ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 р.
Справа № 914/126/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О. при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Партнер
Дістрібьюшн", м.Сімферополь, АР Крим

до відповідача Товариства з обмежено
відповідальністю "Захід Авто Центр",
м.Львів

про стягнення 187 968,00 грн.
заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача Гуменчук О.В. - представник
( довіреність 85 від 01.01.2013р);

від відповідача Цитульський В.І. -
представник (довіреність № б/н від
17.02.2014р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали.

Згідно клопотання представника
відповідача запис розгляду судової
справи здійснюється за допомогою
технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу
"Оберіг".

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством
з обмеженою відповідальністю "Партнер
Дістрібьюшн" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід Авто Центр" про
стягнення заборгованості за договором
поставки 193 731,39 грн. з яких 153 888,91 грн.
основний борг, 12 142,47 грн. пеня та 27 700,01
грн. відсотків річних.

Хід розгляду справи викладено в
ухвалах суду.

Ухвалою суду від 05.03.2014р. було
відмовлено у задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн"
про забезпечення позову (вх.№805/14 від
19.02.2014р.), у зв'язку із відсутністю
обґрунтованих підстав. Цією ж ухвалою
суду було відмовлено у задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід Авто Центр" про
призначення комплексної судової
експертизи та зупинення провадження у
справі (вх.№797/14 від 19.02.2014р.) у зв'язку із
недоведеністю відповідачем наявності
дійсних підстав для застосування
спеціальних знань для встановлення
фактичних даних, що входять до предмета
доказування даної справи.

В судовому засіданні 19.02.2014р.
представник позивача подав заяву про
уточнення позовних вимог (вх.№807/14 від
19.02.2014р.), у якій просить суд стягнути з
ТзОВ «Захід Авто Центр» на користь ТзОВ
«Партнер Дістрібьюшн» суму
заборгованості в розмірі 191
842,62 грн., з яких 149 700,29 грн. основного
боргу, 11 022,26 грн. пені, 27 245,45 грн.
відсотків річних. Зважаючи на те що,
представник позивача у поданому ним
уточненні позовних вимог неправильно
визначив загальну суму боргу 191 842,62
грн., супровідним листом (вх.№13533/14 від
28.03.2014р.) позивачем її уточнив.

Відтак позивач просить стягнути з
відповідача 187 968,00 грн. з яких
основний борг в сумі 149 700,29 грн., пеня в
сумі 11 022,26 грн., 0,1 % річних в сумі 27 245,45
грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги із урахуванням
поданого ним уточнення підтримав
повністю та просив позов задоволити в
цій сумі.

Представник відповідача проти позову
заперечив посилаючись на поданий ним
відзив (вх. № 7158/14 від 19.02.2014р.), у якому
зазначає, що долучені до матеріалів
справи товарно-транспортні накладні не
доводять отримання відповідачем
товару. Окрім того, зазначає, що
керівник відповідача
товарно-транспортних накладних не
підписував, а також заперечує щодо
підписання керівником відповідача та
скріплення печаткою відповідача акту
звірки розрахунків за період з 01.05.2012р.
по 10.07.2013р. та гарантійного листа від
17.10.2013р. Водночас, представник
відповідача стверджує, що у матеріалах
справи не міститься жодного замовлення
на поставку товару чи узгодженої з боку
відповідача специфікації товару. Тоді
як договором поставки від 23.03.2012р. не
визначено вимог щодо асортименту та
кількості товару.

Представник відповідача також подав
заяву (вх.№11190/14 від 17.03.2014р.) про
застосування строку позовної давності
до вимог про стягнення пені, у зв"язку з
чим просив відмовити у задоволенні
нарахованої позивачем суми.

