м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3097/14 31.03.14

За позовом: Державного підприємства
"Державний науково-дослідний інститут
будівельних

конструкцій"

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прайм-Девелопмент"

про: стягнення 11 018,88 грн.

Суддя: Капцова Т.П.

Представники сторін:

від позивача Янко К.В. - пред.
за довір., Лихошва В.І. - пред. за довір.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Державний
науково-дослідний інститут
будівельних конструкцій" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прайм-Девелопмент" 11
018,88 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що ним на підставі Договору
на створення і передачу
науково-технічної продукції №2346 від
08.10.2012р., укладеного з відповідачем,
виконано роботи, які відповідачем в
повному обсязі оплачені не були, у
зв'язку з чим, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі 10 000,00 грн. Враховуючи
невиконання відповідачем зобов'язань
по оплаті за Договором, позивачем
нараховано пеню в розмірі 692,58 грн., 3 %
річних в розмірі 266,30 грн. та інфляційні
втрати в розмірі 60,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.03.14р. порушено провадження
у справі №910/3097/14 та призначено розгляд
справи на 31.03.14р.

У судове засідання 31.03.14р. з'явились
представники позивача та надали
пояснення по справі.

Представник відповідача у судове
засідання 31.03.14р. не з'явився, про
причини своєї неявки суд не повідомив.

В матеріалах справи міститься
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
свідчать про те, що відповідачем 06.03.14р.
було отримано ухвалу суду про
порушення провадження по справі від
03.03.14р.

З огляду на те, що ухвала суду про
порушення провадження у справі від
03.03.14 року була надіслана судом за
адресою відповідача, зазначеною в
позовній заяві, яка збігається з
адресою відповідача, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
відповідач вважається повідомленим
про час та місце розгляду справи (ст.64
ГПК України).

Оскільки відповідач не з'явився у
судове засідання, не зважаючи на
належне повідомлення про час та місце
судового засідання, не надав суду
відзиву та документів, витребуваних
судом, суд на підставі ст. 75 ГПК
України, розглядає справу за наявними
в ній матеріалами та доказами.

31.03.2014р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені ним позовні вимоги.

У судовому засіданні 31.03.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) судом проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2012р. між Державним підприємством
«Державний науково-дослідний інститут
будівельних конструкцій» (виконавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сфера-Сіті»
(замовник) укладено Договір на
створення і передачу науково-технічної
продукції №2346 від 08.10.2012р. (далі -
Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, виконавець
зобов'язався за завданням замовника
виконати та передати йому роботи зі
створення науково-технічної продукції
за темою: «Оцінка технічного стану
будинку №15-Б по вул.Кіквідзе в
Печерському районі м.Києва, що межують
з ділянкою будівництва житлового
офісно-торговельного та
спортивно-оздоровчого комплексу з
вбудованою інфраструктурою та
підземним паркінгом по
вул.Вільшанскій, 2-6 в Печерському
районі м.Києва, а замовник зобов'язався
прийняти виконану роботу і оплатити її.

Згідно з п.3.1. Договору, вартість робіт
за Договором відповідно до протоколу
про договірну ціну, що є невід'ємною
частиною цього договору (додаток №1),
становить 30 560 грн., крім того ПДВ 20 % 6112,00
грн., усього 36 672,00 грн.

Відповідно до п.3.2. Договору, оплата
робіт проводиться поетапно відповідно
до календарного плану на підставі
актів здавання-приймання
науково-технічної продукції (робіт),
виходячи з фактичної їх вартості.

Згідно з п.3.3. Договору, після
підписання договору замовник
зобов'язаний протягом 10 календарних
днів перерахувати на рахунок виконавця
аванс у розмірі 50 % вартості робіт на
суму 15 280,00 грн., крім того ПДВ 20 % 3056,00
грн., усього 18 336,00 грн.

Відповідно до п.3.5. Договору, остаточна
оплата здійснюється замовником після
виконання виконавцем усіх робіт за
договором, протягом 10 календарних днів
з моменту виставлення рахунку, після
чого остаточні результати робіт
передаються замовнику.

Згідно з п.4.2. Договору, замовник
протягом 5 днів з дня одержання акта
здавання-приймання та звітних
матеріалів, зазначених календарним
планом цього договору, зобов'язаний
направити виконавцю підписаний акт
здавання-приймання і оплатити його
протягом 10 днів.

Згідно з п.9.1. Договору, цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за
Договором.

Як вбачається з копії Витягу зі Статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм-Девелопмент»,
затвердженого Загальними зборами
учасників ТОВ «Сфера-Сіті» (Протокол №8
від 01.10.2013р.), Товариство з обмеженою
відповідальністю «Прайм-Девелопмент»
є правонаступником всіх прав та
обов'язків Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сфера-Сіті».

Судом встановлено, що позивачем
виконано роботи, передбачені
Договором, на суму 36 672,00 грн., що
підтверджується Актом здачі-приймання
виконаних робіт (етапів робіт) №1/163 від
27.03.2013р.

Вказаний акт підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
печатками останніх, у зв'язку з чим,
приймається судом як належний доказ, що
підтверджує виконання позивачем
договірних зобов'язань.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідачем в рахунок оплати
виконаних позивачем робіт за Договором
сплачено 26 672,00 грн., а саме: 22.10.2012р.
сплачено 10 000,00 грн., 20.11.2012р. сплачено
6672,00 грн., 22.11.2012р. сплачено 10 000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями, долученими до матеріалів
справи.

