ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Справа № 926/135/14

За позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Чернівці

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Сторожинець Чернівецької області

про стягнення заборгованості - 73472,87
грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача - ОСОБА_3, адвокат на
підставі ордеру 000011920 від 13.02.2014;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність
від 07.01.2014.

СУТЬ СПОРУ: фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 з позовом про
стягнення заборгованості у розмірі
73472,87 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує обставинами, пов'язаними з
невиконання відповідачем умов
укладеного між сторонами договору про
надання послуг від 01.01.2012 в частині
надання обумовлених в цього договорі
послуг на користь позивача.

Позивач вважає, що у зв'язку з
самовільним припиненням з боку
відповідача надання, передбачених
договором послуг, останній у
відповідності до п.п. 7.7. договору від
01.01.2012, зобов'язаний повернути позивачу
грошову винагороду за своєчасне та
виконання завдань і якісне надання
послуг у розмірі 73427,87 грн.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 29.01.2014
порушено провадження у справі з
призначенням її до розгляду на 13.02.2014.

Ухвалою від 13.02.2014 у зв'язку з неявкою
відповідача у судове засідання,
розгляд справи відкладено на 27.02.2014.

Ухвалою суду від 27.02.2014 за клопотанням
представника відповідача, розгляд
справи відкладено на 13.03.2014.

13 березня 2014 року присутнім у судовому
засіданні представником відповідача
надано відзив на позовну заяву (вх.№1257),
в якому відповідач позов не визнає з
тих підстав, що позивач не довів
належними доказами факту наявності в
діях (бездіяльності) відповідача всіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки, причинного зв'язку між
протиправною поведінкою відповідача
та збитками, вини відповідача. Крім
того. Відповідач зазначає, що
твердження позивача про самовільне
припинення відповідачем надання
послуг за договором не підтверджені
належними та допустимими доказами, а
також не надано доказів щодо
безпідставності отримання грошової
винагороди за своєчасне виконання та
якісне надання послуг за період з 01.01.2012
по 05.08.2013 в сумі 73472,87 грн. та розрахунків
цієї суми.

Також, відповідач з 11.09.2013 перебуває на
лікарняному про що він повідомив
позивача листом від 18.09.2013 та що є, на
думку відповідача, обставиною
непереборної сили і звільняє від
відповідальності за порушення умов
договору.

Ухвалою від 13.03.2014 у зв'язку з неявкою
представника позивача у судове
засідання, розгляд справи відкладено
на 27.03.2014.

Ухвалою від 27.03.2014 задоволено заяву
позивача про збільшення розміру
позовних вимог, продовжено строк
вирішення спору на п'ятнадцять днів - до
15.04.2014, відкладено розгляд справи на
03.04.2014 та зобов'язано позивача, в строк
до 03.04.2014, надати суду оригінали завдань
відповідача про надання послуг в
період з 01.01.2012 по вересень 2013 у
відповідності до умов договору від
01.01.2012.

У судовому засіданні 03.04.2014 залучено до
матеріалів справи подані
представниками сторін письмові
пояснення (вх. №№1674, 1684 від 03.04.2014) та
витребувані у позивача додаткові
докази, а також оглянуто оригінали
видаткових касових ордерів про сплату
позивачем відповідачу грошових коштів
- оплати за надані послуги та спірної
грошової винагороди. В цьому ж судовому
засіданні оголошено перерву до 15.04.2014.

На день вирішення спору, 15.04.2014,
присутній у судовому засіданні
представник позивача наполягає на
задоволенні позову з підстав,
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечує, посилаючись на обставини,
зазначені ним у відзиві на позовну
заяву та письмових поясненнях, в тому
числі поданих у даному судовому
засіданні (вх. №№1848, 1849).

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані позивачем
та відповідачем документи і матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення її по суті,
суд в с т а н о в и в.

01 січня 2012 pоку між приватним
підприємцем ОСОБА_1, як замовником, та
приватним підприємцем ОСОБА_2, як
виконавцем, укладено договір про
надання послуг (надалі - Договір),
згідно з умовами якого виконавець
надає за завданням замовника послуги
на умовах, передбачених даним
договором, а замовник приймає та
оплачує ці послуги. Послуги надаються
безперервно протягом дії даного
договору взаємодії із замовником та з
його фахівцями.

Згідно з п.п. 2.1. Договору, замовник
делегує виконавцю права менеджера
оптимізації сайтів. Послуги за даним
договором надаються шляхом виконання
своїх обов'язків та індивідуальних
завдань замовника безперервно
протягом дії даного договору.

