КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р. Справа№ 910/24166/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 07.04.2014 року;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вестлізінг» на
ухвалу господарського суду міста
Київа від 03.02.2014 року,

у справі № 910/24166/13 (суддя Головіна
К.І)

за заявою приватного підприємства
"Компанія "Володимирський масив"

про скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при

Всеукраїнській громадській
організації "Спілка третейських

суддів України" від
10.09.2013 року у третейській

справі № 1/05-2013

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вестлізінг»

до Приватного підприємства
Компанія «Володимирський масив»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Компанія
«Володимирський масив» звернулось до
господарського суду міста Київ із
заявою про скасування рішення Постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Спілка третейських
суддів України» від 10.09.2013р. у
третейській справі № 1/05-2013 за позовом
Товариства обмеженою з
відповідальністю «Вестлізінг» до
Приватного підприємства Компанія
«Володимирський масив» про стягнення
заборгованості у розмірі 531 636, 19 грн. -
основного боргу, 94 343, 57грн. - пені, 53 430, 77
грн. - штрафу, 26 717, 64 грн. -
витрат,пов'язаних з розглядом
третейської справи.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 року заяву приватного
підприємства Компанія «Володимирський
масив» задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції від 03.02.2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Вестлізінг»звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить
ухвалу господарського суду міста Києва
від 03.02.2014 року по справі скасувати та
судові витрати покласти на
Відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року у
складі колегії суддів: головуючого
судді -Лобаня О.І., суддів Майданевича
А.Г., Федорчука Р.В. апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вестлізінг» на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 03.02.2014 року у справі №910/24166/13
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 24. 03. 2014 року за участю
уповноважених представників сторін.

Крім того, у судовому засіданні 24.03.14
року представником сторін було подано
клопотання про продовження строку
розгляду справи у зв'язку із складністю
справи та з'ясуванням усіх обставин
справи.

Ухвалою апеляційного господарського
суду від 24.03.2014 року продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 24.03.2014 року судом
було оголошено перерву до 07.04.2014 року.

У судовому засіданні 24.03.2014 року
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вестлізінг» надав
суду свої пояснення по справі, в яких
підтримав подану апеляційну скаргу на
підставі доводів зазначених у ній та
попросив апеляційний господарський
суд апеляційну скаргу задовольнити,
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та судові витрати покласти на
відповідача.

Однак, у судове засідання 07.04.2014 року
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вестлізінг» не
з'явився, причин неявки - суд не
повідомив.

Представник приватного підприємства
Компанія «Володимирський масив» у
судових засіданнях 24.03.2014 року та 07.04.2014
року також надав суду свої пояснення
щодо поданої апеляційної скарги, в якій
заперечив проти задоволення
апеляційної скарги, так як вважає
скаргу необґрунтованою, безпідставною,
а оскаржувану ухвалу господарського
суду міста Києва законною та
обґрунтованою.

З огляду на те, що неявка представників
відповідачів в судове засідання не є
перешкодою для розгляду справи, з метою
дотримання процесуальних строків
вирішення спору, справа розглядається
судом в порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Згідно ст.99 Господарського
процесуального кодексу України,в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від
нього,повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського
суду,розглянувши матеріали справи та
перевіривши матеріали апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норми
процесуального та матеріального права
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,між
сторонами було укладено Договір
фінансового лізингу № 69 від
15.09.2011року(далі -договір), відповідно до
п. 11. 1 договору всі спори, розбіжності,
вимоги та претензії,які виникають під
час виконання цього договору або у
зв'язку з ним, або витікають з нього,
підлягають остаточному вирішенню у
третейському суді при Всеукраїнській
громадській організації «Спілка
третейських суддів України» згідно з
регламентом даного суду. Рішення
третейського суду буде остаточним та
обов'язковим для сторін і буде
виконуватись ними у визначені
строки,які вказані в рішенні
третейського суду. Місце судового
розгляду: місто Київ.