Однак, як зазначає позивач, виконані
позивачем роботи, відповідачем в
повному обсязі оплачені не були.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що
на виконання умов Договору ним були
повністю проведені розрахунки з
позивачем.

Отже, враховуючи те, що позивачем були
виконані роботи згідно умов Договору
на суму 36 672,00 грн., відповідачем
сплачено 26 672,00 грн., на час розгляду
спору вартість неоплачених
відповідачем робіт склала 10 000,00 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) та ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статтею 11 ЦК України
визначено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши Договір на створенні і
передачу науково-технічної продукції
№2346 від 08.10.2012р., суд прийшов до
висновку про те, що укладений сторонами
вказаний договір за своєю правовою
природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.2. Договору, замовник
протягом 5 днів з дня одержання акта
здавання-приймання та звітних
матеріалів, зазначених календарним
планом цього договору, зобов'язаний
направити виконавцю підписаний акт
здавання-приймання і оплатити його
протягом 10 днів.

З огляду на те, що Акт здачі-приймання
виконаних робіт (етапів робіт) №1/163 від
27.03.2013р. підписано відповідачем 27.03.2013р.,
останній мав бути оплачений
відповідачем в термін до 09.04.13р.,
враховуючи положення ч.5 ст.254 ЦК
України, відповідно до якої, якщо
останній день строку припадає на
вихідний, святковий або інший
неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день.

Судом встановлено, що зобов'язання по
оплаті виконаних позивачем робіт
відповідачем в строк, встановлений п.4.2.
Договору, в повному обсязі не виконано.

Враховуючи те, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за виконані роботи
підтверджується вищезазначеним актом
здачі-приймання виконаних робіт
(етапів робіт) та приймаючи до уваги те,
що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України не було спростовано наявність
заборгованості та не доведено
припинення зобов'язання будь-яким
передбаченим законом способом в
частині суми боргу, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
заборгованості за виконані позивачем
роботи у розмірі 10 000,00 грн.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням
відповідачем грошового зобов'язання за
Договором позивач, просить суд
стягнути з відповідача 3 % річних в
розмірі 266,30 грн., інфляційні втрати в
розмірі 60,00 грн. та пеню в розмірі 692,58
грн.

Згідно частини 1 та 2 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного
кодексу України визначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату
боргу з урахування індексу інфляції та
трьох процентів річних, що є способом
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредитору.

Позивач здійснив розрахунок 3 % річних з
суми боргу 10 000,00 грн. за період з 09.04.12р.
по 26.02.2014р. та розрахунок інфляційних
втрат за період з квітня 2013р. по січень
2014р.

Суд перевірив надані позивачем
розрахунки інфляційних втрат та трьох
процентів річних, з огляду на наступне.

З огляду на те, відповідач мав оплатити
виконані позивачем роботи в термін до
09.04.13р., позивач має право на
нарахування 3 % річних та інфляційних
втрат з 09.04.13р.

За перерахунком суду розмір 3 % річних
становить:

10 000,00 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365*
324 (к-ть днів за період з 09.04.2013 р. по
26.02.2014р.) = 266,30 грн.

З огляду на те, що за перерахунком суду
розмір 3 % річних склав 266,30 грн.,
позивні вимоги про стягнення з
відповідача 266,30 грн. 3 % річних
підлягають задоволенню.

За перерахунком суду розмір
інфляційних втрат становить:

10 000,00 грн. (сума заборгованості) * 1,006
(зведений індекс інфляції за період з
09.04.2013 р. по 31.01.14р.) - 10 000,00 грн. = 59,68
грн.

З огляду на те, що за перерахунком суду
розмір інфляційних втрат склав 59,68
грн., а позивачем заявлено про
стягнення інфляційних втрат в розмірі
60,00 грн., позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача інфляційних
втрат підлягають частковому
задоволенню в розмірі 59,68 грн.

Крім того, позивач здійснив розрахунок
пені у розмірі 692,58 грн. за період з
09.04.13р. по 05.10.2013р. з суми боргу 10 000,00
грн.

Положеннями статті 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч.1
ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є
неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових зобов'язань
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.2.Договору, за затримку
оплати за виконані роботи замовник
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
нараховується пеня, від вартості
виконаних робіт за кожний день
прострочення.

Оскільки, право у позивача на
нарахування пені виникло з 09.04.13р.,
позивач, з врахуванням шестимісячного
строку нарахування пені, встановленого
ч.6 ст.232 ГК України, має право на
нарахування пені за період з 09.04.13р. по
08.10.13р.

За перерахунком суду, розмір пені з
суми боргу 10 000,00 грн. за заявлений
позивачем період з 09.04.13р. по 05.10.13р.
становить 692,60 грн., у зв'язку з чим,
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача пені у розмірі 692,58 грн.
підлягають задоволенню в розмірі,
заявленому позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прайм-Девелопмент"
(01014, м.Київ, вул.Вільшанська, буд.2, ) на користь Державного
підприємства "Державний
науково-дослідний інститут
будівельних конструкцій" (03680, м.Київ,
вул.Івана Клименка, буд.5/2, ) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. -
суми основного боргу, 266 (двісті
шістдесят шість) грн. 30 коп. - 3 % річних,
692 (шістсот дев'яносто дві) грн. 58 коп. -
пені, 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. 68 коп. -
інфляційних втрат та 1826 (тисячу
вісімсот двадцять шість) грн. 95 коп. -
судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 14.04.14 р.

Суддя
Капцова Т.П.