У відповідності до п.п. 2.4., 2.6. Договору з
метою забезпечення взаємодії
виконавця з фахівцями замовника,
послуги за цим договором надаються в
приміщенні замовника, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, протягом робочого
графіка замовника. Виконавець надає
послуги з 9.00 год. до 18.00 год. з перервою
на обід, п'ять днів на тиждень
(понеділок - п'ятниця включно).

Відповідно до п.п. 6.1. Договору,
сторонами обумовлено строк його дії з
моменту підписання до 01.01.2015. Згідно з
укладеними між сторонами додатковими
угодами №1 від 01.03.212 та 01.03.2013, дія
Договору продовжувалась до 01.01.2017 та
01.01.2019.

Доказів визнання недійсним Договору в
цілому або окремих його частин в
судовому порядку, сторонами за час
розгляду справи суду не надано.

В підпунктах 3.3., 3.4. Договору сторони
обумовили, що оплата за надані послуги
здійснюється шляхом перерахування
коштів на рахунок виконавця в
банківській установі або готівкою у
термін не пізніше десяти днів з моменту
підписання акту приймання-передачі.
Замовник здійснює авансування послуг,
що надаються за даним Договором, шляхом
перерахування авансових платежів.
Авансові платежі виплачуються
виконавцю щомісячно не пізніше 10 числа
кожного місяця в національній валюті
України у розмірі еквівалентному 90
євро за курсом Національного Банку
України на день виплати.

Крім того, згідно з умовами підпункту
3.5. Договору, крім оплати за надані
послуги, замовник виплачує виконавцю
винагороду за своєчасне виконання
завдань і якісне надання послуг.
Винагорода виплачується щомісячно у
національній валюті України у розмірі
еквівалентному 210 євро за курсом НБУ на
день виплати.

Таким чином, сторони за власним
бажанням обумовили в Договорі, крім
умови про оплату вартості виконаних
послуг (підпункти 3.1., 3.3. Договору),
також умову про право у виконавця на
грошову винагороду, виплата якої
обумовлена настанням певних підстав та
залежить від волі замовника.

В матеріалах справи містяться
підписані двома сторонами видаткові
касові ордери з цільовим призначенням
здійснення таких платежів як
авансування винагороди за своєчасне
виконання завдань та якісне надання
послуг згідно з п.п. 3.5. договору на
надання послуг від 01.01.2012, у
відповідності до яких позивачем
перераховано на користь відповідача
грошові кошти на загальну суму 76398,45
грн., що підтверджується видатковими
касовими ордерами від 04.01.2012 на суму
2162,60 грн., від 01.02.2012 на суму 2210,71 грн., від
07.03.2012 на суму 2206,39 грн., від 10.04.2012 на
суму 3652,18 грн., від 10.05.2012 на суму 3641,93
грн., від 05.06.2012 на суму 3446,94 грн., від
10.07.2012 на суму 3438,96 грн., від 06.08.2012 на
суму 3425,59 грн., від 06.09.2012 на суму 3518,76
грн., від 02.10.2012 на суму 3602,41 грн., від
09.11.2012 на суму 3562,97 грн., від 10.12.2012 на
суму 3610,25 грн., від 08.01.2013 на суму 3640,18
грн., від 11.02.2013 на суму 3741,43 грн., від
04.03.2013 на суму 5091,54 грн., від 02.04.2013 на
суму 5015,15 грн., від 07.05.2013 на суму 5119,77
грн., від 01.06.2013 на суму 5093,89 грн., від
08.07.2013 на суму 5045,73 грн. та від 05.08.2013 на
суму 5171,07 грн.

Крім того, матеріали справи містять
також видаткові касові ордери з
цільовим призначенням здійснення
платежів як аванс оплати за надання
послуг згідно з п.п. 3.4. договору на
надання послуг від 01.01.2012 на загальну
суму 32742,20 грн.

Спірні правовідносини між сторонами
виникли саме з приводу повернення
отриманих відповідачем коштів на
загальну суму 76398,45 грн., визначених у
відповідних платіжних документах, як
авансування винагороди, з посиланням
на підпункт 3.5. Договору.