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вестлізінг»
звернулося до постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Спілка
третейських суддів України» з позовом
до Приватного підприємства Компанія
«Володимирський масив» про стягнення
заборгованості у розмірі 531 636, 19 грн. -
основного боргу, 94 343, 57грн. - пені, 53 430, 77
грн. - штрафу, 26 717, 64 грн. -
витрат,пов'язаних з розглядом
третейської справи.

10.09.2013 року рішенням постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Спілка
третейських суддів України» по справі
№1.05-2013, яким позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Вестлізінг»було задоволено.

Як вже зазначалося вище, ухвалою
господарського суду міста Києва від
03.02.2014 року заяву приватного
підприємства Компанія «Володимирський
масив» задоволено. Вирішено скасувати
рішення Постійно діючого третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Спілка третейських
суддів України» від 10.09.2013р. у
третейській справі №1/05-2013.

Задовольняючи позовну заяву
приватного підприємства Компанія
«Володимирський масив» суд першої
інстанції виходив з того, що визначення
головою третейського суду
одноособового складу суду при
вирішенні третейської справи №1/05-2013
відбулось поза межами регламенту
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнської громадської
організації "Спілка третейських судів
України ", у зв'язку з чим було порушено
порядок формування складу
третейського суду передбачений
ст.ст.17-19 Закону України « Про
третейські суди».

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для задоволення
заяви приватного підприємства
Компанія «Володимирський масив» з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «
Про третейські суди» передбачено, що
склад третейського суду формується
шляхом призначення чи обрання
третейських суддів (третейського
судді).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
третейські суди» формування складу
третейського суду в постійно діючому
третейському суді здійснюється в
порядку, встановленому регламентом
третейського суду.

Відповідно з нормою ст. 14 Регламенту
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнської громадської
організації "Спілка третейських судів
України " справи у Третейському суді
розглядаються суддею одноособово або,
за заявою сторони чи рішення Голови
Третейського суду, будь-яку справу, що
відноситься до підсудності цього суду,
залежно від категорії і складності
справи, може бути розглянуто
колегіально у складі не менш ніж трьох
суддів.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
третейські суди " сторони мають право
вільно призначати чи обирати
третейський суд та третейських суддів.
Для призначення чи обрання третейських
суддів у кожній справі необхідна їхня
згода.

У постійно діючих третейських судах
призначення чи обрання третейських
суддів здійснюється із затвердженого
відповідно до статті 8 цього Закону
списку третейських суддів, який за
регламентом цього постійно діючого
третейського суду може мати
обов'язковий чи рекомендаційний
характер.

Як встановлено судом першої інстанції,
сторонами не було узгоджено
чисельність та персональний склад
третейського суду відповідно до
списків "третейських суддів України ".

Водночас, згідно ст. 22 Регламенту
постійно діючого третейського суду
Всеукраїнської громадської
організації «Спілка третейських судів
України» за відсутності між сторонами
домовленості про чисельний склад
Третейського суду призначаються три
третейських судді. Якщо конкретний
спір не є складним, його ціна не велика,
або існують інші поважні обставини, у
порядку виключення, Голова
Третейського суду на власний розсуд
може прийняти рішення про
одноособовий розгляд такої справи, про
що виносить відповідну ухвалу.

На підставі того факту, що сторони
своєї пропозиції щодо кандидатури
третейського судді не надали, суддею
постійно діючого третейського суду
(ОСОБА_2) відповідно до ст.11 та ст.22
Регламенту цього суду було прийнято
рішення про розгляд даної справи
одноособово ним, як третейським суддею.
Але при цьому, останнім було винесено
не ухвалу, як це передбачено Ст. 22
вищезазначеного Регламенту, а
розпорядження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Регламенту
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Спілка третейських
суддів України», якщо спір підлягає
вирішенню третейським суддею
одноособово і після звернення однієї
сторони до іншої з пропозицією про
призначення чи обрання третейського
судді сторони не призначать чи не
оберуть третейського суддю, суддя
призначається Головою Третейського
суду.

