ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.04.2014 р.
Справа№ 914/3824/13

Суддя господарського суду Львівської
області Мазовіта А.Б., при секретарі
Юрків М.Г., розглянувши матеріали

за заявою:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«ВЕЕМ-Будсервіс»,
м.Львів;про:відстрочку виконання
рішення у справі:№ 914/3824/13за
позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ-Комфорту
Львів», м.Львів;до
відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«ВЕЕМ-Будсервіс», м.Львів;про:стягнення
29 465,84 грн.

За участю представників:

від заявника (боржника): Залуцький
Т.Д., представник (довіреність від 04.03.2014
р.);

від стягувача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Львівської області подано заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«ВЕЕМ-Будсервіс», м.Львів про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 28.10.2013 р. у справі №914/3824/13
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ-Комфорту
Львів», м.Львів до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«ВЕЕМ-Будсервіс», м.Львів про стягнення
29 465,84 грн.

Представник заявника в судовому
засіданні подав заяву (вх.№14805/14 від
07.04.2014 р.) про відмову від поданої заяви
про відстрочку виконання рішення суду.

Стягувач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, через канцелярію суду
надійшла заява (вх.№14213/14 від 03.04.2014р.), в
якій стягувач просив суд відмовити в
задоволенні заяви про відстрочку
виконання рішення суду у зв'язку з тим,
що заявником не надано доказів
наявності обставин, що ускладнюють або
роблять неможливим виконання рішення.

Дослідивши матеріали заяви, суд
прийшов до висновку, що подана заява
про відстрочку виконання рішення суду
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення допускаються у виняткових
випадках і залежно від обставин справи.
Отже, господарський суд не зобов'язаний
задовольняти заяву про відстрочку або
розстрочку виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо (п. 7.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9).

Виходячи із наведеного, законодавець, у
будь-якому випадку пов'язує
відстрочення виконання судового
рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, тобто,
виключними обставинами, що ускладнюють
вчасне виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку або
розстрочку виконання рішення, на
підставі ст. 121 ГПК України суд повинен
встановлювати матеріальні інтереси
обох сторін.

Судом не береться до уваги посилання
заявника на те, що виконання судового
рішення призведе до незаконного
збагачення стягувача, оскільки
обгрунтованість позовних вимог, що
були предметом розгляду у справі
№914/3824/13, встановлено рішенням у
вказаній справі, яке в подальшому
залишено без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду.

Заявником не наведено жодних обставин,
що ускладнюють виконання рішення суду
у справі №914/3824/13 чи роблять таке
виконання неможливим, не подано
належних та допустимих доказів, які б
могли бути підставою для відстрочення
виконання рішення суду, клопотань про
витребування відповідних доказів
заявником не подавалося.

Згідно ст. 45 ГПК України господарські
суди здійснюють правосуддя шляхом
прийняття обов'язкових до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Пунктом 1 статті 33 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Керуючись ст.ст. 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«ВЕЕМ-Будсервіс», м.Львів про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 28.10.2013 р. у справі №914/3824/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ-Комфорту
Львів», м.Львів до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«ВЕЕМ-Будсервіс», м.Львів про стягнення
29 465,84 грн. відмовити.

Суддя
Мазовіта А.Б.