 грн.
прийняти нове судове рішення, яким у
позові відмовити у повному обсязі.

У доводах апеляційного оскарження
відповідач посилається на те, що судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваного Рішення всупереч
приписам ст. 65 ГПК України не вчинені
необхідні дії по підготовці справи до
розгляду, та стверджує про те, що
"подібні вимоги позивача є незаконними,
що зокрема підтверджуються практикою
взаєморозрахунків між позивачем та
відповідачем у даній справі".

ПАТ Київенерго у своєму письмовому
відзиві на апеляційну скаргу зазначає
про те, що прийняте Рішення у даній
справі є законним та таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Ухвалою КАГС від 24.01.2014 р. № 37/353
порушено апеляційне провадження за
скаргою відповідача КП по утриманню та
експлуатації житлового фонду
"Липкижитлосервіс" та призначено
судове засідання на 19.02.2014р.

У останнє судове засідання від 24.03.2014 р.
представник відповідача не з'явився,
однак про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, що підтверджується зворотнім
поштовим повідомленням №
467, що залучене до матеріалів
справи (а.с. 113).

Враховуючи, що відповідача повідомлено
належним чином про судове засідання
від 24.03.2014р. та зважаючи на те, що
відстуність представника відповідача
не перешкоджає розгляду справи,
колегія суддів продовжила розгляд
апеляційної скарги по суті за наявними
матеріалами даної справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши усні пояснення
представника позивача, дійшла висновку
апеляційну скаргу Комунального
підприємства по утриманню та
експлуатації житлового фонду
"Липкижитлосервіс" залишити без
задоволення, Рішення Господарського
суду міста Києва від 25.12.2013 р. № 37/353
залишити без змін, приймаючи до уваги
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, між
Акціонерною енергопостачальною
компанією "Київенерго", яка
перейменована на Публічне акціонерне
товариство "Київенерго", в особі
структурного підрозділу "Енергозбут
Київенерго" (постачальник) та
Комунальним підприємством по
утриманню та експлуатації житлового
фонду "Липкижитлосервіс" (споживач) був
укладений Договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
01.07.2005 р. № 520620, відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується виробити
та поставити теплову енергію споживачу
для потреб опалення та гарячого
водопостачання, а споживач
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов, викладених у даному
Договорі.

Умови зазначеного Договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором енергопостачання.

У відповідності до частини 1 статті 275
ГК України, за договором
енергопостачання підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Пунктом 2.1 Договору від 01.07.2005 р. № 520620
визначено, що при виконанні умов даного
договору, а також при вирішенні всіх
питань, що не обумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
тарифами, затвердженими Київською
міською державною адміністрацією
(КМДА), чинним законодавством України,
правилами користування тепловою
енергією, нормативними актами з питань
користування, обліку та
взаєморозрахунків за енергоносії.

Згідно з п. 2.2.1 Договору від 01.07.2005 р. №
520620, постачальник зобов'язується
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на межу
балансової належності із споживачем
(додатки 3, 4) для потреб опалення - в
період опалювального сезону; для
гарячого водопостачання - протягом
року, згідно з заявленими споживачем
величинами приєднаного теплового
навантаження, зазначеними в додатку 1.

Відповідно до п. 2.3.1 вищезазначеного
договору, споживач зобов'язується
дотримуватись кількості споживання
теплової енергії за кожним параметром
в обсягах, які визначені у Додатку 1, не
допускаючи їх перевищення; своєчасно
оплачувати вартість спожитої теплової
енергії в терміни та за тарифами,
зазначеними у Додатку 2.

Згідно з пунктами 2 і 3 Додатку № 2 до
Договору від 01.07.2005 р. № 520620, у разі
встановлення у споживача будинкових
комерційних приладів обліку теплової
енергії - кількість спожитої ним
теплової енергії в розрахунковому
періоді визначається відповідно до
показників цих приладів, встановлених
на межі балансової належності (додатки
3 і 4); у разі встановлення будинкових
приладів обліку теплової енергії
споживача не на межі балансової
належності, до обсягів теплової
енергії, визначених цими приладами
обліку, споживачем додаються теплові
втрати на дільниці тепломережі з межі
поділу балансової належності до місця
встановлення приладів обліку згідно з
п. 1.3. додатку 1.

У відповідності до п. п. 4 і 5 Додатку № 2
до Договору від 01.07.2005 р. № 520620, дата
зняття споживачем показників
будинкових приладів обліку - по 25 число
поточного місяця; споживач, що має
будинкові прилади обліку, щомісячно
надає постачальнику Звіт по фактичному
споживанню теплової енергії в МВРТ-5
за адресою: м. Київ, вул. Товарна, 1 - не
пізніше 28 числа поточного місяця.

Згідно з п. 7 Додатку № 2 до Договору від
01.07.2005 р. № 520620, у випадку підключення
декількох споживачів без будинкових
комерційних приладів обліку теплової
енергії до центрального теплового
пункту (ЦТП) - від загального споживання
теплової енергії, визначеної за
комерційними приладами обліку
встановленими на ЦТП, віднімаються
обсяги споживання теплової енергії,
визначені по будинкових комерційних
приладах обліку споживачів, а залишок
обсягу спожитої теплової енергії
розподіляється між споживачами без
будинкових комерційних приладів
обліку теплової енергії пропорційно до
їх договірних навантажень.