Крім цього, представник відповідача
подав пояснення щодо стягнення 0,1
відсотка річних та пені (вх.№13779/14 від
01.04.2014р.), у якому відповідач зазначає,
що позивачем неправильно здійснено
коригування основної суми
заборгованості (по товару,
викресленому в накладних). При цьому,
стверджує, що корегування має бути 1
620,62 грн., а не 1 548,42 грн. Тобто, сума
основного боргу має становити 149 628,00
грн., а не 149 700,29 грн. як розраховано
позивачем. Відповідач також зазначає,
що позивачем значно завищено
розрахунок 0,1 процентів річних. Як
приклад представник відповідача
посилається на розрахунок 0,1 процентів
річних по накладній №НЛВ 015598 на суму 4
897,36 грн.; де кількість днів
прострочення становить 595, а розмір 0,1
процентів річних позивачем
розраховано в сумі 891,32 грн. В той час як
згідно розрахунку відповідача така
сума повинна становити 7,84 грн. На
додаток, відповідач стверджує, що акт
звірки за період з 01.05.2012р. по 10.07.2013р. не
може свідчити про визнання боргу
відповідачем, оскільки акт не містить
дати підписання, а тому неможливо
визначити коли саме він був підписаний.
Відповідач зазначив, що гарантійний
лист підписаний неуповноваженою
особою на вчинення такого роду дій. При
цьому даний акт звірки та гарантійний
лист стосується суми боргу 84 742,67 грн.
Ним не охоплюються накладні за період з
28.04.2012р. по 24.05.2012р., а також накладні від
25.05.2012р. №НЛВ-030327 від 26.05.2012р.; №НЛВ 031220
на загальну суму 66 204,38 грн.

Представник відповідача також подав
додаткове пояснення (вх.№13780/14 від
01.04.2014р.), у якому зазначає, що на
підтвердження факту отримання товару
відповідачем в судовому засіданні
05.03.2014р. позивачем долучено до
матеріалів справи податкові накладні
та маршрутні листи. Однак, на думку
відповідача та керуючись нормативними
положеннями, ні податкові накладні, ні
маршрутні листи не можуть оцінюватися
як належні та допустимі докази
отримання товару відповідачем. Так,
податкова накладна не підтверджує
факту здійснення господарської
операції, а є підставою для ведення
податкового обліку. Маршрутний лист є
документом для визначення та обліку
роботи автомобільного транспортного
засобу, тобто дорожнім листом і не може
свідчити про факт отримання чи
неотримання товару відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши доводи та
заперечення представників сторін, суд,-

встановив:

23.03.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Захід Авто
Центр" (покупець) було укладено договір
поставки №468/12 (далі по тексту -
договір), відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця -товар, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
товар у порядку, визначеному умовами
цього договору.

Разом з тим, договором передбачено, що
товар поставляється партіями. Покупець
зобов'язаний надати постачальнику
документ-довіреність (кільцева
довіреність) з переліком осіб, яким
доручається право на отримання / прийом
товару, завірену підписом керівника та
бухгалтера і скріплену печаткою, що є
додатком №1 до цього договору, або
надавати довіреність суворої
звітності на отримання товарно -
матеріальних цінностей від
постачальника, на окрему партію
поставки (п.п.1.1,1.3 договору).

Згідно з п. 3.1. договору постачальник
зобов'язаний поставити товар на умовах
DDP (Інкотермс 2000) за адресою, яка
зазначена в засвідчених покупцем
копіях ліцензій, як місце здійснення
діяльності, або за адресою, яка
зазначена в довідці п.1.2 цього договору.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що
постачання товару здійснюється зі
складу постачальника силами та за
рахунок постачальника. Право власності
на товар переходить до покупця з
моменту отримання товару і відмітки
покупця про це у накладній
постачальника. Датою поставки
вважається дата отримання товару
покупцем, відповідно до накладної.
Товаросупроводжувальна документація -
накладні є невідґємною частиною
договору.

Відповідно до п.3.4 договору
встановлено, що підпис уповноваженого
представника покупця в накладній на
товар засвідчує, що товар прийнятий
покупцем від постачальника за
кількістю та за якістю. Претензії
покупця, щодо якості товару, після
підписання ним накладної на товар
розглядаються та задовольняються
постачальником в окремому порядку,
який визначається постачальником в
кожному випадку окремо.

Договір встановлює умови щодо
кількості, асортименту товару. Так,
пункт 4.1 договору передбачає, що
кількість, асортимент товару
визначається покупцем у замовленні та
зазначається постачальником у
видатковій накладній на товар.

Згідно з п.п.5.1-5.2 договору ціна на товар
зазначається постачальником у
видатковій накладній на товар.
Загальну суму договору складає сума
товару, отриманого по всім накладним.

