м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5073/14 14.04.14За позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
до Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
про відшкодування шкоди в порядку
Суддя Грєхова О. А.
Представники сторін:
від позивача: Грабова І. А. - представник
від відповідача: Савісько О. В. -
представник за довіреністю
Позивач звернувся з позовом про
стягнення з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "ОРАНТА" страхового
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 458а/13к-02 від 12.07.2013
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплатив страхове відшкодування
власнику автомобіля марки Хюндай д/н
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля Деу
д/н НОМЕР_2, яким скоєно ДТП,
застрахована відповідачем на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АВ/5727907), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.03.2014 порушено провадження
по справі № 910/5073/14, розгляд справи
призначено на 14.04.2014 та направлено
запит до Моторного (транспортного)
страхового бюро України.
В судове засідання 14.04.2014 представник
позивача з'явився та подав заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої позивач просить стягнути з
відповідача 6795,01 грн.
Враховуючи норми ст. 22 ГПК України, а
також те, що дана дія не суперечить
законодавству та не порушує
чиїх-небудь прав і охоронюваних
законом інтересів суд приймає до
розгляду заяву позивача про зменшення
розміру позовних вимог.
Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції від 26.12.2011 № 18, у разі
прийняття судом зміни (в бік збільшення
або зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір, - з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній, так і
в описовій частині рішення.
Представник відповідача в судове
засідання 14.04.2014 з'явився та через
канцелярію суду подав пояснення на
позовну заяву, в якому зазначив, що під
час оформлення ДТП в автомобіль Хюндай
д/н НОМЕР_1 в'їхав інший учасник
дорожнього руху на автомобілі Шевроле,
цивільно-правова відповідальність
якого не застрахована в НАСК «Оранта»,
Тобто, відповідач не зобов'язаний
відшкодовувати шкоду завдану не його
страхувальником, а саме суму 6946,02 грн.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.04.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

12.07.2013 між ПАТ "Страхова компанія
"АХА Страхування" та ОСОБА_3 укладено
Договір № 458а/13к-02 добровільного
страхування наземного транспортну
(надалі - Договір), за яким був
застрахований автомобіль Хюндай д/н
НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до відомостей ДАІ № 9258806 про
дорожньо-транспортну пригоду станом на
31.08.2013 року на вулиці Братиславській,
Юність, 2-електроопора в м. Києві
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Хюндай д/н НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_3, автомобіля
Шевроле д/н НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_4 та автомобіля Деу д/н НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5

Згідно з постановою Деснянського
районного суду м. Києва № 3/754/4363/13
(справа № 754/15897/13-п від 03.10.2013 ОСОБА_5
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення.

Згідно з умовами договору, на підставі
рахунку № 18558 від 03.09.2013 ТОВ «Паритет
Моторс-Сервіс», калькуляції/висновку №
1.001.13.1 від 09.09.2013 було розраховано та
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 7305,01 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 58316 від 17.09.2013.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 7305,01 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
Деу д/н НОМЕР_2, встановлена у судовому
порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність будь-якої особи, яка
експлуатує автомобіль Деу д/н НОМЕР_2,
була застрахована у відповідача на
підставі договору (полісу) № АВ/5727907
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом №
АВ/5727907) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.
та встановлена франшиза в розмірі 510,00
грн.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АВ/5727907 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля на час спірної
ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
або прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача з
претензією № ЛВ1687 від 16.12.2013 про
виплату страхового відшкодування. На
доказ отримання претензії
відповідачем позивач надав суду копію
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Проте, відповідач відповіді на
претензію не надав, суму страхового
відшкодування не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про правомірність
задоволення позовних вимог в сумі 6795,01
грн. (7305,01 грн. - 510,00 грн. франшизи за
Полісом № АВ/5727907).

Суми, які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються на відповідача (частина 5
статті 49 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
"ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська,
7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" (04070, м. Київ, вулиця
Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912)
суму страхового відшкодування у
розмірі 6795,01 грн. (шість тисяч сімсот
дев'яносто п'ять гривень 01 коп.) та
судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00
коп.).

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання

повного тексту рішення 16.04.2014

Суддя
О.А. Грєхова