ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.
Справа № 917/129/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "МТС Україна", 01601, м. Київ,
вул. Лейпцизька, 15, в особі Полтавської
філії, 36002, м. Полтава, вул. Фрунзе, 66

до 1. Комунальної установи "Полтавський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф"
Полтавської обласної ради в особі
Кременчуцького відділення, 39600,
Полтавська область, м. Кременчук, вул.
Воровського, 22

2. Кременчуцька міська станція
швидкої медичної допомоги, 39600,
Полтавська область, м. Кременчук,
вул. Воровського, 22

про стягнення 4093,23 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Кондра Л.С.

від відповідачів: 1. Кіндеренко С.Д., 2. не
з'явився

В судовому засіданні 08.04.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позов про
стягнення 4093,23 грн. боргу за договорами
про надання послуг мобільного зв'язку,
в т.ч. 3839,79 грн. основної заборгованості
та 253,44 грн. штрафу.

Представником позивача подано до суду
заяву № 23 від 08.04.2014 року (а.с. 73), якою
позивач повідомив про те, що не має
претензій до першого відповідача з
приводу наявності заборгованості, а
також зазначив, що спірна
заборгованість утворилась внаслідок
користування другим відповідачем
наданими йому телефонними послугами.

З урахуванням поданої заяви
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі щодо
другого відповідача.

Представник першого відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечує.

Другий відповідач свого повноважного
представника в судове засідання не
направив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, про що свідчить
відповідне повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 70). В
наданому до суду відзиві на позовну
заяву № 7 від 18.03.2014 року (а.с. 63-64) другий
відповідач проти задоволення позову
заперечував, вказуючи на те, що після
прийняття рішення про ліквідацію
Кременчуцької міської станції швидкої
медичної допомоги та публікації в
засобах масової інформації претензій
від позивача щодо наявності
заборгованості в зазначений в
оголошенні період (60 діб з моменту
опублікування) не надходило.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Між Закритим акціонерним товариством
"Український мобільний зв'язок",
перейменованим в подальшому в Приватне
акціонерне товариство "МТС Україна", в
особі Полтавської філії (позивач,
оператор) та Кременчуцькою міською
станцією швидкої медичної допомоги
(другий відповідач, абонент) були
укладені договори № 2741925/1.11382135 від
01.03.2006 року, № 2742027/1.11382135 від 01.03.2006 року
та № 5714079/1.11382135 від 24.02.2012 року (а.с. 7-15), у
відповідності до яких оператор
зобов'язався надати абонентові за
плату послуги мобільного зв'язку.

За умовами зазначених договорів
розрахунки за надані оператором
послуги та авансові внески абонент
сплачує готівкою, перерахуванням на
поточний рахунок оператора або
кредитною карткою в національній
валюті України. Договором № 5714079/1.11382135
від 24.02.2012 року передбачено також
можливість проведення розрахунків за
надані послуги шляхом поповнення
мобільного номеру за допомогою карток
оплати. За наявності авансу рахунки
мають бути оплачені в термін до 15 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
але в будь-якому разі до моменту
фактичного використання авансу. При
цьому в разі неодержання рахунків
обов'язок вчинення дій стосовно
з'ясування порядку подальших
розрахунків покладається на абонента.

На виконання умов укладених між
сторонами договорів позивачем у період
з 30.11.2012 року по 31.07.2013 року були надані
другому відповідачеві обумовлені цими
договорами послуги, вартість яких
останнім в повному обсязі сплачена не
була. Як вбачається з наявного у справі
розрахунку ціни позову та звіту про
баланс особового рахунку абонента (а.с.
16, 20), станом на 30.08.2013 року сума
заборгованості другого відповідача за
надані згідно спірних договорів
послуги склала 3839,79 грн.

У відповідності до п. 1.1. підписаних до
договорів № 2741925/1.11382135 від 01.03.2006 року
та № 2742027/1.11382135 від 01.03.2006 року
додаткових угод (а.с. 12, 15) ці договори
укладені строком на 730 календарних
днів, починаючи з дати підписання.
Протягом даного строку абонент не має
права відмовитись від основних
договорів та/або від цих додаткових
угод.

Згідно п. 1.3. вказаних додаткових угод
забезпеченням виконання зобов'язання
абонента перед оператором не
відмовлятись від основних договорів
та/або від цих додаткових угод, зокрема
- від послуг голосової лінії за
основними договорами, є договірна
санкція, встановлена на підставі норми
ст. 546 ЦК України. В разі, якщо абонент
відмовляється від основних договорів
та/або від даних додаткових угод,
зокрема - від послуг голосової лінії, до
закінчення строку, встановленого п. 1.1.
цих додаткових угод (за винятком, коли
причиною відмови є невиконання
оператором своїх зобов'язань за
основними договорами), або коли дія
основних договорів достроково
припиняється на підставі п. 5.2. цих
договорів з несплатою абонентом
наданих йому послуг, абонент несе
відповідальність у вигляді сплати на
користь оператора договірної санкції в
розмірі 1,92 грн. за кожен день, що
залишився до закінчення строку дії
додаткових угод, починаючи з дня
відмови або припинення дії. При цьому
на підставі положень ст. 259 ЦК України
позовна давність до вимог про
стягнення договірної санкції
встановлюється у 3 роки.