Крім того, п.5.6 договору передбачає, що
за підсумками кожного місяця
постачальником надаються покупцю акти
звірки взаєморозрахунків. Покупець
зобов'язаний підписати та повернути
постачальнику акт звірки
взаєморозрахунків, протягом 10 днів, з
моменту його направлення
постачальником, або в такий самий строк
надати письмові мотивовані зауваження.
В разі якщо постачальник у
вищезазначений термін не отримає
підписаний акт звірки
взаєморозрахунків або мотивовані
зауваження на нього - акт вважається
погодженим покупцем, а суми
розрахунків - підтвердженими.

Порядок розрахунків регламентується
п.п.6.1-6.2 договору, зокрема розрахунки за
товар здійснюються покупцем протягом 7
(семи) календарних днів з дня отримання
товару, шляхом перерахування грошових
коштів на рахунок постачальника або, за
домовленістю сторін, готівкою через
касу постачальника. Датою оплати
покупцем вартості отриманого від
постачальника товару є дата
зарахування цих грошових коштів на
рахунок постачальника, або з дати
оформлення прибутково-касових
документів.

В силу п.п.7.1 та 7.2 договору у випадку
порушення покупцем термінів оплати
вартості одержаного від постачальника
товару, покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу, за
кожен день порушення термінів оплати. У
випадку, якщо покупець протермінував
виконання грошового зобов'язання, а
саме - терміни оплати вартості,
одержаного від постачальника, товару
на строк більше ніж 10 календарних днів,
покупець сплачує постачальнику
відсотки річних з розрахунку 0,1 (нуль
цілих одна десята) відсотка, від суми
боргу, за кожний день протермінування
оплати.

На виконання вимог договору позивачем
було поставлено відповідачу товар
згідно товарно-транспортних накладних
за період з 28.04.2012р. по 29.06.2012р. на
загальну суму 151 248,71 грн. При цьому, при
проведенні розрахунку позивачем було
вказано корегування сум на загальну
суму 1548,42 грн.

Таким чином, загальна сума
поставленого товару згідно
товарно-транспортних наявних у
матеріалах справи із врахуванням
корегування сум становить 149 755,69 грн.

В порушення умов договору, відповідач
не здійснив жодних проплат за
поставлений йому товар.

Відповідач надіслав на адресу позивача
гарантійний лист від 17.10.2013р. в якому
визнав заборгованість в сумі 84 742,67 грн.
згідно договору поставки №468/12 від
23.03.2012р.

Крім того, між сторонами підписано акт
звірки взаєморозрахунків за період з
01.05.2012р. по 10.07.2013р. згідно якого борг
ТзОВ «Захід Авто Центр» перед ТзОВ
«Партнер Дістрібьюшн» становить 84 742,67
грн.

Позивач керуючись умовами п.п.7.1.-7.2.
договору, у зв'язку із простроченням
оплати за поставлену партію товару при
поданні позову нарахував відповідачу
пеню в сумі 12 142,47 грн. та 0,1
% річних в сумі 27 700,01 грн.

Згідно заяви про уточнення позовних
вимог позивач зменшив позовні вимоги
та просить суд стягнути з відповідача
187 968,00 грн. заборгованості, з яких 149 700,29
грн. основного боргу, 11 022,26 грн. пені, 27
245,45 грн. 0,1 % річних.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. За умовами ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, але при укладенні договору
сторони повинні керуватися вимогами
Цивільного кодексу України, іншими
актами цивільного законодавства.

Між сторонами було укладено договір
поставки №468/12 від 23 березня 2012р.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст.265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

На виконання умов договору поставки
№468/12 від 23.03.2012р. позивач поставив
відповідачу товар згідно наступних
товарно-транспортних накладних:

№ НЛВ-015114 від 28.04.2012р. на суму 645,00 грн.;

· № НЛВ-015113 від 28.04.2012р. на суму 52,26
грн. ;

· № НЛВ-015112 від 28.04.2012р. на суму 1
632,20 грн. ;

· № НЛВ-015071 від 28.04.2012р. на суму 620,97
грн. ;

· № НЛВ-015069 від 28.04.2012р. на суму 1
279,31 грн. ;

· № НЛВ-015451 від 28.04.2012р. на суму 1
052,88 грн. ;

· № НЛВ-015435 від 28.04.2012р. на суму 1
241,21 грн. ;

· № НЛВ-015596 від 28.04.2012р. на суму 3
154,80 грн. ;

