ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 квітня 2014 р. Справа №
903/201/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "АКЦЕНТ- БАНК", м.
Дніпропетровськ

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Ковель

про стягнення 19000,11 грн.

Суддя: Вороняк А. С.

при секретарі судового засідання
Чорному С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузін Є.В., довіреність
№132-О від 02.08.2013р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст.20 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України ) роз'яснено право відводу
судді. Відводу судді не заявлено. На
підставі ст.22 ГПК України роз'яснено
процесуальні права та обов'язки сторін.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу від
представника позивача не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Суть спору: публічне акціонерне
товариство "АКЦЕНТ- БАНК" звернулося з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 19000,11 грн., з них 8300
грн. - заборгованість за кредитом, 6418,37
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2713,58 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 1568,16 грн. - заборгованість
по комісії за користування кредитом та
судових витрат по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
06.03.2012р. відповідач підписала заяву про
відкриття поточного рахунку згідно
якої приєдналася та погодилася на
"Умови та правила надання банківських
послуг" та тарифи банку, які разом із
заявою від 06.03.2012р. складають договір
банківського обслуговування №б/н від
06.03.2012р., проте взятих на себе
зобов'язань по поверненню кредиту
згідно "Умов та правил надання
банківських послуг" не виконала у
зв'язку з чим ПАТ "Акцент-Банк" просить
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованість в сумі 19000,11 грн..

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 06.03.2014р. було
порушено провадження у справі, а справу
призначено до розгляду на 19.03.2014р. та
зобов'язано сторони надати суду ряд
документів, необхідних для
об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду від
19.03.2014р. розгляд справи відкладено на
09.04.2014р. у зв'язку з неявкою сторін в
засідання та неподанням учасниками
судового процесу витребуваних доказів.

07.04.2014р. через канцелярію суду від
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційної служби
Луцького МУЮ надійшов витяг на ФОП
ОСОБА_1 станом на 02.04.2014р..

У судовому засіданні 09.04.2014р.
представник позивача позов підтримав,
вимоги просив задовольнити.

Відповідач вимоги ухвал суду від
06.03.2014р. та від 19.03.2014р. не виконала,
витребувані судом документи не подала,
повноважного представника в судове
засідання не направила. Ухвала
господарського суду від 19.03.2014р.
повернулася суду із позначкою «за
закінченням терміну зберігання». Дана
ухвала була надіслана відповідачу на
адресу зазначену у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців(витяг станом
на 02.04.2014р.), а саме на адресу: 45000,
АДРЕСА_1.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ст.87 ГПК
України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р.).

На підставі викладеного суд вважає, що
вжив усіх необхідних заходів для
повідомлення відповідача про час
слухання справи та з урахуванням вимог
ст.69 ГПК України справу розглянуто за
наявними матеріалами, відповідно до
ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд,-

встановив:

06.03.2012 року фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 було підписано заяву про
відкриття поточного рахунку.

Згідно зазначеної заяви відповідач
погодилася з умовами та правилами
надання банківських послуг у тому
числі з умовами та правилами надання
банківських послуг, тарифами банку, які
разом із заявою складають договір
банківського обслуговування №б/н від
06.03.2012р.(далі - Договір) та взяла на себе
зобов'язання виконувати умови
Договору. Крім того, в заяві відповідач
просить відкрити поточний та картковий
рахунок, вид валюти: гривня, назва виду
економічної діяльності: роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах.

Згідно ст.144 Господарського кодексу
України(далі - ГК України), майнові
права та майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно ст.3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Таким чином, між сторонами склалися
відносини кредитора (позивач) та
позичальника (відповідач).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно п.3.11.1.1 Умов обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів і
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту.
Техніко-економічне обґрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір Ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку та
Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет
клієнт банк, sms-повідомлення або інших).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Згідно п.п.3.11.1.3, 3.11.1.8, 3.11.1.12, 3.11.1.13, 3.11.2.2.2,
3.11.2.2.5, 3.11.4.1, 3.11.4.1.2, 3.11.4.1.3, 3.11.4.1.4, 3.11.4.4
3.11.4.9, 3.11.5.1. Умов обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів кредит
надається в обмін на зобов'язання
відповідача з повернення кредиту,
сплати відсотків і винагороди.
Проведення платежів Клієнта в порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - далі "Угода"). Для розрахунку
відсотків за користування кредитним
лімітом встановлюється
диференційована процентна ставка.
Процентна ставка до розрахунку
залежить від терміну існування
непогашеного залишку по кредиту.
Відповідач зобов'язалася сплатити
відсотки та пеню за користування
кредитом. За користування кредитом в
період з дати виникнення дебетового
сальдо на поточному рахунку Клієнта
при закритті банківського дня Клієнт
сплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від терміну користування
кредитом (диференційована процентна
ставка). Порядок розрахунку відсотків:
при необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
Клієнт сплачує Банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24 (двадцять
чотири)% річних, починаючи з останньої
дати періоду, в яку дебетове сальдо
підлягало обнулінню. У разі
непогашення кредиту протягом 90 днів з
дати закінчення періоду, в який
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в який дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні Клієнтом будь-якого з
грошового зобов'язання Клієнт сплачує
Банку відсотки за користуванням
кредитом у розмірі 48 (сорок вісім)%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. Під "непогашенням
кредиту" мається на увазі не виникнення
на поточному рахунку нульового
дебетового сальдо при закритті
банківського дня. Клієнт сплачує Банку
винагороду за використання ліміту 1-го
числа кожного місяця в розмірі 0,9% від
суми максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, у порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг. Розрахунок
відсотків за користування кредитом
здійснюється щоденно, починаючи з дати
утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості по кредиту,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.
При порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань зі сплати відсотків за
користування кредитом, строків
повернення кредиту, винагороди, Клієнт
сплачує Банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (у %
річних ) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та закону,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов зазначених вище
позивач надав відповідачу кредитний
ліміт в розмірі 8300 грн., що
стверджується випискою по рахунку ФОП
ОСОБА_1 з 05.06.2012р. по 18.12.2013р..

