ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2014р.
Справа №
905/984/14

за позовом Приватного підприємства
«Агросервіс», ,
м.Старокостянтинів,

Хмельницька область

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінтезпродсервіс»,

, м.Донецьк

про стягнення 396904 грн. 62 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Агросервіс»,
м.Старокостянтинів, Хмельницька
область, позивач, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
до відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінтезпродсервіс»,
м.Донецьк, про стягнення
заборгованості в сумі 396904 грн. 62 коп., у
тому числі основний борг в сумі 382770 грн.
00 коп., пеня в сумі 9799 грн. 59 коп., три
проценти річних в розмірі 2261 грн. 45 коп.
та інфляція в сумі 2073 грн. 58 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки №7-ОК
від 01.10.2013р., додаткову угоду №1 від
01.10.2013р., видаткові накладні за період з
07.10.2013р. по 15.11.2013р., розрахунок суми
позову.

Відповідач відзив на позовну заяву,
заперечення проти позову не надав

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

01.10.2013р. між сторонами був підписаний
договір поставки №7-ОК, за умовами
якого позивач (постачальник)
зобов'язався у порядку і строки,
визначені в цьому договорі, передати у
власність покупця товар у відповідній
кількості і відповідної якості за
визначеною ціною, а відповідач
(покупець) - прийняти цей товар та
оплатити його в порядку й у строки,
зазначені в цьому договорі.

Відповідно до п.п.1.2, 1.4 договору
товаром, що постачається за цим
договором є товар, вказаний у
додаткових угодах, що є невід'ємною
частиною даного договору. Асортимент,
кількість і вартість (ціна) товару
зазначається у додатковій угоді, яка є
невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п.4.1 договору поставки №7-ОК
від 01.10.2013р., загальна ціна цього
договору складається з суми вартості
партій товару, фактично поставлених за
видатковими накладними по цьому
договору.

Поставка вважається повністю
здійсненою з моменту передачі покупцю
партії товару, що підтверджується
відповідною підписаною уповноваженими
представниками сторін видатковою
накладною (п.2.4 договору поставки №7-ОК
від 01.10.2013р.).

Приписами п.9.6 договору поставки №7-ОК
від 01.10.2013р. встановлено, що договір
вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31.12.2013р. Після
закінчення терміну дії договору, він
вважається пролонгованим на кожен
наступний рік за умовою, що жодна зі
сторін не заявить письмово за 15
календарних днів до закінчення строку
дії договору про його розірвання.

Сторонами також була укладена
додаткова угода №1 від 01.10.2013р. до
договору, якою узгоджено найменування
товару: капуста білоголова, морква
столова, буряк столовий, їх кількість,
строк поставки, умови оплати тощо.

Як встановлено судом, відповідно до
наданих до матеріалів справи
видаткових накладних за період з
07.10.2013р. по 15.11.2013р. позивачем було
поставлено відповідачу товар на суму
382770 грн. 00 коп. з урахуванням часткового
погашення боргу відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму за договором з боку
відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 4.2 договору поставки №7-ОК від
01.10.2013р. встановлено, що оплата за цим
договором здійснюється покупцем на
умовах, вказаних у додатковій угоді,
яка є невід'ємною частиною договору, а
також на підставі підписаних сторонами
видаткових накладних та виставлених
постачальником рахунків-фактур на
кожну партію товару.

Згідно п.11 додаткової угоди №1 від
01.10.2013р., оплата здійснюється покупцем з
відстрочкою платежу до 20 робочих днів з
моменту постачання партії товару. За
домовленістю сторін можлива попередня
оплата.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 382770
грн. 00 коп. за договором поставки №7-ОК
від 01.10.2013р., всупереч ст.526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, згідно з наданим до матеріалів
справи актом звірки взаєморозрахунків
за період з 01.10.2013р. по 01.01.2014р., який
підписаний між сторонами без будь-яких
зауважень або заперечень, станом на
01.01.2014р. наявна заборгованість
відповідача перед позивачем в сумі 382770
грн. 00 коп.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання і
на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, позивачем на
підставі ст.625 Цивільного кодексу
України внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов'язань з
оплати вартості товару, нараховано та
пред'явлено до стягнення три проценти
річних в сумі 2261 грн. 45 коп. за період з
14.11.2013р. по 03.02.2014р. та інфляцію в сумі 2073
грн. 58 коп. за період з листопада 2013р. по
грудень 2013р.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно п.6.2 договору поставки №7-ОК від
01.10.2013р. у разі порушення строку оплати
товару, вказаного в п.4.2 цього договору,
покупець сплачує постачальнику пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми наявної заборгованості за
кожен день прострочення платежу.

Таким чином, позивачем на підставі п.6.2
договору поставки №7-ОК від 01.10.2013р.
також заявлені вимоги про стягнення з
відповідача пені в сумі 9799 грн. 59 коп. за
період з 14.11.2013р. по 03.02.2014р.

За висновками суду, розрахунок трьох
процентів річних, інфляції та пені є
аріфметично вірним, таким, що
відповідає законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти позовних
вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов повністю доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи,
враховуючи, що відповідач заперечень
проти позову не надав, вимоги про
стягнення заборгованості в сумі 396904
грн. 62 коп., у тому числі основний борг в
сумі 382770 грн. 00 коп., пеня в сумі 9799 грн.
59коп., три проценти річних в розмірі 2261
грн. 45 коп. та інфляція в сумі 2073 грн. 58
коп., підлягають задоволенню в повній
сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
підприємства «Агросервіс»,
м.Старокостянтинів, Хмельницька
область до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінтезпродсервіс»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
в сумі 396904 грн. 62 коп., у тому числі
основний борг в сумі 382770 грн. 00 коп.,
пеня в сумі 9799 грн. 59 коп., три проценти
річних в розмірі 2261 грн. 45 коп. та
інфляція в сумі 2073 грн. 58 коп.,
задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінтезпродсервіс»
(83001, м.Донецьк, вул.Артема, 74, , п/р0534 в ПАТ «БанкКамбіо», МФО
380399) на користь Приватного
підприємства «Агросервіс» (31100,
вул.І.Франка, 49, м.Старокостянтинів,
Хмельницька обл., ,
рах.№4001 в ПАТ КБ «Надра» м.Київ
ЦЕНТР, МФО 380764) основний борг в сумі 382770
грн. 00 коп., пеню в сумі 9799 грн. 59 коп., три
проценти річних в розмірі 2261 грн. 45 коп.
та інфляцію в сумі 2073 грн. 58 коп., всього
заборгованість в сумі 396904 грн. 62 коп.,
судовий збір в сумі 7940 грн. 04 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 14.04.2014р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Г.В. Левшина