ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2014
Справа № 905/374/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Сажневої М.В., розглянувши
матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Авто-Дон Плюс"до
Відділу освіти Мар'їнської районної
державної адміністрації Донецької
області простягнення 389 876,44 грн. за
участю представників:

від позивачаПавлюк Ю.В. - директор від
відповідачаЛинник С.О. - представник за
довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду
Донецької області передані позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто-Дон Плюс" про
стягнення з Відділу освіти Мар'їнської
районної державної адміністрації
Донецької області суми боргу в розмірі
527 994,40 грн., пені в розмірі в розмірі 32
191,93 грн. та 3% річних у розмірі 6 898,76 грн.

В судовому засіданні 19.03.2014 судом
залишено без розгляду заяву позивача
про уточнення підстав позовної заяви
та доповнення підстав позову також
договором № 1/а від 16.02.2012.

02.04.2014 до господарського суду Донецької
області надійшла заява позивача про
зменшення позовних вимог, в якій
останній просить стягнути з Відділу
освіти Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області
заборгованість у розмірі 385 451,68 грн. та
3% річних у розмірі 4 424,76 грн.

В судовому засіданні 02.04.2014 вказану
заяву прийнято судом до розгляду, у
зв'язку з чим позовні вимоги
розглядаються в редакції заяви про
зменшення позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
зобов'язання за договором про надання
послуг № 7/а від 15.02.2013 щодо здійснення
повної та своєчасної оплати наданих
послуг, у зв'язку з чим позивач просить
стягнути з відповідача суму
заборгованості за надані послуги за
період з 16.02.2013 по червень 2013 року, а
також нараховані на неї 3% річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
відзначив, що послуги за договором № 7/а
від 15.02.2013 надані в повному обсязі,
претензії до якості наданих послуг
відсутні. Відзначив, що причиною
несвоєчасної оплати послуг стала
відсутність бюджетного фінансування.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд Донецької
області

В С Т А Н О В И В:

15.02.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авто-Дон Плюс"
(учасник, позивач) та Відділом освіти
Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області
(замовник, відповідач) укладено договір
№ 7/а (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору
учасник зобов'язується у 2013 році надати
замовникові послуги, зазначені у п. 1.2, а
замовник - прийняти та оплатити такі
послуги. Найменування послуги - послуги
з перевезення пасажирів наземним
транспортом інші (послуги з підвозу
учнів до місця навчання і додому), код
ДК (016-97) № 60.23.1. - 173 дні. Дислокація шкіл
зазначена у Додатку №1.

Цей договір набирає чинності з моменту
його укладання та діє до 31.12.2013 (п. 10.1
Договору).

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору термін
надання послуг - протягом 2013 року, місце
надання послуг зазначено у Додатку №1.

Замовник здійснює розрахунки шляхом
оплати фактично наданих послуг не
пізніше 15 банківських днів після
підписання сторонами акта виконаних
робіт (наданих послуг) та надання
рахунку (п. 4.1 Договору).

На виконання умов Договору у період з
16.02.2013 по червень 2013 року позивачем було
надано відповідачу послуги щодо
перевезення школярів, про що складено
акти прийому-передачі виконаних робіт,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Вказані акти підписані позивачем та
відповідачем і скріплені печатками
сторін без заперечень.

Крім того, в матеріалах спарви також
містяться акти прийому-передачі
виконаних робіт, які підписані
директорами відповідних шкіл та
скріплнені печатками з відмітками про
те, що послуги виконано у повному
обсязі.

Позивачем виписано відповідачу
рахунки за надані послуги, а саме:

- рахунок № 2 від 01.03.2013 за надані
послуги на суму 118 785,60 грн.;

- рахунок № 3 від 01.04.2013 за надані
послуги на суму 95 028,48 грн.;

- рахунок № 4 від 07.05.2013 за надані
послуги на суму 123 656,16 грн.;

- рахунок № 5 від 03.06.2013 за надані
послуги на суму 89 719,92 грн.;

- рахунок № 6 від 24.06.2013 за надані
послуги на суму 23 593,60 грн.

При цьому, з матеріалів справи, а також
з пояснень представників позивача та
відповідача вбачається, що рахунок № 2
від 01.03.2013 на суму 118 785,60 грн. та акт
прийому-передачі виконаних робіт від
01.03.2013 на суму 118 785,60 грн. включають до
себе суму у розмірі 65 332,08 грн., яка
належить до сплати за надані послуги за
договором №1/а від 16.02.2012, який був
чинним у попередній період, а також
суму заборгованості у розмірі 53 453,52
грн. (яку позивач просить стягнути в
межах даної справи) за послуги, надані
на виконання договору № 7/а від 15.02.2013.