· № НЛВ-015597 від 28.04.2012р. на суму 2
185,42 грн. ;

· № НЛВ-015598 від 28.04.2012р. на суму 4
897,36 грн.;

· № НЛВ-016882 від 01.05.2012р. на суму 982,34
грн. ;

· № НЛВ-017149 від 02.05.2012р. на суму 3
014,98 грн.;

· № НЛВ-017154 від 02.05.2012р. на суму 1
881,56 грн. ;

· № НЛВ-017150 від 02.05.2012р. на суму 2
572,36 грн. ;

· № НЛВ-017171 від 02.05.2012р. на суму 4
552,52 грн. ;

· № НЛВ-018545 від 04.05.2012р. на суму 1
457,66 грн. ;

· № НЛВ-018549 від 04.05.2012р. на суму 656,02
грн.;

· № НЛВ-018845 від 04.05.2012р. на суму 1
429,56 грн. ;

· № НЛВ-019147 від 04.05.2012р. на суму 1
319,58 грн. ;

· № НЛВ-019149 від 04.05.2012р. на суму 331,16
грн. ;

· № НЛВ-019175 від 04.05.2012р. на суму 958,00
грн. ;

· № НЛВ-019176 від 04.05.2012р. на суму 226,40
грн. ;

· № НЛВ-020073 від 07.05.2012р. на суму 391,56
грн. ;

· № НЛВ-020570 від 08.05.2012р. на суму 482,26
грн. ;

· № НЛВ-020571 від 08.05.2012р. на суму 471,50
грн. ;

· № НЛВ-020923 від 08.05.2012р. на суму 401,91
грн. ;

· № НЛВ-021183 від 09.05.2012р. на суму 2
130,24 грн. ;

· № НЛВ-021199 від 09.05.2012р. на суму 1
219,76 грн. ;

· № НЛВ-021202 від 09.05.2012р. на суму 1
725,94 грн. ;

· № НЛВ-022480 від 11.05.2012р. на суму 496,10
грн. ;

· № НЛВ-023125 від 11.05.2012р. на суму 79,14
грн. ;

· № НЛВ-023121 від 11.05.2012р. на суму 750,60
грн. ;

· № НЛВ-023179 від 11.05.2012р. на суму 875,60
грн. ;

· № НЛВ-023180 від 11.05.2012р. на суму 655,20
грн. ;

· № НЛВ-023395 від 12.05.2012р. на суму 2
233,06 грн. ;

· № НЛВ-024666 від 15.05.2012р. на суму 208,00
грн. ;

· № НЛВ-025509 від 16.05.2012р. на суму 1
086,84 грн. ;

· № НЛВ-026994 від 19.05.2012р. на суму 3
020,76 грн. ;

· № НЛВ-026995 від 19.05.2012р. на суму 38,24
грн. ;

· № НЛВ-027070 від 19.05.2012р. на суму 161, 60
грн.

· № НЛВ-027041 від 19.05.2012р. на суму 414,12
грн. ;

· № НЛВ-027013 від 19.05.2012р. на суму 679,16
грн. ;

· № НЛВ-027003 від 19.05.2012р. на суму 485,90
грн. ;

· № НЛВ-028257 від 22.05.2012р. на суму 633,58
грн. ;

· № НЛВ-028287 від 22.05.2012р. на суму 323,20
грн. ;

· № НЛВ-028509 від 22.05.2012р. на суму 763,60
грн. ;

· № НЛВ-028730 від 23.05.2012р. на суму 2
210,92 грн. ;

· № НЛВ-029851 від 24.05.2012р. на суму 1
972,07 грн. ;

· № НЛВ-030327 від 25.05.2012р. на суму 1
169,66 грн. ;

· № НЛВ-030320 від 25.05.2012р. на суму 570,52
грн. ;

· №НЛВ-029569 від 25.05.2012р. на суму 375,00
грн. ;

· № НЛВ-030596 від 25.05.2012р. на суму 326,03
грн. ;

· № НЛВ-030623 від 25.05.2012р. на суму 279,82
грн.

