м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

Справа № 910/3926/14 09.04.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Соверен", м. Київ

До Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія

"ГАРАНТ-АВТО", м. Київ

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача

- ОСОБА_1, м. Бориспіль

Про відшкодування шкоди в порядку
регресу 28 410,25 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача Головащенко К.Г.
- пред. по довір.

Від відповідача не з'явилися

Від третьої особи не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 28 410,25 грн. матеріальної
шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.03.2014р. порушено провадження
у справі № 910/3926/14, розгляд справи
призначено на 09.04.2014р. та залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_1.

21.03.2014р. від позивача надійшли письмові
пояснення та документи, витребувані
ухвалою суду від 14.03.2014р.

26.03.2014р. від позивача надійшло
клопотання про долучення до матеріалів
справи копії листа, що підтверджує факт
проведення оцінки транспортного
засобу.

Відповідач та третя особа, які належним
чином були повідомлені, в судове
засідання не з'явилися, представників в
судове засідання не направили, вимоги
ухвали суду від 14.03.2014р. не виконали,
відповідач відзив на позов не надав,
позовну вимогу по суті і розміру у
будь-який інший процесуальний спосіб
не заперечив.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87,
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучено
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, що
підтверджує факт отримання
відповідачем 20.03.2014р. ухвали суду від
14.03.2014р. та конверт з судовою
кореспонденцією, який повернуто з
адреси третьої особи з відміткою пошти
«за закінченням терміну зберігання».

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 09.04.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85
ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складався протокол
судового засідання, який долучено до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2013р. між позивачем, як
страховиком, та Товариством з
обмеженою відповідальністю «компанія
«ІНТЕКО», як страхувальником, було
укладено Договір № 1-132-010/13 страхування
транспортного засобу, відповідно до
умов якого позивач зобов'язався у разі
настання страхового випадку виплатити
страхувальнику страхове
відшкодування.

Предметом Договору страхування,
відповідно до п. 2.1., було визначено
майнові інтереси щодо володіння,
користування, розпорядження
автомобілем CITROEN JUMPY, державний номер
НОМЕР_1.

17.08.2013 року о 01 год. 10 хв. у м. Києві на
проспекті Комарова, 19, сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю автомобіля МЕРСЕДЕС,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1, та автомобіля
СІТРОЕН, реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_3

Винним у вчиненні даної ДТП було
визнано ОСОБА_1 та притягнуто
останнього до адміністративної
відповідальності за статтею 124 КпАП
України, що підтверджується постановою
від 28.08.2013р. Солом'янського районного
суду м. Києва по справі № 760/1800/13-п
(3-6329/13).

Вартість матеріального збитку без
врахування втрати товарної вартості,
завданого власнику автомобіля СІТРОЕН,
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
ДТП, складає 30 002,69 гривень, що
підтверджується Звітом № 852 про
визначення вартості матеріального
збитку від 23.08.2013 року.

Водночас, фактичні витрати, пов'язані з
проведенням ремонтних робіт
автомобіля СІТРОЕН, реєстраційний
номер НОМЕР_1, склали - 29 970,25 грн., що
підтверджується Рахунком-фактурою №
ФОП-000755 від 16.09.2013р.

Позивач виплатив страхове
відшкодування в розмірі 28 910,25 грн. на
користь власника автомобіля СІТРОЕН,
реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно
до Страхового акту № 09/13-15 Т від 19.09.2013
р.).

Сума страхового відшкодування була
розрахована шляхом вирахування з
вартості відновлювального ремонту 29
970,25 грн. суми франшизи 1 060 грн., яка
передбачена п. 2.6 Договору страхування
№ 1-132-010/12 від 01.04.2013р. Вказана сума
перерахована платіжним дорученням №
3541 від 26.09.2013р. на рахунок ФОП ОСОБА_4,
якою було здійснено відновлювальний
ремонт автомобіля.

До позивача перейшло право вимоги
власника автомобіля СІТРОЕН до
заподіювача шкоди.

Цивільно-правову відповідальність
володільця автомобіля МЕРСЕДЕС,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
визнанний винним у скоєнні ДТП було
застраховано відповідачем, відповідно
до Полісу № АС/3852073, яким встановлено
ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну майну, 50 000 гривень,
франшиза 500 гривень.

Таким чином, розмір страхового
відшкодування, яке має бути сплачене
відповідачем позивачу складає - 28 410,25
грн. (28 910,25 грн. - 500 грн.).

Позивач звернувся до відповідача із
заявою на виплату страхового
відшкодування вих. № 524 від 17.10.2013р., яка
була отримана 05.11.2013р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Позивачем було отримано листа вих. №
30508/01 від 17.12.2013р. від ТОВ
«ЄвроАсистанс», як повіреного
відповідача, в якому було визначено
суму страхового відшкодування у
розмірі - 21 178,46 грн. та гарантовано
виплату вказаної суми.

Відповідач, в межах строків
встановлених законом, страхове
відшкодування не сплатив та
обґрунтованої відмови позивачу не
надав.

Належним чином засвідчені копії вище
вказаних документів долучені до
матеріалів справи та їх оригінали,
досліджувалися під час судових
засідань, і відповідно визнаються
судом такими, що посвідчують наведені
факти та обставини господарських
відносин сторін.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
та визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон), обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно із п. 22.1. ст. 22 Закону при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка
була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідач не здійснив виплату
страхового відшкодування у строки,
передбачені ст. 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» .

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна;

Як вбачається з п/д3541 від 26.09.13, яке
підтверджує виплату страхового
відшкодування у сумі виплати відсутній
ПДВ, а відтак наданий у листі вих. №
30508/01 від 17.12.2013р. від ТОВ
«ЄвроАсистанс», як повіреного
відповідача, розрахунок страхового
відшкодування є необґрунтованим,
непідтвердженим документально, та
спростовується доказами, які надані
позивачем.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, та
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
то зазначені витрати відшкодовуються
за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК
України).

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» (01042, м. Київ,
пров. Новопечерський, 19/3, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія "Соверен" (01001, м. Київ, вул.
Володимирська, 7, офіс 11, ), - з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, грошові кошти у
розмірі - 28 410 (двадцять вісім тисяч
чотириста десять) грн. 25 коп. та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. -
витрати по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя

І.Д. Курдельчук

Повне рішення складено 14 квітня 2014
року.