КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р. Справа№ 910/11320/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участю представників:

від позивача: Вороніна М.І. -директор;

від відповідача: Морозюк Е.В.
(довіреність 03.02.2014 №117);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги:

товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
музична видавнича група",

товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
комерційна телерадіокомпанія" (ICTV)

на рішення господарського суду
міста Києва від 25.12.2013

у справі № 910/11320/13 (суддя Зеленіна
Н.І.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська

музична видавнича
група"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна

комерційна
телерадіокомпанія" (ICTV)

про виплату компенсації за
порушення виключних майнових

авторських прав у розмірі
91 760,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.12.2013 у справі № 910/11320/13 позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна комерційна
телерадіокомпанія" (ICTV) задоволено
частково; стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна комерційна
телерадіокомпанія" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" 11 470 грн. компенсації
за порушення авторських прав та 1 720,50
грн. судового збору; у задоволенні
решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить змінити
оскаржуване рішення та задовольнити
позов повністю.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
комерційна телерадіокомпанія" (ICTV)
також звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржуване рішення та
прийняти нове рішення яким позов
залишити без задоволення повністю.

Скарга товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
музична видавнича група" мотивована
неправильним застосуванням місцевим
господарським судом норм
матеріального права - статей 50, 52 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права". Скаржником заперечується
правильність розрахунку присудженої
до стягнення суми компенсації.

Скарга товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
комерційна телерадіокомпанія" (ICTV)
мотивована порушенням місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права.
На думку скаржника, місцевим
господарським судом помилково не взято
до уваги ті обставини, що використання
творів, навколо яких склалися спірні
правовідносини сторін, не відбулося, а
натомість мало місце використання
фрагментів зазначених творів. У скарзі
також йдеться про укладений позивачем
договір, на підставі якого ним
оплачується авторська винагорода за
користування спірними творами.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська музична видавнича
група" свою апеляційну скаргу
підтримав та висловився за відхилення
апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна комерційна
телерадіокомпанія" (ICTV); представник
товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
комерційна телерадіокомпанія" (ICTV) свою
апеляційну скаргу підтримав та
висловився за відхилення апеляційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська музична
видавнича група".

Обговоривши доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська
музична видавнича група" (далі -
позивач) пред'явлено позов до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
комерційна телерадіокомпанія" (ICTV)
(далі - відповідач) про стягнення 91 760
грн.

Причиною спору є намагання позивача
отримати компенсацію за порушення
виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що відповідачем
неправомірно проведено публічне
сповіщення низки музичних творів.

Наявними матеріалами справи
підтверджується, що позивачу належать
виключні майнові права на використання
творів "Когда меня ты позовешь" (автори:
Кузьмин В.Б., Артемьва Т.), "Я лист"
(автори: Леонтьев Т.В., Протасова Т.Н.),
"Сказка в моей жизни" (автор Кузьмин
В.Б.), "Актриса" (автор Меладзе К.Ш. ) на
підставі укладеного ним з ООО "Первое
музыкальное издательство" договору про
надання виключної ліцензії № ПМИсуб
01/11-укр.

Факт використання вищевказаних
музичних творів у випуску телепередачі
"Козирне життя" від 28.10.2012 на офіційному
інтернет-сайті телеканалу ІСТV
встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується складеним
представниками позивача актом від
30.05.2013, наданими позивачем відеозаписом
вказаної телепередачі на дисках для
лазерних систем зчитування.

Оскільки відеозапис вказаної передачі
в повному обсязі не відтворюється у
зв'язку з пошкодженням диску, на вимогу
суду апеляційної інстанції позивачем
повторно надано записи цієї передачі,
здійсненні на дисках належної якості.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду на
підставі встановлених обставин справи
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до статті 440 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
майновими правами інтелектуальної
власності на твір є: право на
використання твору; виключне право
дозволяти використання твору; право
перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання; інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.
Майнові права на твір належать його
авторові, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Згідно з статтею 443 ЦК України
використання твору здійснюється лише
за згодою автора, крім випадків
правомірного використання твору без
такої згоди, встановлених цим Кодексом
та іншим законом.