Відповідач в порушення умов договору
суму кредиту не повернула.

15.12.2013р. позивач на адресу відповідача
направив претензію за №20306AN4VS020 від
06.12.2013р. з вимогою погасити
заборгованість в сумі 18790,27 грн., що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист(а.с.60-61).

Претензія залишена відповідачем без
виконання.

Згідно ч.1 ст.1056 ЦК України розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Відсотки за користування кредитом за
своїм характером є платою і підлягають
стягненню за весь час користування
кредитом.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно ст.202 ГК України, ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно розрахунку позивача станом на
18.12.2013р. заборгованість відповідача
становить: 8300 грн. - за кредитом, 6418,37
грн. - по процентам за користування
кредитом, 1568,16 грн. - по комісії за
користування кредитом, підтверджена
матеріалами справи, відповідачем не
оспорюється, підставна і підлягає до
стягнення з відповідача, оскільки в
силу ст.193 ГК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 2713,58 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, нарахованої за період з
06.03.2012р. по 18.12.2013р..

Згідно ст.611 ЦК України та ст.230 ГК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно п.6 ст.232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Приписами ст.ст.6, 628 ЦК України
встановлено, що сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Умовами договору сторонами визначено
інший порядок нарахування пені.

Пунктом 3.11.5.4 Умов обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів сторони
передбачили, що нарахування
неустойки(пені) за кожен випадок
порушення зобов'язань здійснюється
протягом 3 (трьох) років з дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином зі змісту зазначено пункту
Умов обслуговування кредитних лімітів
на поточних рахунках корпоративних
клієнтів вбачається, що сторонами
погоджено встановлення більшого
строку нарахування пені, ніж
передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України
шестимісячний термін, а саме - три роки,
що не суперечить чинному
законодавству. Такого ж висновку
дійшов ВГСУ у постанові №14/044-11 від
12.07.2012 року.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно п.3.11.5.7 Умов обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів строк позовної
давності по стягненню кредиту,
процентів за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю у
5 років.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до переконання, що 2713,58 грн.
пені, нарахованої за період з 06.03.2012р. по
18.12.2013р. підставні та підлягають до
стягнення в силу ст.ст.230, 232 ГК України
та п.3.11.5.4 Умов обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. При цьому вимоги,
що пред'являються до доказів, визначені
ст.34 ГПК України, відповідно до якої,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи
до уваги наявні в матеріалах справи
документи, докази та письмові
пояснення сторін, господарський суд,
оцінюючи подані сторонами докази за
своїм переконанням, що ґрунтується на
всебічному й об'єктивному розгляді в
судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов до висновку про підставність та
обґрунтованість пред'явленого
позивачем до відповідача позову,
вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити та стягнути з відповідача
на користь позивача 19000,11 грн., з них 8300
грн. - заборгованість за кредитом, 6418,37
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2713,58 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 1568,16 грн. - заборгованість
по комісії за користування кредитом.

Беручи до уваги, що спір до суду було
доведено з вини відповідача, судові
витрати в сумі 1827 грн. в порядку
ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на
нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,-

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (45000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства "АКЦЕНТ- БАНК"
(49074, м. Дніпопетровськ, Індустріальний
район, вул. Батумська, 11, ) 19000,11 (дев'ятнадцять тисяч гривень
одинадцять копійок) грн., з них 8300 грн. -
заборгованість за кредитом, 6418,37 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2713,58 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 1568,16 грн. - заборгованість
по комісії за користування кредитом та
1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім
гривень) грн. сплаченого позивачем
судового збору.

Повний текст рішення складено

14.04.14

Суддя
А. С. Вороняк