Пунктом 8 додатку № 2 до Договору від
01.07.2005 р. № 520620 визначено, що у разі
відсутності у споживача будинкових
комерційних приладів обліку, кількість
спожитої ним теплової енергії в
розрахунковому періоді визначається:

- на опалення - як множення
кількості годин споживання теплової
енергії за місяць на величину
годинного теплового навантаження,
зазначеного в додатках 1, 6, 7 з
урахуванням середньомісячної
температури теплоносія;

- на гаряче водопостачання -
як множення кількості діб споживання
за місяць на величину добового
теплового навантаження, зазначеного в
додатках 1, 6, 7 з урахуванням
середньомісячної температури
теплоносія.

Пунктом 9 вищезазначеного Додатку № 2,
визначено, що споживач щомісячно з 12 по
15 число отримує в МВРТ № 5 за адресою: м.
Київ, вул. Товарна, 1 оформлену
постачальником платіжну
вимогу-доручення на суму, яка включає
загальну вартість теплової енергії
поточного місяця та кінцеве сальдо
розрахунків на початок поточного
місяця за мінусом суми фактично
сплаченої теплової енергії в поточному
місяці; табуляграму фактичного
споживання за попередній період та Акт
звірки, який оформлює і повертає один
примірник постачальнику протягом двох
днів з моменту їх одержання.

Згідно з п. 10 Додатку № 2 до Договору від
01.07.2005 р. № 520620, споживач щомісячно
забезпечує не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим оплату
коштів від населення за фактично
спожиту теплову енергію на транзитний
рахунок ГІОЦ КМДА та до 25 числа
поточного місяця сплачує вартість
теплової енергії, яка використовується
орендарями, на рахунок постачальника
згідно з його розрахунком.

Позивачем в обґрунтування позовних
вимог було надано суду першої
інстанції належним чином завірені
копії облікових карток відповідача за
період з травня 2006 р. до квітня 2009 р., за
якими загальна сума спожитої
відповідачем теплової енергії за
період з 01.05.06 р. до 01.05.09 р. становила 469
322, 800 грн.

Місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку, що позивачем були
належним чином виконані зобов'язання
за Договором від 01.07.2005 р. № 520620, тоді як
відповідач свої зобов'язання щодо
своєчасної оплати за спожиту теплову
енергію виконав частково, у зв'язку з
чим, станом на 01.05.2009 р. у нього виникла
заборгованість у розмірі 173 743, 37 грн.

Судом першої інстанції було
встановлено, що основний борг за
спожиту теплову енергію за Договором
від 01.07.2005 р. № 520620 у розмірі 6 357, 48 грн.
був погашений відповідачем після
порушення провадження у даній справі,
тому суд правомірно на підставі п. 1-1 ст.
80 ГПК України припинив провадження в
цій частині справи за відсутності
предмету спору.

ПАТ "Київенерго" просило суд першої
інстанції стягнути з відповідача 38 606, 65
грн. інфляційної складової боргу та 6 454,
80 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
Договором постачання теплової енергії
у гарячій воді від 01.07.2005 р. № 520620 та
додатками до нього.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625
Цивільного кодексу України встановлює
виняток із загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Місцевим господарським судом
встановлено, що вірним є період
нарахування інфляційних збитків з
червня 2006 р. до квітня 2009 р. без
виключення місяців, у яких індекс
інфляції менший одиниці.

Таким чином, оскільки матеріалами
справи підтверджується прострочення
виконання відповідачем грошового
зобов'язання за Договором від 01.07.2005 р.
№ 520620, то з нього, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України, за
розрахунком позивача, перевіреним
судом, підлягають стягненню 38 606, 65 грн.
інфляційної складової боргу та 6 454, 80
грн. трьох відсотків річних за період з
червня 2006 року до квітня 2009 року
включно.

Місцевий господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
часткового задоволення позову ПАТ
"Київенерго" до Комунального
підприємства по утриманню та
експлуатації житлового господарства
"Липкижитлосервіс", а саме - стягнув з
відповідача на користь позивача
167 385 грн. 89 коп. основного боргу, 38 606
грн. 65 коп. інфляційної складової боргу,
6 454 грн. 80 коп. трьох відсотків річних,
припинивши провадження у справі по
сплаченій сумі основного боргу 6 357,48
грн..

Колегія суддів, вивчивши та
проаналізувавши доводи апеляційного
оскарження, що наведені в апеляційній
скарзі відповідача КП по утриманню та
експлуатації житлового господарства
"Липкижитлосервіс", вважає їх
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки критичні зауваження
скаржника до Порядку розрахунків,
обумовленого Договором від 01.07.05 р. №
520620 на постачання теплової енергії у
гарячій воді, не звільняють його від
обов'язку строгого виконання умов
цього Договору щодо своєчасної сплати
отриманої теплової енергії у гарячій
воді.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції у повному обсязі досліджено
обставини справи та надана їм належна
правова оцінка, підстав для зміни чи
скасування оскарженого судового
Рішення не вбачає.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України
судовий збір за апеляційний перегляд
справи покладається на відповідача
Комунальне підприємство по утриманню
та експлуатації житлового фонду
"Липкижитлосервіс.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача
Комунального підприємства по
утриманню та експлуатації житлового
фонду "Липкижитлосервіс" залишити без
задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 р. № 37/353 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014р. № 37/353
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014р. №37/353
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 37/353 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

Л.В. Кропивна