Статтею 445 ЦК України встановлено, що
автор має право на плату за
використання його твору, якщо інше не
встановлено цим Кодексом та іншим
законом.

Статтею 7 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" від 23.12.1993 №
3792-ХІІ (далі - Закон № 3792) передбачено,
що суб'єктами авторського права є
автори творів, зазначених у частині
першій статті 8 цього Закону, їх
спадкоємці та особи, яким автори чи їх
спадкоємці передали свої авторські
майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 цього ж Закону,
автор (чи інша особа, яка має авторське
право) може передати свої майнові
права, зазначені у статті 15 цього
Закону, будь-якій іншій особі повністю
чи частково. Передача майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) оформляється
авторським договором.

Майнові права, що передаються за
авторським договором, мають бути у
ньому визначені. Майнові права, не
зазначені в авторському договорі як
відчужувані, вважаються такими, що не
передані.

Згідно частини 3 статті 15 Закону № 3792
виключне право автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) на дозвіл чи
заборону використання твору іншими
особами дає йому право дозволяти або
забороняти, зокрема: - відтворення
творів; - публічне виконання і публічне
сповіщення творів; - будь-яке повторне
оприлюднення творів, якщо воно
здійснюється іншою організацією, ніж
та, що здійснила перше оприлюднення.

Суд попередньої інстанції, з огляду на
фактичний зміст укладеного позивачем з
правовласником ліцензійного договору,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
наявності у позивач права на звернення
до суду з даним позовом.

Відповідно до частин другої і третьої
статті 15 та пункту "а" статті 50 Закону №
3792 використання твору без дозволу
особи, яка має авторське право, є
порушенням авторського права.

Відповідачем не подано доказів
наявності у нього права на
використання спірних музичних творів.

Укладений позивачем з державним
підприємством «Українське агентство з
авторських та суміжних прав» договір
від 22.11.2010 № ТЕ-17210 таким доказом не є,
оскільки передбачає передачу позивачу
права використання творів шляхом
публічного сповіщення у складі
телепрограми «Телеканал ІСТУ».
Розміщення спірних творів в мережі
Інтернет у вигляді, доступному для
публічного використання, є їх
відтворенням, що не передбачено
умовами зазначеного договору.

Згідно статті 1 Закону № 3792
відтворення - виготовлення одного або
більше примірників твору, відеограми,
фонограми в будь-якій матеріальній
формі, а також їх запис для тимчасового
чи постійного зберігання в електронній
(у тому числі цифровій), оптичній або
іншій формі, яку може зчитувати
комп'ютер.

Згідно частини 8 статті 33 Закону № 3792
майнові права, не зазначені в
авторському договорі як передані
суб'єктом авторського права,
вважаються такими, що не передані, і
зберігаються за ним

Згідно з пунктом "г" частини першої
статті 52 Закону № 3792 при порушеннях
будь-якою особою авторського права,
передбачених статтею 50 цього Закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про виплату
компенсацій, тоді як пунктом "г" частини
другої цієї статті встановлено, що суд
має право постановити рішення про
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50 000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу.

З огляду на наведене суд першої
інстанції, правильно встановивши факт
порушення відповідачем майнових
авторських прав шляхом використання
спірних творів без необхідних
дозволів, з урахуванням фактичних
обставин порушення, правомірно взяв до
уваги розмір мінімальної заробітної
плати на момент подачі даного позову та
дійшов правильного висновку щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог в частині стягнення компенсації
в сумі 11 470 грн. (без порушення приписів
пункту "г" частини другої статті 52
Закону № 3792 стосовно розміру
компенсації).

Оскільки відповідачем використано
уривки спірних творів, місцевим
господарським судом обгрунтовано
присуджено до стягнення компенсацію у
мінімальному розмірі.