· № НЛВ-030630 від 25.05.2012р. на суму 725,16
грн. ;

· № НЛВ-030367 від 25.05.2012р. на суму 173,04
грн. ;

· № НЛВ-030688 від 26.05.2012р. на суму 8
637,69грн. ;

· № НЛВ-031086 від 26.05.2012р. на суму 507,40
грн. ;

· № НЛВ-030697 від 26.05.2012р. на суму 8001,39
грн. ;

· № НЛВ-030685 від 26.05.2012р. на суму 9
844,69 грн. ;

· № НЛВ-030695 від 26.05.2012р. на суму 2
979,56 грн. ;

· № НЛВ-031220 від 26.05.2012р. на суму 4
949,11 грн.

· №НЛВ-032288 від 29.05.2012р. на суму 164,12
грн. ;

· №НЛВ-032290 від 29.05.2012р. на суму 2 569,60
грн. ;

· № НЛВ-032354 від 29.05.2012р. на суму 309,39
грн. ;

· № НЛВ-032228 від 29.05.2012р. на суму 668,69
грн. ;

· № НЛВ-032231 від 29.05.2012р. на суму 3
845,60 грн. ;

· № НЛВ-032469 від 30.05.2012р. на суму 175,80
грн.

· № НЛВ-033292 від 31.05.2012р. на суму 386,96
грн. ;

· № НЛВ-033402 від 31.05.2012р. на суму 90,11
грн. ;

· № НЛВ-034030 від 01.06.2012р. на суму 913,26
грн. ;

· № НЛВ-034107 від 01.06.2012р. на суму 2
569,60 грн. ;

· № НЛВ-034108 від 01.06.2012р. на суму 723,76
грн. ;

· № НЛВ-034207 від 01.06.2012р. на суму 260,96
грн. ;

· № НЛВ-034401 від 01.06.2012р. на суму 742,12
грн. ;

· № НЛВ-034423 від 01.06.2012р. на суму 193,30
грн.

· № НЛВ-034469 від 01.06.2012р. на суму 3
114,12 грн. ;

· № НЛВ-035576 від 05.06.2012р. на суму 103,75
грн. ;

· № НЛВ-035594 від 05.06.2012р. на суму 77,60
грн. ;

· № НЛВ-035732 від 06.06.2012р. на суму 312,70
грн. ;

· № НЛВ-037348 від 08.06.2012р. на суму 3
293,98 грн. ;

· № НЛВ-037369 від 08.06.2012р. на суму 3
663,40 грн. ;

· № НЛВ-037408 від 08.06.2012р. на суму 236,09
грн. ;

· № НЛВ-037428 від 08.06.2012р. на суму 77,60
грн. ;

· № НЛВ-037524 від 09.06.2012р. на суму 217,40
грн. ;

· № НЛВ-037962 від 09.06.2012р. на суму 2
914,96 грн. ;

· № НЛВ-037985 від 09.06.2012р. на суму 1
157,76 грн. ;

· № НЛВ-038712 від 12.06.2012р. на суму 1
299,58 грн. ;

· № НЛВ-038784 від 12.06.2012р. на суму 541,80
грн. ;

· № НЛВ-039006 від 13.06.2012р. на суму 197,40
грн. ;

· № НЛВ-039808 від 14.06.2013р. на суму 1
761,04 грн.

· № НЛВ-040947 від 16.06.2012р.на суму 750,00
грн. ;

· № НЛВ-041036 від 16.06.2012р. на суму 161,20
грн. ;

· № НЛВ-040948 від 18.06.2012р. на суму 375,00
грн. ;

· № НЛВ-041512 від 18.06.2012р. на суму 445,00
грн. ;

· № НЛВ-041600 від 18.06.2012р. на суму 647,56
грн. ;

· № НЛВ-042205 від 19.06.2012р. на суму 520,00
грн. ;

· № НЛВ-042237 від 19.06.2012р. на суму 1
035,56 грн. ;

· № НЛВ-043824 від 21.06.2012р. на суму 1091,50
грн. ;

· № НЛВ-043801 від 21.06.2012р. на суму 2330,46
грн. ;

· № НЛВ-044414 від 22.06.2012р. на суму 3
744,70 грн. ;

· № НЛВ-044457 від 22.06.2012р. на суму 3
969,20 грн. ;

· № НЛВ-047711 від 29.06.2012р. на суму 738,00
грн. ;

· № НЛВ-047667 від 29.06.2012р. на суму 1
876,00 грн. ;

· № НЛВ-047666 від 29.06.2012р. на суму 938,00
грн. ;

· № НЛВ-04712 від 29.06.2012р. на суму 1476,00
грн.