Відповідно до підпункту 7.7. Договору, у
разі припинення чи розірвання Договору
з підстав, передбачених п.п. 6.3-6.4.
Договору, виконавець в десятиденний
строк повертає замовнику виплачений
йому авансовий платіж, підстави для
виплати якого не настали
(проавансована послуга, яка не прийнята
замовником за актом
приймання-передачі), а також
проавансовану винагороду, виплачену за
весь термін роботи.

Водночас, згідно з п.п. 6.4. Договір
вважається достроково розірваним з
ініціативи виконавця у разі його
відмови від надання послуг за
завданням замовника, в тому числі у
разі неприйняття до виконання та не
підписання протягом одного робочого
дня отриманого завдання, а також у разі
допущення без поважних причин перерви
у виконанні завдання.

Тобто, виходячи з даних умов Договору,
підставою повернення проавансованої
винагороди за весь термін роботи є
дострокове розірвання договору з
ініціативи виконавця у разі його
відмови від надання послуг за
завданням замовника.

В матеріалах справи відсутні докази,
які б підтверджували факт, починаючи з
11.09.2013 надання виконавцем на користь
замовника послуг в приміщенні
замовника, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, протягом робочого графіка
замовника, а саме з 9.00 год. до 18.00 год. з
перервою на обід, п'ять днів на тиждень
(понеділок - п'ятниця включно), як це
обумовлено сторонами у п.п. 2.4., 2.6.
Договору.

У своєму листі від 13.09.2013 відповідач
зазначив, що з пропозицією укласти
новий договір про надання послуг, не
погоджується, а водночас погоджується
на розірвання договору від 01.01.2012. При
цьому доказів звернення з боку
позивача до відповідача з пропозицією
про укладення нового договору та
розірвання договору від 01.01.2012,
відповідач не надав.

За таких обставин, починаючи з 11.09.2013,
повідомивши позивача, відповідач
фактично відмовився від надання послуг
передбачених умовами Договору.

Крім того, за умовами Договору (п.п. 3.2.)
єдиним доказом в підтвердження факту
виконання послуг, є акт
приймання-передачі виконаних робіт.
Однак, відповідач, починаючи з 11.09.2013,
такі акти не підписував.

Відповідно до частини першої статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до часини першої статті 626
Цивільного кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного
кодексу України визначено принцип
свободи договору, за яким сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з частиною першою статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, а частиною першою статті 43
цього кодексу встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Зазначеними вище умовами Договору,
сформульованими в підпунктах 7.7. цього
Договору чітко визначено підстави
повернення винагороди, виплаченої за
весь термін роботи, а саме - відмову
виконавця від надання послуг на
користь замовника.

Відповідачем, в процесі розгляду
справи доказів, які б підтверджували
факт виконання ним послуг на користь
позивача, починаючи 11.09.2013 не надано, у
зв'язку з чим позивачем правомірно
заявлено позовну вимогу про стягнення
заборгованості з грошової винагороди.

Підстави позову обґрунтовані умовами
чинного Договору, узгоджуються з
вищезазначеними вимогами статтей 626, 627,
629 Цивільного кодексу України та в
повній мірі спростовують всі
твердження відповідача щодо
необґрунтованості позовних вимог.

При цьому не беруться до уваги інші
досліджені судом обґрунтування
неможливості задоволення позову,
зазначені у відзиві на позовну заяву та
письмових поясненнях, оскільки:
позивачем не доведено факту настання
умов передбачених у п.п. 7.8.-7.9. Договору,
а саме форс-мажорних обставин таких як
стихійне лихо, екологічні, погодні
умови, пожежа, війна та доказів
прийняття разом з позивачем спільного
рішення щодо призупинення чи
перенесення виконання робіт на певний
термін; у випадку стягнення договірної
заборгованості судом не
встановлюється склад цивільного
правопорушення, як це передбачено у
випадках стягнення збитків; посилання
на факт одностороннього розірвання
Договору з боку відповідача, виключає
правомірність посилання на факт
необхідності надання позивачем
підписаних у двосторонньому порядку
завдань на виконання послуг, адже
відповідач у своєму листі сам
повідомляє про неможливість
подальшого виконання ним послуг.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, а з
відповідача в числі судових витрат,
крім судового збору, слід стягнути 3500
грн. витрат на оплату послуг адвоката,
наданих позивачу адвокатом ОСОБА_3

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь
приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_3,
код НОМЕР_2) 76398,45 грн. заборгованості, 1827
грн. судового збору та 3500 грн. витрат на
оплату послуг адвоката.

3. Після набрання судовим рішенням
законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 18.04.2014.

Суддя
О.В. Гончарук