КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р. Справа№ 911/3381/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Самсіна Р.І.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага
В.В.

за участю представників:

від прокуратури: не з'явились,

від позивача: Сапсай М.Д.;

від відповідача: Вознюк Д.В.;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «АКВАРІУС»

на ухвалу Господарського суду
Київської області від 10.02.2014р. за заявою
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню у справі № 911/3381/13
(суддя Ярема В.А.)

за позовом Заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «АКВАРІУС»

про знесення об'єктів самочинного
будівництва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.02.14р. у задоволенні заяви
Відповідача про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню у справі
№911/3381/13 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що рішення
господарського суду Київської області
від 24.09.13р. у справі №911/3381/13, на
виконання якого 09.10.13р. було видано
накази, набрало законної сили 08.10.13р. та
не оскаржувалось в апеляційному
порядку, що спростовує помилковість
видачі наказу. Відсутність обов'язку
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою, як підстава
для визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню, у розумінні ч.4 ст.117
Господарського процесуального кодексу
України, Відповідачем у заяві не
наведена. Стосовно посилань заявника
на невідповідність наказу
господарського суду Київської області
від 09.10.13р. нормам чинного
законодавства та порушення прав третіх
осіб, то вказані обставини не є
підставами для визнання зазначеного
наказу таким, що не підлягає виконанню
у розумінні ст.117 Господарського
процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
Скаржник звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 10.02.14р. і прийняти нову
ухвалу, якою визнати наказ №911/3381/13 від
09.10.13р. таким що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на
виконання рішення місцевий
господарський суд зобов'язаний був
видати три окремих накази оскільки
об'єкти нерухомого майна, яке
Відповідач зобов'язаний знести за
власний рахунок знаходяться в різних
місцях; при знесенні нерухомого майна
будуть порушені права третіх осіб, а
тому зазначений наказ не може бути
виконаний.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.03.14р.
апеляційну скаргу Відповідача
прийнято до провадження, розгляд
апеляційної скарги призначено на
19.03.14р.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
19.03.14р. апеляційну скаргу у справі
№911/3381/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Гончарова С.А.
(головуючий), Самсіна Р.І., Хрипуна О.О.

19.03.14р. через відділ діловодства
Київського апеляційного
господарського суду Позивач подав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
просив залишити ухвалу господарського
суду Київської області без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.14р. розгляд
справи відкладено на 01.04.14р.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
01.04.14р. апеляційну скаргу у справі
№911/3381/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Власова Ю.Л.
(головуючий), Самсіна Р.І., Хрипуна О.О.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

Рішенням господарського суду
Київської області від 24.09.13р. у справі
№911/3381/13 за позовом Прокурора в
інтересах держави в особі Позивача до
Відповідача про знесення об'єктів
самочинного будівництва позовні
вимоги задоволено, зобов'язано
Відповідача знести за свій рахунок
об'єкти самочинного будівництва, а
саме: магазин-кафе "Три бажання", що
розташоване за адресою: Київська обл.,
м. Боярка, вул. Магістральна, 6; магазин,
що розташований за адресою: Київська
обл., м. Боярка, вул. Шевченка, 80А;
магазин-кафе "Дев'ятий вал", що
розташоване за адресою: Київська обл.,
м. Боярка, вул. Хрещатик, 12А., стягнуто з
Відповідача на користь Державного
бюджету України 3441,00 грн. судового
збору.

09.10.13р. видано накази на примусове
виконання рішення господарського суду
Київської області від 24.09.13р. у справі
№911/3381/13.

20.11.13р. на підставі наказу
господарського суду Київської області
від 09.10.13р. №911/3381/13 державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби України
Києво-Святошинського районного
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №40899126 та надано боржнику семиденний
строк для самостійного виконання
рішення.

