ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.
Справа № 914/4621/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Малех І. Б.

суддів
Желік М. Б.

Кузь В. Л.

при секретарі судового засідання М.
Кришталь

за участю представників:

від позивача - Козак Л.Ю.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" від 18.02.2014
року

на рішення господарського суду
Львівської області від 05.02.2014 року

у справі № 914/4621/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агентство безпеки
"Тайфун", м.Луганськ

до відповідача Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій",
м.Червоноград Львівської області

про стягнення 78 623,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Львівської області від 05.02.2014 року у
справі №914/4621/13 позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агентство
безпеки "Тайфун" до Товариства з
додатковою відповідальністю
"Червоноградський завод
металоконструкцій" задоволено
частково. Стягнуто з Товариства з
додатковою відповідальністю
"Червоноградський завод
металоконструкцій" (80100, Львівська
область, м.Червоноград, вул.Львівська,
53, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агентство безпеки
"Тайфун" (91055, м.Луганськ, вул.Почтова, 1ч,
) 38 064,00 грн. основного
боргу, 38 064,00 грн. штрафу, 22,05 грн. пені,
290,95 грн. 3% річних та 1 672,74 грн. судового
збору. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій", подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду
Львівської області від 05.02.2014 року у
справі №914/4621/13 скасувати та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агентство безпеки
"Тайфун" до Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" про
стягнення 78 623,48 грн. відмовити. В
обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт, посилаються на те, що вказане
рішення є незаконним та
необґрунтованим, прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, при неповному з'ясуванні всіх
обставин, що мають значення для справи
та їх недоведеності. Зокрема, скаржник
вказує, що актів виконаних робіт за
червень - липень 2013 року, які є
первинними документами, визначеними
сторонами договору, на підтвердження
надання послуг, позивачем надано не
було. Щодо акту звірки, то скаржник
вважає, що такий не може бути належним
доказом проведення операцій та
наявності заборгованості.

Позивач надав суду відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечив
доводи апелянта, вказав, що судом
першої інстанції належним чином
досліджено всі зібрані по справі
докази та надано їм відповідну правову
оцінку. Окрім того, позивачем було
заявлене клопотання, про залучення
доказів до матеріалів справи, а саме
копія акту наданих послуг за липень 2013
року, копія супровідного листа № 290 від
04.07.2013 року, копія витягу реєстру
відправленої кореспонденції ТОВ
«Агентство безпеки «Тайфун», копія
акту наданих послуг за травень 2013 року,
копія реєстру виданих та отриманих
накладних. Дане клопотання було
задоволене, а вищезгадані документи
долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив доводи
апеляційної скарги, при цьому вказав,
що в задоволенні апеляційної скарги
слід відмовити, а рішення
господарського суду Львівської
області від 05.02.2014 року у справі №914/4621/13
без змін. Також скаржник наголосив, що в
матеріалах справи знаходиться АКТ
надання послуг № 3367 від 31 липня 2013 року,
підписаний обома сторонами, а також
докази направлення акту виконаних
робіт, за червень 2013 р. № 3022 від 30.06.2013
року.

Відповідач участі свого
уповноваженого представника у
судовому засіданні не забезпечив,
причини неявки суду не повідомив, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце судового розгляду.

Розглянувши наявні в справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Львівської області слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
"Червоноградський завод
металоконструкцій" без задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
05.08.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агентство безпеки
"Тайфун" (надалі - охорона) та Відкритим
акціонерним товариством
"Червоноградський завод
металоконструкцій" (надалі - замовник),
правонаступником якого, відповідно до
даних з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців є Товариство з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" угоду №170 на
фізичну охорону, відповідно до умов
якої замовник передає, а охорона
приймає під охорону відокремлені
приміщення (будівлі), які знаходяться
за адресою: м.Червоноград,
вул.Львівська, 53.

Відповідно до п.1.3. угоди вид охорони
замовника - фізична, згідно дислокації
(додаток №1 до угоди).

Згідно із п.2.1.1. угоди охорона
зобов'язується приймати під охорону
(знімати з охорони) приміщення, будівлі
замовника, забезпечити у межах наданих
повноважень надійну охорону цінностей
та схоронність предметів власності
замовника, що прийняті під охорону.

Замовник зобов'язується своєчасно і в
повному обсязі здійснювати оплату
наданих охороною послуг згідно умов
цієї угоди (п.2.2.2. угоди).

Відповідно до п.3.1. угоди сума оплати в
місяць становить 8 784,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 01.04.2011р. до
угоди №170 від 05.08.2010р. сторони дійшли
згоди викласти ч.2 п.3.1. угоди в
наступній редакції: "сума оплати в
місяць становить 19 032,00 грн.".

Згідно із п.3.2. угоди оплата послуг
здійснюється щомісячно за умови
передоплати у розмірі 100% в перші два
місяці поточного кварталу та протягом
трьох робочих днів після 1-го числа
наступного місяця після закінчення
третього місяця кварталу, згідно
виставленого охороною рахунку.
Виконання робіт охороною
підтверджується актом виконаних робіт,
які надаються до першого числа місяця,
наступного за місяцем надання послуг.

Відповідно до п.4.1.1. угоди в разі
несвоєчасної оплати послуг більше
одного календарного місяця згідно
розділу №3 даної угоди замовник
сплачує охороні штраф у розмірі
місячної оплати за цією угодою
помноженої на два.