З аналізу даної статті випливає, що
право голови третейського суду
призначити одноособовий склад суду
настає за наявністю 2 умов:

- якщо спір підлягає вирішенню
третейським суддею одноособово;

- якщо після звернення однієї сторони
до іншої з пропозицією про призначення
чи обрання третейського судді сторони
не призначать чи не оберуть
третейського суддю.

Судом встановлено, що прийняття
рішення головою третейського суду про
призначення для розгляду спору між
сторонами одноособово - суддю ОСОБА_2
було здійснено без належних правових
підстав, а саме:

- без обов'язкового погодження
сторонами, кандидатури ОСОБА_2 як судді,
що має одноособово розглядати спір; (
ст.14 Закону України «Про третейські
суди»)

- з порушенням підстав призначення
судді, передбачених у п.1 ч.1 ст. 23
Регламентом Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Спілка
третейських суддів України».

Висновок про порушення вищезазначених
пунктів Регламенту зроблений виходячи
з наступного.

По-перше, умова про звернення однієї
сторони до іншої з пропозицією про
призначення чи обрання третейського
судді, в даній справі, не була виконана.

По-друге, головою третейського суду
(ОСОБА_2), як вже зазначалося вище, при
прийнятті рішення про одноособовий
розгляд справи було порушено норму ст.22
Регламенту Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Спілка
третейських суддів України».Таким
чином, із вищевказаного випливає, що
зазначені у п.1 ч.1 ст.23 Регламенту умови
в даному випадку не настали.

Отже, третейський розгляд між
Заявником та відповідачем у складі
одного судді не відповідає вимогам
Закону та Регламенту.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України
«Про третейські суди» передбачено, що у
третейському суді для вирішення
конкретного спору сторони на свій
розсуд можуть домовитися про
кількісний і персональний склад
третейського суду.

Однак, відповідно до вище зазначеної
норми, сторони не домовились щодо
складу третейського суду для вирішення
спірних правовідносин.

Водночас, із укладеного сторонами
третейського застереження в договорі
лізингу, випливає,що сторонами не було
визначено склад третейського суду, так
само як не погоджено кандидатуру
судді(суддів).

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України «Про
третейські суди» якщо сторони не
погодили кількісний склад
третейського суду в третейському суді
для вирішення конкретного спору, то
третейський розгляд здійснюється у
складі трьох суддів.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, всупереч зазначеному вище,
Головою третейського суду було
призначено для розгляду спору між
сторонами одноособово - суддю ОСОБА_2
без належних правових підстав.

Отже, відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 122-5
Господарського процесуального кодексу
України , колегія суддів дійшла
висновку, що склад третейського суду
яким прийнято рішення, не відповідає
вимогам закону.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене,судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає,що місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку щодо порушення
формування складу третейського суду у
третейській справі № №1/05-2013, як то
передбачено ст. ст. 17-19 Закону України
«Про третейські суди» та керуючись ч. 2
п. 4 ст. 122-5 Господарського
процесуального кодексу України
правомірно скасував оскаржуване
рішення третейського суду.

Аналогічної правової позиції стосовно
питання щодо формування складу
третейського суду дотримується Вищий
господарський суд України, зокрема в
постановах від 17.10.2013 року у справі
№5023/2491/12 та від 05.04.2011 року у справі
№38/284. (а.с. - 133- 144)

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те,що ухвала
господарського суду міста Києва від
03.02.2014 року у справі №910/24166/13 відповідає
обставинам справи, є законною та
обґрунтованою,а тому не підлягає
скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101,103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Вестлізінг» на ухвалу господарського
суду міста Києва від 03.02.2014 року у
справі № 910/24166/13 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
міста Києва від 03.02.2014 року у справі №
910/24166/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/24166/13
повернути до господарського суду міста
Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
О.І. Лобань

Судді
А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук

Дата підписання: 14.04.2014 року