Позивач зазначає, що було поставлено
товар на загальну суму 151 248,71 грн., після
коригування сум за розрахунками
позивача основний борг становить 149 700,29
грн.

Представниками сторін підписано
товарно-транспортні накладні, які
підтверджують домовленість двох
сторін про передачу та отримання
матеріальних цінностей, отже
відповідача виникає обов'язок оплатити
отриманий товар.

Посилання відповідача на підписання
вищенаведених накладних
неуповноваженою на це особою є
безпідставним. Слід зазначити, що
товарно-транспортна накладна є
первинним документом. А відповідно до
ст.1 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» первинним документом є
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Водночас, стаття 9 цього закону
закріплює, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Як вбачається із матеріалів справи,
подані суду товарно-транспортні
накладні є первинними документами, які
фіксують факт здійснення
господарської операції на виконання
умов договору, відтак є усі підстави
для покладення на відповідача
обов'язку по проведенню розрахунків за
отриманий товар.

Щодо заперечення відповідачем факту
підписання товарно-транспортних
накладних уповноваженою на це
підприємством особою, у зв'язку із
відсутністю довіреності на неї, суд
вважає за потрібне зазначити наступне.

Довіреність згідно наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей» не є документом,
що підтверджує факт господарської
операції по передачі товару, вона
засвідчує право особи на отримання
товару.

Варто зазначити, що відпуск
матеріальних цінностей без
довіреності є порушенням норм закону,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку, однак
відсутність довіреності не простовує
факт передачі (поставки ) товару.

У договорі поставки сторони
передбачили необхідність складання
актів звірок. Так, зокрема у п.5.6
договору сторони встановили, що за
підсумками кожного місяця
постачальником надаються покупцю акти
звірки взаєморозрахунків. Покупець
зобов'язаний підписати та повернути
постачальнику акт звірки
взаєморозрахунків, протягом 10 днів, з
моменту його направлення
постачальником, або в такий самий строк
надати письмові мотивовані зауваження.
В разі якщо постачальник у
вищезазначений термін не отримає
підписаний акт звірки
взаєморозрахунків або мотивовані
зауваження на нього - акт вважається
погодженим покупцем, а суми
розрахунків - підтвердженими.

В матеріалах справи знаходиться акт
звірки взаєморозрахунків за період з
01.05.2012р. - 10.07.2013р. підписаний сторонами
та скріплений їх печатками згідно
якого борг відповідача становить 84 742,67
грн. В ньому вказано дати та номера
накладних по яких проведена звірка.

На суму боргу 84 742,67 грн. відповідач
надав гарантійний лист від 17.10.2013р. в
якому він визнав борг в сумі 84 742,67 грн.

Слід зазначити, що відповідачем було
надано позивачу список торгових точок
(магазинів та кафе-піцерій ТзОВ "Захід
Авто Центр"), у які позивач повинен був
поставляти товар.

Водночас акт звірки на суму 84 742,67 грн.,
який був підписаний між сторонами,
містить лише частину накладних, до
нього не увійшли накладні за період з
28.04.2012р. по 25.05.2012р. (частково), тому сума
боргу в акті звірки є меншою ніж
просить стягнути позивач.

Заперечуючи підписи на гарантійному
листі, акті звірки, представник
відповідача заперечував також і
відбитки печатки ТзОВ "Захід Авто
Центр", проставлені на цих документах.
Водночас на вимогу суду представник
відповідача не надав доказів
протиправного вибуття з власності ТзОВ
"Захід Авто Центр" печатки товариства,
доказів звернення до правоохоронних
органів з цього приводу. Також не
подано доказів втрати печатки та
подання оголошення щодо її
недійсності.

Зважаючи на вищевикладене заперечення
відповідача щодо дійсності печатки
ТзОВ "Захід Авто Центр" є
безпідставними.

Позивачем було надано суду податкові
накладні та маршрутні листи. Надані на
розгляд суду податкові накладні є
включеними до Єдиного державного
реєстру податкових накладних. Згідно
Листа ДПСУ від 20.12.2011р. №9749/7/15-3517 щодо
реєстрації податкових накладних у
Єдиному реєстрі при здійсненні
операції з постачання товарів/послуг
платник податку - продавець
товарів/послуг зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну після
реєстрації її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Поряд з цим позивачем було долучено
маршрутні листи згідно яких водій та
експедитор поставляли товар
відповідачу в його торгові точки, У
маршрутних листах зазначено дату
документа, ПІП експедитора, ПІП водія,
марку та номер автомобіля, на якому
розвозився товар, перелік клієнтів,
яким доставлявся товар по маршруту, а
також номер накладної, сума накладної,
вага товару, адреса доставки
індивідуально по кожному клієнту.