Згідно із п.4.1.3. угоди при невиконанні
або несвоєчасному виконанні п.3.1. даної
угоди замовник сплачує пеню у розмірі
1,5% подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення, що діє у
момент, за який нараховується пеня, від
суми прострочених зобов'язань.

Отже загальний розмір заборгованості,
який позивач просить стягнути на його
користь з відповідача становить 78 623,48
грн., з яких 38 064,00 грн. - основний борг,
38 064,00 грн. - штраф, 2 204,53 грн. - пеня та
290,95 грн. - 3% річних.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. За умовами ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ст.901 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи між
сторонами була укладена угода №170 на
фізичну охорону, відповідно до умов
якої замовник передає, а охорона
приймає під охорону відокремлені
приміщення (будівлі), які знаходяться
за адресою: м.Червоноград,
вул.Львівська, 53.

В п.3.2. угоди зазначено, що виконання
робіт охороною підтверджується актом
виконаних робіт, які надаються до
першого числа місяця, наступного за
місяцем надання послуг.

В матеріалах справи містяться рахунки
на оплату, які виставлялись
відповідачу, а саме рахунок на оплату
№2722 від 24.05.2013р. за послуги охорони в
червні 2013р. на суму 19 032,00 грн. та
рахунок на оплату №3245 від 28.06.2013р. за
послуги охорони в липні 2013р. на суму 19
032,00 грн.

Крім того, в підтвердження того, що
позивачем дійсно надавалися
відповідачу послуги з фізичної охорони
в червні та липні 2013р., позивачем
долучено до матеріалів справи копію
журналу прийому-передачі чергувань та
контролю несення служби.

Також в матеріалах справи міститься
копія акту звірки розрахунків за
період з 01.05.2013р. по 31.08.2013р. Вказаний акт
підписаний повноважними
представниками обох сторін та
скріплений їх мокрими печатками.

Окрім того, при розгляді справи в суді
апеляційної інстанції, позивачем було
долучено до матеріалів справи копію
акту наданих послуг за липень 2013 року
(оригінал був наданий для огляду в
засіданні), копію супровідного листа №
290 від 04.07.2013 року та копію витягу
реєстру відправленої кореспонденції
ТОВ «Агентство безпеки «Тайфун» якими
підтверджується надсилання акту
виконаних робіт за червень 2013 року № 3022
від 30.06.2013 року на адресу відповідача.

Отже, незважаючи на відсутність в
матеріалах справи акту виконаних робіт
за червень 2013р., оцінивши всі інші
наявні в матеріалах справи докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що послуги з фізичної
охорони відповідно до угоди №170 від
05.08.2010р. в червні та липні 2013р.
Товариству з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" були надані.

Згідно із п.3.2. угоди оплата послуг
здійснюється щомісячно за умови
передоплати у розмірі 100% в перші два
місяці поточного кварталу та протягом
трьох робочих днів після 1-го числа
наступного місяця після закінчення
третього місяця кварталу, згідно
виставленого охороною рахунку.
Виконання робіт охороною
підтверджується актом виконаних робіт,
які надаються до першого числа місяця,
наступного за місяцем надання послуг.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
докази сплати відповідачем за надані
послуги з фізичної охорони за червень
та липень 2013р. в матеріалах справи
відсутні, а отже відповідач порушив
свої зобов'язання щодо оплати за надані
послуги.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відтак вимога позивача про стягнення з
відповідача основного боргу в розмірі
38 064,00 грн. є обгрунтованою та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до п.4.1.1. угоди в разі
несвоєчасної оплати послуг більше
одного календарного місяця згідно
розділу №3 даної угоди замовник
сплачує охороні штраф у розмірі
місячної оплати за цією угодою
помноженої на два.

Отже, що вимога позивача про стягнення
з відповідача 38 064,00 грн. штрафу є
обгрунтованою та була правомірно
задоволена судом першої інстанції
підлягає задоволенню.

Згідно із п.4.1.3. угоди при невиконанні
або несвоєчасному виконанні п.3.1. даної
угоди замовник сплачує пеню у розмірі
1,5% подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення, що діє у
момент, за який нараховується пеня, від
суми прострочених зобов'язань.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Позивач здійснив невірний підрахунок
пені, однак суд першої інстанції
здійснив перерахунок її розміру беручи
до уваги наступні періоди. З 05.07.2013р. по
01.11.2013р. судом здійснено перерахунок на
суму 19 032,00 грн. (заборгованість за
червень 2013р.) та з 01.08.2013р. по 01.11.2013р. на
суму 19 032,00 грн. (заборгованість за
липень 2013р.).

Перевіривши дані розрахунки, колегія
суддів дійшла висновку, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 22,05 грн. пені.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, а саме: сплата
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох відсотків річних від
простроченої суми.

За несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань позивачем нараховані три
відсотки річних в розмірі 290,95 грн.
Перевіривши розрахунок 3% річних,
вимога позивача про стягнення з
відповідача 290,95 грн. 3% річних є
обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд, вважає, що рішення
господарського суду першої інстанції
прийняте, з урахуванням всіх обставин
справи та з дотриманням норм чинного
законодавства, а тому не вбачає підстав
для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги
Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" відмовити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 05.02.2014 року у
справі №914/4621/13 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на
адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови
виготовлений 15.04.2014 р.

Головуючий суддя
Малех І. Б.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Кузь В.Л.