ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014 року
Справа № 904/10108/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. -
доповідача,

суддів: Білецької Л.М., Тищик І.В.

секретар судового засідання: Сусла Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Демчук О.В., довіреність
№14-17 від 18.03.13, представник;

представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу
дочірнього підприємства
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області 19.02.2014 року у
справі № 904/10108/13

за позовом публічного акціонерного
товариства Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до дочірнього підприємства
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 5 445 311, 51 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 19.02.2014
року у справі № 904/10108/13 (суддя Мілєва
І.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 5 441 217, 36 грн., з яких: 4 964
955,14 грн. - основний борг, 353 736,94 грн. -
пеня, 19 859,82 грн. - інфляційні втрати, 102
665,46 грн. - 3% річних. 68 764,94 грн. витрат по
сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№13/3390-БО-4 купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012року в частині оплати
поставленого природного газу,
зобов'язання за яким виникли у
дочірнього підприємства
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради
згідно договору про переведення боргу
від 29.10.2013 року №13/3390-БО-4, укладеного
між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (кредитор),
дочірнім підприємством
"Тепловиробнийчий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради
(первісний боржник) та дочірнім
підприємством "Південьтеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" (новий боржник).

Стягнення пені та 3% річних задоволено
частково, оскільки позивачем не вірно
визначені періоди нарахування
штрафних санкцій.

Не погодившись з рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення господарського суду
Дніпропетровської області у даній
справі скасувати та прийняти нове
рішення.

Скаржник зазначає на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
місце при нарахуванні штрафних
санкцій, інфляційних витрат та 3%
річних.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
спростовує доводи скаржника. Просить
залишити оскаржуване судове рішення
без змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

В судові засідання, призначені на 27.03.2014
року та 22.04.2014 року, представник
відповідача не з'являвся, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Надав до суду
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги на іншу дату у
зв'язку з зайнятістю представника в
іншому судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання,
колегія суддів не знаходить підстав
для його задоволення, оскільки
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником провадження у
справі на загальних підставах,
передбачених статтями 32-34
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до частин 1-5 статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, учасники провадження у справі
не позбавлені права і можливості
забезпечити за необхідності участь в
судовому засіданні іншого
представника.

Беручи до уваги, що неявка
представника відповідача не
перешкоджає перегляду справи по суті,
матеріали справи є достатніми для
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про розгляд
справи по суті у відсутності
представника відповідача.

22.04.2014 року представником відповідача
подано клопотання про зупинення
провадження по даній справі до
набрання законної сили рішенням по
справі №904/1042/14 за позовом дочірнього
підприємства "Південьтеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради до дочірнього
підприємства "Тепловиробнийчий центр"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради про витребування
первинних документів.

Дана справа №904/1042/14 порушена
господарським судом Дніпропетровської
області згідно ухвали від 20.02.2014 року.

Колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення клопотання відповідача,
оскільки вирішення спору по вказаній
відповідачем господарській справі не
впливає на суть оскаржуваного рішення.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

З матеріалів справи вбачається, що
28.12.2012 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" ( далі - позивач, кредитор) та
дочірнім підприємством
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго" ( далі
- покупець, первісний боржник) був
укладений договір №13/3390-БО-4
купівлі-продажу природного газу (далі -
договір).

Відповідно до умов договору позивач
зобов'язується передати у власність
покупцю 2013 році природний газ, ввезений
на митну територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей природний газ на умовах
цього договору (п. 1.1 договору).

На виконання умов договору та
додаткових угод до нього покупець
отримав від позивача природний газ на
суму 5 137 699 грн. 25 коп., що
підтверджується наявними у справі
актами приймання-передачі природного
газу від 31.01.2013 року, від 28.02.2013 року, від
31.03.2013 року та від 30.04.2013 року.

В порушення умов п.6.1 договору покупець
зобов'язання з оплати отриманого газу
виконав частково, сплативши лише 172 744
грн. 11 коп., тому заборгованість
відповідача перед позивачем становить
4 964 955 грн. 14 коп.

Матеріалами справи підтверджено, що
29.10.2013 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (кредитор), Дочірнім
підприємством "Тепловиробнийчий центр"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" (первісний боржник) та
Дочірнім підприємством
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради
(новий боржник) було укладено договір №
13/4125 про переведення боргу.

Відповідно до п. 1.1 договору про
переведення боргу за згодою кредитора
первісний боржник переводить на нового
боржника борг, який виник у первісного
боржника перед кредитором (далі -
зобов'язання) за договором № 13/3390-БО-4
від 28.12.2012 року, укладеним між первісним
боржником та кредитором, борг за яким
становить 4 964 955,14 грн., а новий
боржник приймає на себе борг
первісного боржника у цьому
зобов'язанні та замінює первісного
боржника у зобов'язанні.

Кредитор дійсним дає згоду на зміну
первісного боржника у зобов'язанні
новим боржником та на укладення цього
договору на встановлених у ньому
умовах (п. 1.2 договору про переведення
боргу).

Отже, зобов'язання відповідача по даній
справі визначені конкретною сумою,
підтверджено договором та за
відсутності доказів його виконання суд
першої інстанції правомірно
задовольнив вимоги про стягнення суми
основного боргу.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як зазначено у ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання. Одним з видів
господарських санкцій, згідно ч.2 ст. 217
Господарського кодексу України, є
штрафні санкції.

Стягуючи пеню та 3 % річних, суд першої
інстанції обґрунтовано зробив
посилання на п.1.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №14
від 17.12.2013 року "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
зобов'язань", щодо строку нарахування
пені та на помилковість визначення
періоду нарахування.

Судом вірно проведено перерахунок пені
та встановлено, що розмір становить 353
736,94 грн.

Ці обставини також враховані судом і
при частковому задоволенні вимог
позивача щодо стягнення 3% річних, де
суд стягнув 102 665 грн. 46 коп.

Щодо доводів скаржника про
необґрунтованість стягнення судом
інфляційних втрат, вони не знайшли
свого підтвердження. При перерахунку
вказаної судом суми вона є вірною та
стягнута правомірно.

Отже при розгляді апеляційної скарги
апелянт відповідно до ст. ст. 33 34
Господарського процесуального кодексу
України не спростував доводи
оскаржуваного ним судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача в доход Державного бюджету
України слід стягнути недоплачений
судовий збір в розмірі 2 130 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.02.2014
року у справі № 904/10108/13 залишити без
змін.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради в
доход Державного бюджету України в
особі Управління Державної
Казначейської Служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області
недоплачений судовий збір в розмірі 2 130
грн.

Виконання постанови доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
Л.М. Білецька

Суддя:
І.В. Тищик

Підписано в повному обсязі 24.04.2014 року.