На думку суду долучені позивачем до
матеріалів справи маршрутні листи
свідчать про направлення машин, для
доставки товару відповідачу, а
податкові накладні доводять факт
відображення позивачем господарських
операцій, з яких він зобов"язаний
сплатити податок. Вказані докази не є
первинними, водночас вони
опосередковано підтверджують факт
проведення позивачем такої
господарської операції, як поставка
товару.

Позивач долучив до матеріалів справи
копії товарно-транспортних накладних,
за поставки, які були оплачені
відповідачем, а саме: №НЛВ - 007172 від
11.04.2012р.; №НЛВ - 007173 від 11.04.2012р.; №НЛВ -
011341 від 21.04.2012р.; №НЛВ - 011342 від 21.04.2012р.;
№НЛВ - 013307 від 25.04.2012р.; №НЛВ - 026659 від
18.05.2012р.; №НЛВ - 026660 від 18.05.2012р.; №НЛВ -
026801 від 18.05.2012р. Подав також докази їх
оплати - копії квитанцій до
прибуткового касового ордеру. Як
вбачається із вищевказаних
товарно-транспортних накладних, вони
оформлені у такому ж порядку як і
накладні по яких позивач просить
стягнути борг.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п.п. 6.1-6.2 договору:
розрахунки за товар здійснюються
покупцем протягом 7 (семи) календарних
днів з дня отримання товару, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок постачальника або, за
домовленістю сторін, готівкою через
касу постачальника. Датою оплати
покупцем вартості отриманого від
постачальника товару є дата
зарахування цих грошових коштів на
рахунок постачальника, або з дати
оформлення прибутково-касових
документів.

В порушення вищенаведених норм закону
та умов договору, відповідач не оплатив
поставлений йому товар згідно договору
поставки №468/12 від 23.03.2012р.

Для того, щоб врегулювати судовий спір
у досудовому порядку позивач надіслав
відповідачу претензію від 07.11.2013р. про
погашення заборгованості в сумі 153 888,91
грн., яка залишена останнім без
відповіді та задоволення.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вказано у ч.1 ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Позивач при поданні позову посилається
на товарно-транспортну накладну №
НЛВ-020986 від 08.05.2012р. на суму 484,8 грн.,
однак при детальному дослідженні
матеріалів справи, судом встановлено
відсутність вказаної накладної у
матеріалах справи.

З огляду на недоведеність позивачем
факту поставки матеріальних цінностей
згідно накладної № НЛВ-020986 від 08.05.2012р.
на суму 484,80 грн., суд дійшов висновку
позовні вимоги з урахування заяви про
уточнення в частині стягнення
основного боргу задоволити частково та
стягнути з відповідача основну
заборгованість в сумі 149 215,49 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що у
випадку, якщо покупець протермінував
виконання грошового зобов'язання, а
саме - терміни оплати вартості,
одержаного від постачальника, товару
на строк більше ніж 10 календарних днів,
покупець сплачує постачальнику
відсотки річних з розрахунку 0,1 (нуль
цілих одна десята) відсотка, від суми
боргу, за кожний день протермінування
оплати.

На підставі вищенаведеного положення
договору, позивач нарахував
відповідачу 27 245,45 грн. 0,1 %
річних.

Слід зазначити, що в п.7.2. договору
сторони передбачили інший розмір
процентів -0,1% річних відсотка, від
суми боргу, за кожний день
протермінування оплати.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Зважаючи на те, що за формулою річні
обраховуються за кожний день
прострочення, а сторони в договорі
погодили, що розмір річних за кожний
день прострочення становить 0,1 %,
відтак розмір річних складає 36,5 % в рік.

При нарахуванні відсотків річних
позивач обмежився піврічним строком.
Суд, перевіривши проведений позивачем
розрахунок відсотків річних за
протермінування відповідачем оплати,
дійшов висновку, що вимоги позивача
підлягають до задоволення частково, за
мінусом 88,23 грн. - суми відсотків
нарахованих по накладній № НЛВ-020986 від
08.05.2012р. на суму 484,80 грн., яка відсутня у
матеріалах справи.