29.01.14р. Відповідач звернувся до
господарського суду Київської області
про визнання наказу від 09.10.13р. у справі
№911/3381/13 щодо зобов'язання Відповідача
знести за свій рахунок об'єкти
самочинного будівництва, таким, що не
підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви, Відповідач
посилався на те, що наказ
господарського суду Київської області
від 09.10.2013р. у справі №911/3381/13 не
відповідає вимогам норм діючого
законодавства, а його виконання
порушуватиме права третіх осіб.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.02.14р. у задоволенні заяви
Відповідача про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню у справі
№911/3381/13 відмовлено.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.117 Господарського
процесуального кодексу України наказ
має відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".
Господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню. Господарський суд ухвалою
вносить виправлення до наказу, а у разі
якщо його було видано помилково або
якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Відповідно до п.3.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» від 17.10.12р. №9 ч.4 ст.117
Господарського процесуального кодексу
України містить підстави визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково, за заявами
стягувачів або боржників, поданими в
порядку зазначеної статті: якщо його
видано помилково; якщо обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин
(наприклад, у разі скасування чи зміни в
апеляційному або в касаційному порядку
чи за результатами перегляду за
нововиявленими обставинами рішення, на
підставі якого наказ було видано, якщо
на момент таких скасування чи зміни
наказ ще не було виконано повністю або
частково).

Згідно з ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, в тому числі,
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються: назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування стягувача і
боржника, їх місцезнаходження,
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо; резолютивна частина
рішення; дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. У разі якщо рішення ухвалено
на користь кількох позивачів або проти
кількох відповідачів, а також якщо
належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, у виконавчому
документі зазначаються один боржник та
один стягувач, а також визначається, в
якій частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Згідно з ст.20 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу. Виконання рішення, яке
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій.

Відповідач вважає наказ таким, що
суперечить нормам діючого
законодавства оскільки на виконання
рішення у справі №911/3381/13 суд
зобов'язаний був видати окремі накази
на три об'єкти нерухомого майна, що
підлягають знесенню, крім того
знесення об'єктів самочинного
будівництва, а саме: магазина-кафе "Три
бажання", що розташований за адресою:
Київська обл., м. Боярка, вул.
Магістральна, 6; магазина, що
розташований за адресою: Київська обл.,
м. Боярка, вул. Шевченка, 80А;
магазина-кафе "Дев'ятий вал", що
розташований за адресою: Київська обл.,
м. Боярка, вул. Хрещатик, 12А, призведе до
порушення прав та інтересів третіх
осіб, а тому наказ у справі №911/3381/13
підлягає визнанню таким, що не підлягає
виконанню.

Проте апеляційний суд не погоджується
з доводами Відповідача та вважає, що
місцевий суд дійшов вірного висновку
та відмовив у задоволенні заяви
Відповідача, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи Відповідач не
скористався своїми правами
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України
подавати докази, брати участь у
дослідженні доказів, заявляти
клопотання, давати усні та письмові
пояснення господарському суду,
наводити свої доводи і міркування з
усіх питань, що виникають у ході
судового процесу, заперечувати проти
клопотань і доводів інших учасників
судового процесу, тощо. Враховуючи, що
відповідно до ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначається резолютивна
частина рішення, а рішення
господарського суду Київської області
від 24.09.13р. у даній справі не
оскаржувалось в апеляційному порядку
ні сторонами у справі, ні особами, які
не брали участь у справі, і набрало
законної сили, а отже спростовується
помилковість видачі наказу.

Також судом не можуть бути прийняті до
уваги доводи Відповідача щодо
необхідності видачі трьох окремих
наказів щодо знесення спірних об'єктів,
оскільки виконання рішення, яке
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій на
території, на яку поширюються функції
відповідного органу державної
виконавчої служби. А відтак оскільки
спірні об'єкти, що підлягають знесенню
знаходяться у м. Боярка, то виконання
наказу має здійснюватись відділом
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції, функції якого
поширюються на територію м. Боярка та
відповідно не підлягають застосуванню
норми ст.116 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для зміни чи
скасування ухвали суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«АКВАРІУС» на ухвалу Господарського
суду Київської області від 10.02.2014р. у
справі №911/3381/13 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської
області від 10.02.2014р. у справі №911/3381/13
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
09.04.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Р.І. Самсін

О.О. Хрипун