У зв'язку з тим, що 26.08.2013 року дію
договорів № 2741925/1.11382135 від 01.03.2006 року
та № 2742027/1.11382135 від 01.03.2006 року було
припинено, позивачем нараховано штраф
на підставі положень п. 1.3. додаткових
угод до цих договорів за 66 днів, що
залишались до закінчення строку їх дії,
встановленого п. 1.1. додаткових угод, в
сумі 253,44 грн. (по 126,72 грн. за кожним
договором).

Враховуючи, що Кременчуцьку міську
станцію швидкої медичної допомоги
згідно викладених у позовній заяві
пояснень в подальшому було
перейменовано в Комунальну установу
"Полтавський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф" (перший відповідач), позивач
прохав суд стягнути з останньої суму
основного боргу за спірними договорами
в розмірі 3839,79 грн. та штраф (договірну
санкцію) в розмірі 253,44 грн.

Ухвалою від 04.03.2014 року (а.с. 57) до участі
у даній справі в якості іншого
відповідача було залучено
Кременчуцьку міську станцію швидкої
медичної допомоги.

Як вже зазначалось, під час розгляду
справи представником позивача було
подано до суду заяву, якою позивач
повідомив про те, що не має претензій до
першого відповідача з приводу
наявності заборгованості, та зауважив,
що спірна заборгованість утворилась
внаслідок користування другим
відповідачем наданими йому
телефонними послугами.

Виходячи з вищенаведеного, подана
позивачем заява розцінюється судом як
заява про відмову від позову щодо
першого відповідача.

Згідно зі ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
відмовитись від позову. Господарський
суд не приймає відмови від позову, якщо
ці дії суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Приймаючи до уваги, що дії позивача
стосовно часткової відмови від позову
не суперечать чинному законодавству
України та не порушують чиїх-небудь
прав і охоронюваних законом інтересів,
суд приймає відмову позивача від
позову щодо першого відповідача,
внаслідок чого провадження у справі в
цій частині підлягає припиненню на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Щодо позовних вимог до другого
відповідача суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник - оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, встановлені
договором. Дане положення
кореспондується з нормою ч. 1 ст. 530 ЦК
України.

З-поміж іншого, обов'язок споживачів
своєчасно оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги визначено
також Законом України "Про
телекомунікації" (№ 1280-IV від 18.11.2003 року)
та Правилами надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України № 720 від 09.08.2005 року.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на відповідних
договорах правовідносин з приводу
надання послуг мобільного зв'язку,
обсяги та вартість наданих послуг, факт
наявності заборгованості в сумі 3839,79
грн. за надані за договорами послуги та
факт прострочення виконання грошових
зобов'язань другим відповідачем.

Викладені другим відповідачем у
відзиві на позовну заяву заперечення
судом відхиляються як такі, що жодним
чином документально не підтверджені.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 3839,79 грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

За змістом положень ст. ст. 216, 218, 229, 230, 231
ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

У відповідності до ст. ст. 546, 549, 550 ЦК
України зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штрафом або пенею) - грошовою сумою або
іншим майном, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Як вже зазначалось, можливість
нарахування позивачем договірної
санкції в разі дострокового припинення
дії договорів передбачено додатковими
угодами до договорів № 2741925/1.11382135 від
01.03.2006 року та № 2742027/1.11382135 від 01.03.2006
року.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем договірної санкції, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
цій частині також підлягають
задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України, ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі, чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
другого відповідача в повному обсязі
та про припинення провадження у справі
щодо першого відповідача.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на другого
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 32-34, 43, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85
ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги до Кременчуцької
міської станції швидкої медичної
допомоги задовольнити.

2. Стягнути з Кременчуцької міської
станції швидкої медичної допомоги (39600,
Полтавська область, м. Кременчук, вул.
Воровського, 22, код за ) на
користь Приватного акціонерного
товариства "МТС Україна" (01601, м. Київ,
вул. Лейпцизька, 15) в особі Полтавської
філії (36002, м. Полтава, вул. Фрунзе, 66, код
за ) - 3839,79 грн. основного
боргу, 253,44 грн. договірної санкції та
1827,00 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Стосовно Комунальної установи
"Полтавський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф" Полтавської обласної ради в
особі Кременчуцького відділення
провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 14.04.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.