Відтак, до стягнення з відповідача
підлягають річні в сумі 27 157,22 грн.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, які визначаються обліковою
ставкою НБУ за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування
штрафних санкції за прострочення
виконання зобов'язання припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

В п.7.1. договору сторони погодили, що у
випадку порушення покупцем термінів
оплати вартості одержаного від
постачальника товару, покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу, за кожен день
порушення термінів оплати.

Позивач на підставі вищенаведеного
положення нарахував відповідачу пеню у
розмірі 11 022,26 грн.

Однак, зважаючи на подане відповідачем
клопотання про застосування строку
позовної давності (вх.№11190/14 від
17.03.2014р.) щодо стягнення пені, суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

До вимог про стягнення пені
застосовується строк позовної
давності в один рік, встановлений ч.2
ст.258 ЦК України.

Відповідно до ст.260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253 - 255 цього
Кодексу. Порядок обчислення позовної
давності не може бути змінений за
домовленістю сторін.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Беручи до уваги, що останні накладні по
яких позивач нараховує пеню датовані
29.06.2012р., враховуючи термін оплати 7
днів, прострочка виникла з 07.07.2012р.,
відтак з цієї дати позивач має право на
нарахування пені за шість місяців, як
це вказано у ч.6 ст.232 ГК України,
оскільки іншого строку в договорі не
передбачено, тобто по 07.01.2013р.

Враховуючи положення ст.260, ч.1 ст.261 ЦК
України, позивач мав право на
звернення із вимогою про стягнення
пені з 07.07.2012р. по 07.07.2013р., в той час як
позов оформлений позивачем 30.12.2013р.,
того ж числа надісланий стороні та до
суду.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Таким чином суд дійшов висновку
наявності обґрунтованих підстав для
відмови у задоволенні позовних вимог в
частині стягнення пені в сумі 11 022,26 грн.
у зв"язку із пропуском строку позовної
давності.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши представлені докази, суд
вважає позов, з врахуванням заяви про
зменшення позовних вимог,
обгрунтованим, який слід задоволити
частково.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується
квитанцією №81836362 від 27.12.2013р. -
3 874,62 грн., який відповідно до ст.49 ГПК
України слід покласти обидві на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Окрім того, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивач подав заяву
про уточнення позовних вимог (вх.№807/14
від 19.02.2014р.), якою, фактично, зменшив
розмір позовних вимог із 193 731,39 грн. до
187 968,00 грн. відтак, згідно
вимог п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про
судовий збір" йому слід повернути
судовий збір в сумі 115,26 грн.

Керуючись ст.7 Закону України "Про
судовий збір", ст.1, ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», ст.ст.11, 258, 260, 261,
267, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 627-629, 712 ЦК
України, ст.ст.193, 230-232, 265 ГК України,
ст.ст. 43, 33, 34, 49, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов, згідно заяви про уточнення
позовних вимог, задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід Авто Центр "
(79031, Львівська область, м.Львів,
Сихівський район, вул. Скорини, буд. 32,
кв.77; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн"
(95050, Автономна Республіка Крим, м.
Сімферополь, вул.Ростовська, буд. 6, кв. 2;
поштова адреса: 79040, м.Львів,
вул.Городоцька, 355, каб.330, ) основний борг в сумі 149 215,49 грн., 27
157,22 грн. річних та 3 527,45 грн. судового
збору.

3. У задоволенні позовних вимог в
частині стягнення основного боргу в
сумі 484,80 грн., пені в сумі 11 022,26
грн. та річних в сумі 88,23 грн. відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим
рішення в законної сили, в порядку
ст.116 ГПК України.

5. Ухвалою суду повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Партнер
Дістрібьюшн" (95050, Автономна Республіка
Крим, м. Сімферополь, вул. Ростовська,
буд. 6, кв. 2; поштова адреса: 79040, м.Львів,
вул.Городоцька, 355, каб.330, ) з Державного бюджету України
судовий збір в сумі 115,26 грн. у зв"язку із
зменшення позовних вимог.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

7. Згідно ст.87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 08.04.2014р.

Суддя
Сухович Ю.О.