Судове рішення в частині відмови у
задоволенні решти позовних вимог
місцевим господарським судом також
прийнято в межах наданих йому
повноважень та без порушення приписів
чинного законодавства.

Доводи, викладені у апеляційних
скаргах, не впливають на правильність
висновків суду.

Колегія суддів не вбачає підстав для
застосування виключення,
передбаченого пунктом 1 частини 1
статті 21 Закону № 3792, згідно якої без
згоди автора чи особи, яка має
авторське право, але з обов'язковим
зазначенням імені автора і джерела
запозичення допускається використання
цитат (коротких уривків) з
опублікованих творів в обсязі,
виправданому поставленою метою, в тому
числі цитування статей з газет і
журналів у формі оглядів преси, якщо
воно зумовлено критичним, полемічним,
науковим або інформаційним характером
твору, до якого цитати включаються;
вільне використання цитат у формі
коротких уривків з виступів і творів,
включених до фонограми (відеограми) або
програми мовлення.

Переглянувши відеозапис телепередачі
"Козирне життя" від 28.10.2012 на офіційному
інтернет-сайті телеканалу ІСТV, що
міститься на дисках для лазерних
систем зчитування, наданих позивачем,
колегією суддів встановлено, що
всупереч припису пункту 1 частини 1
статті 21 Закону № 3792 зазначена
передача не містить відомостей про
імена авторів і джерела запозичення
спірних творів.

Наданий представником відповідача під
час апеляційного провадження
відеозапис вказаної телепередачі з
відомостями про імена авторів і
джерела запозичення спірних творів,
включеними до телепередачі у вигляді
додаткових титрів, не має сили
належного доказу у даній справі
наступних підстав.

Фактичні обставини справи свідчать, що
спірні правовідносини сторін склалися
навколо обставин відтворення спірних
творів в мережі Інтернет.

Відповідачем під час апеляційного
провадження надано запис передачі, яка
транслювалася у телевізійному ефірі,
що підтвердив його представник,
пояснивши в судовому засіданні і те, що
запис телепередачі "Козирне життя" від
28.10.2012, використаний на офіційному
інтернет-сайті телеканалу ІСТV, не
зберігся.

Як встановлено під час апеляційного
провадження та підтверджено
представниками сторін, відтворення
випуску телепередачі "Козирне життя"
від 28.10.2012 на офіційному інтернет-сайт
телеканалу ICTV на теперішній час
припинено.

В матеріалах справи відсутні докази на
користь того, що відповідачем при
відтворенні випуску телепередачі
"Козирне життя" від 28.10.2012 в мережі
Інтернет використано запис, ідентичний
запису цієї передачі, що зберігається
в архіві відповідача та був ним
використаний в телевізійному ефірі.

До того ж, на час прийняття оскарженого
рішення наданий відповідачем суду
апеляційної інстанції диск із даним
записом був відсутній, неможливість
подання його суду першої інстанції
скаржник не обґрунтував, дійсність
наданого позивачем запису
телепередачі не заперечував.

Інші докази того, що названа передача
містить відомості про імена авторів і
джерела запозичення спірних творів, що
є одною з умов для вільного
використання коротких уривків творів,
в матеріалах справи відсутні,
відповідачем не надані.

За таких обставин, рішення місцевого
господарського суду постановлено при
повному з'ясуванні обставин справи,
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішення по справі відсутні, а мотиви з
яких подано апеляційні скарги, не
можуть бути підставою для його зміни чи
скасування.

Керуючись статями 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська музична видавнича
група", товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
комерційна телерадіокомпанія"(ICTV)
залишити без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
25.12.2013 у справі № 910/11320/13 залишити без
змін.

Справу № 910/11320/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Постанова виготовлена та підписана
07.04.2013.

Головуючий суддя
Л.Л. Гарник

Судді
М.Л. Доманська

О.М. Остапенко