Частиною другою статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

До виконання господарських договорів
застосовується відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Кодексом, що
передбачено приписами другого абзацу
пункту першого статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193
Господарського кодексу України, яка
регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за Договором виконав
належним чином, а саме у період з 16.02.2013
по червень 2013 року надав відповідачу
послуги з перевезення школярів, що
підтверджується матеріалами справи, у
тому числі актами прийому-передачі
виконаних робіт, підписаними
відповідачем без зауважень, а також
актами прийому-передачі виконаних
робіт, які підписані директорами
відповідних шкіл та скріплнені
печатками.

Відповідачем підтверджено отримання
від позивача послуг, зазначених в актах
прийому-передачі виконаних робіт та не
заперечується наявність
заборгованості за Договором перед
позивачем у розмірі 385 451,68 грн.

Крім того, наявність у відповідача
заборгованості перед позивачем, у тому
числі заборгованості за договором № 7/а
від 15.02.2013 у розмірі 385 451,68 грн.,
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків станом на 28.03.2014, який
підписано начальником Відділу освіти
Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області та
головним бухгалтером установи і
скріплено печаткою.

Проте, в порушення умов Договору,
відповідач оплату за надані згідно
вищезазначених актів послуги у розмірі
385 451,68 грн. не здійснив. Про це свідчить,
у тому числі, довідка № 530/300-2 від 19.02.2014
відділення "Донецька регіональна
дирекція" ПАТ "ВТБ Банк", відповідно до
якої за період з 26.07.2013 по 18.02.2014 грошові
кошти з призначенням платежу: за
виконані роботи по перевезенню учнів
згідно договору № 7/а від 15.02.2013 на
користь ТОВ "Авто-Дон Плюс" від Відділу
освіти Мар'їнської районної державної
адміністрації Донецької області не
надходили.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав. Належних доказів погашення
заборгованості за Договором № 7/а від
15.02.2013 за отримані послуги відповідачем
суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача основного
боргу за отримані послуги у розмірі 385
451,68 грн. підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 3% річних у розмірі 4 424,76
грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання з оплати наданих послуг
встановлений судом та по суті
відповідачем не спростований, вимоги
позивача про стягнення з відповідача 3%
річних визнаються судом
обґрунтованими.

Як встановлено вище, пунктом 4.1
Договору передбачено, що замовник
здійснює розрахунки шляхом оплати
фактично наданих послуг не пізніше 15
банківських днів після підписання
сторонами акта виконаних робіт
(наданих послуг) та надання рахунку.

Перевіривши розрахунок 3% річних
позивача, суд визнає його частково
невірним у зв'язку з наявністю
арифметичних помилок, а також
неправильним визначенням настання у
відповідача строку платежу.

За розрахунком суду, здійсненим з
урахуванням вищенаведеного, розмір 3%
річних, що підлягає стягненню з
відповідача, становить 4 071,35 грн.

Вимоги про стягнення 3% річних в
залишковій сумі задоволенню не
підлягають у зв'язку з безпідставністю
заявлення.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в
порядку, що передбачений ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

При поданні позову позивачем за
квитанцією № 16377.616.1 від 19.11.2013 сплачено
11 342,00 грн. судового збору за розгляд
позовних вимог про стягнення 567 085,09 грн.

Під час розгляду справи позивачем
02.04.2014 подано заяву про зменшення
позовних вимог, в якій останній просить
стягнути з Відділу освіти Мар'їнської
районної державної адміністрації
Донецької області заборгованість у
розмірі 385 451,68 грн. та 3% річних у розмірі
4 424,76 грн., а всього 389 876,44 грн. Вказану
заяву прийнято судом.

Згідно з п.1 ч.1 статті 7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі зменшення розміру позовних
вимог.

У зв'язку зі зменшенням позивачем
позовних вимог, судовий збір у розмірі 3
544,47 грн. підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України на підставі
п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий
збір".

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Мар'їнської
районної державної адміністрації (85600,
Донецька область, Мар'їнський район, м.
Мар'їнка, вул. Заводська, 20,
ідентифікаційний код 02142690, з будь-якого
рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто-Дон Плюс" (85600,
Донецька область, Мар'їнський район, м.
Мар'їнка, вул. Заводська, 20,
ідентифікаційний код 37320515)
заборгованість у розмірі 385 451 (триста
вісімдесят п'ять тисяч чотириста
п'ятдесят одна) грн. 68 коп., 3% річних у
розмірі 4 071 (чотири тисячі сімдесят
одна) грн. 35 коп. та судовий збір у
розмірі 7 790 (сім тисяч сімсот
дев'яносто) грн. 52 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Авто-Дон
Плюс" (85600, Донецька область, Мар'їнський
район, м.Мар'їнка, вул. Заводська, 20,
ідентифікаційний код 37320515) 3 544 (три
тисячі п'ятсот сорок чотири) грн. 47 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складення повного рішення 07.04.2014.

Суддя
М.В. Сажнева