ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

08 квітня 2014 р. Справа № 902/301/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Матвійчука Василя
Васильовича розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Крижопільського районного
споживчого товариства

(24600, Вінницька область, смт.
Крижопіль, вул. Комсомольська, 17а)

до: Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про стягнення 2600 грн.
заборгованості

при секретарі судового засідання
Василишиній Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: Котюжанський В.А. - керівник;

Прицюк А.В. за довіреністю
б/н від 24.01.2014 року;

відповідач: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Крижопільське районне споживче
товариство звернулось до
господарського суду Вінницької
області з позовом про стягнення
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати
в сумі 2 600 грн..

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідно до укладеного 15.02.2011р. між
сторонами договору оренди об'єкта
нерухомості, відповідачеві передано у
строкове платне користування
приміщення загальною площею 15,4 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_2. Положеннями
вказаного договору визначено
зобов'язання відповідача по сплаті
орендної плати у розмірі та в строки
визначені розділом 5 договору. Проте, в
порушення умов договору, відповідач не
виконує своїх зобов'язань, в результаті
чого за період з серпня 2012 року по
серпень 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 2 600 грн..

Ухвалою суду від 19.03.2014 року за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№ 902/301/14 та призначено її до розгляду.

В судове засідання 08.04.2014 року з'явилися
представники позивача. Відповідач
правом участі в судовому засіданні не
скористався, визначених судом доказів
не надав, про поважність причини своєї
неявки суду не повідомив. Про час та
місце слухання справи повідомлений
завчасно та належним чином, що
стверджується поштовим повідомленням
вх. № 1963 від 31.03.2014 року.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

При цьому суд констатує, що
відповідачем не подано жодного
клопотання, заяви, телеграми, в тому
рахунку і щодо перенесення розгляду
справи, її відкладення чи неможливості
забезпечити участь в судовому
засіданні свого представника.

За викладених вище обставин справу
розглянуто за наявними у ній
матеріалами, згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

15.02.2011 року між Крижопільським районним
споживчим товариством (позивач, за
договором Орендодавець) та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1
(відповідач, за договором Орендар)
укладено договір оренди об'єкта
нерухомості.

Відповідно до п. 1.1. договору,
Орендодавець передає, а Орендар
приймає у тимчасове платне
користування приміщення загальною
площею 15,4 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 (надалі об'єкт оренди).

Об'єкт оренди використовується
Орендарем для підприємницької
діяльності (п. 1.3. договору).

Об'єкт оренди передається Орендарю у
термін не пізніше 3 днів після
укладення цього договору за актом
приймання-передачі, який є невід'ємною
частиною цього договору (п. 2.1.
договору).

Орендна плата за користування одним
квадратним метром об'єкта оренди
становить 12,98 грн. за місяць в т.ч. ПДВ,
що еквівалентно вартості доларам США у
гривні, згідно з курсом НБУ на момент
підписання цього договору. Загальний
розмір орендної щомісячної плати
складає 200,00 грн. в т.ч. ПДВ . Орендна
плата сплачується в національній
валюті України за курсом НБУ на момент
оплати та з урахуванням індексу
інфляції за попередній місяць за
даними Держкомстату України. (п. 5.1.
договору).

Орендна плата сплачується Орендарем на
рахунок Орендодавця до 10-го числа
кожного місяця в якому здійснюється
користування об'єктом оренди (п. 5.2.
договору).

Цей договір діє з 15 лютого 2011 року до 15
лютого 2012 року включно. Якщо Орендар
користується орендованим майном після
закінчення строку договору, у разі
відсутності заперечень зі сторони
Орендодавця , договір вважається
укладеним на невизначений термін і
кожна із сторін даного договору має
право відмовитися від договору у будь
який час, письмово попередивши про це
другу сторону за один місяць (п.п. 4.1., 4.2.
договору).

На виконання умов договору оренди
позивач за актом прийому-передачі
основних засобів в операційну оренду
від 15.02.2011р. передав, а відповідач
прийняв приміщення загальною площею 15,4
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

Однак відповідач зобов'язання за
договором в частині сплати орендних
платежів не виконав. Так, в період з
серпня 2012 року по серпень 2013 року
(включно) відповідачем не проводились
орендні платежі в результаті чого
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 2 600,00 грн..

Беручи до уваги встановлені обставини,
суд зважає на таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Як вбачається із матеріалів справи
предметом позову є стягнення боргу
згідно договору оренди.

В силу ст. 759 Цивільного кодексу України
за договором найму (оренди)
наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов
висновку, що зобов'язання за договором
в частині проведення орендних
платежів, відповідачем виконувались не
належним чином.

Виходячи з встановлених обставин
справи та наведених вище законодавчих
приписів, суд вважає вимогу позивача
про стягнення боргу в розмірі 2 600,00 грн.
правомірною та обґрунтованою з огляду
на що задовольняє її.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та
вимогам ухвали суду відповідач не
подав до суду жодних доказів в
спростування позовних вимог позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення позову з розподілом
судових витрат за правилами ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Крижопільського районного
споживчого товариства (24600, Вінницька
область, смт. Крижопіль, вул.
Комсомольська, 17 а, ) 2 600
(дві тисячі шістсот) грн. 00 коп. - боргу; 1
827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Повне рішення
складено 11.04.2014р.

Суддя
Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1)