ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.
Справа № 911/569/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Рябцевої О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного
акціонерного товариства
«Уманьавтодор», Черкаська обл., м.
Тальне

до приватного підприємства
«Автомагістраль», Київська обл.,
Вишгородський р-н, с. Синяк

про стягнення 1298896,03 грн.

за участю представників:

від позивача: Філіппова І.В. (дов. № 02/14
від 01.03.2014 р.);

від відповідача: Корзаченко В.М. (дов.
від 20.12.2013 р.);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

публічне акціонерне товариство
«Уманьавтодор» (далі - позивач)
звернулося до господарського суду
Київської області з позовом до
приватного підприємства
«Автомагістраль» (далі - відповідач)
про стягнення 1298896,03 грн., з яких 1264736,86
грн. заборгованості за договором
субпідряду № 11 від 18.04.2012 р., 27056,96 грн.
пені та 7102,21 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору субпідряду № 11 від 18.04.2012
р. в частині оплати виконаних підрядних
робіт, в зв'язку з чим за ним утворилась
заборгованість у сумі 1264736,86 грн. В
зв'язку з наявністю вказаної
заборгованості позивачем на підставі
п. 7.4. договору нараховано відповідачу
27056,96 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК
України нараховано 7102,21 грн. 3% річних.

08.04.2014 р. до господарського суду
Київської області від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому він вважає позов передчасним та
таким, що не підлягає задоволенню,
посилаючись на те, що пункт 4.3. договору
обов'язковою умовою для остаточного
розрахунку визначає факт підписання
акта готовності об'єкта до
експлуатації, який на сьогодні не
підписано. Відповідач також зазначив,
що відповідно до п. 4.8. договору при
взаєморозрахунках за виконані роботи
повинно бути утримано 1% вартості
виконаних субпідрядником робіт, що
складає 825,00 грн. з 82500,00 грн. та 11822,37 грн.
з 1182236,86 грн., на які позивач не мав
підстав здійснювати нарахування
штрафних санкцій. Крім того, за
твердженням відповідача, нарахування
штрафних санкцій було здійснено
позивачем з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК
України.

17.04.2014 р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшли письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 08.04.2014 р. було
оголошено перерву до 17.04.2014 р.

Представник позивача в судових
засіданнях 11.03.2014 р., 25.03.2014 р., 08.04.2014 р. та
17.04.2014 р. підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові
засідання 11.03.2014 р. та 25.03.2014 р. не
з'явився, хоча про час та місце судових
засідань відповідач був повідомлений
належним чином, а в судових засіданнях
08.04.2014 р. та 17.04.2014 р. заперечував проти
позовних вимог з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2012 р. між Службою автомобільних
доріг у Київській області (замовник) та
приватним підприємством
«Автомагістраль» (підрядник) було
укладено договір № 33Д-12 на виконання
робіт з капітального ремонту
автомобільної дороги Р-30 під'їзд до м.
Ірпіня, км 5+500 - км 5+820 (вулиця Поповича) в
межах м. Ірпіня Київської області
(залишки робіт та додаткові роботи).

18.04.2012 р. між приватним підприємством
«Автомагістраль» (підрядник) та
відкритим акціонерним товариством
«Уманьавтодор» (субпідрядник), яке
змінило найменування на публічне
акціонерне товариство «Уманьавтодор»
(п. 1.1.1. Статуту позивача), було укладено
договір субпідряду № 11 (договір) на
виконання робіт з капітального ремонту
автомобільної дороги Р-30 під'їзд до м.
Ірпіня, км 5+500 - км 5+820 (вулиця Поповича) в
межах м. Ірпіня Київської області
(залишки робіт та додаткові роботи).

Відповідно до п. 1.1. договору
субпідрядник зобов'язується до червня
2012 р. виконати роботи капітального
ремонту автомобільної дороги Р-30
під'їзд до м. Ірпіня, км 5+500 - км 5+820
(вулиця Поповича) в межах м. Ірпіня
Київської області (залишки робіт та
додаткові роботи), а підрядник -
прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно з п. 1.2. договору найменування
робіт: ДБН Д.1.1-1-2000. Капітальний ремонт
автомобільної дороги Р-30 під'їзд до м.
Ірпіня, км 5+500 - км 5+820 (вулиця Поповича) в
межах м. Ірпіня Київської області
(залишки робіт та додаткові роботи).

Склад та обсяги робіт, що є предметом
договору, визначаються на підставі
затвердженої проектно-кошторисної
документації (п. 1.4. договору).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що
ціна договору становить згідно додатку
№ 2. Вартість робіт визначається, як
фактична вартість виконаних і
прийнятих підрядником робіт (п. 3.3.
договору).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки
проводяться після підписання
сторонами акта прийняття виконаних
підрядних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про
вартість виконаних підрядних робіт (ф.
КБ-3), які складаються субпідрядником і
подаються для підписання підряднику до
25 числа поточного місяця. Прийняття
актів обсягів робіт підрядником буде
здійснюватись в межах доведеного
ліміту на поточний період.

Згідно з п. 4.2. договору підрядник
здійснює щомісячні та проміжні платежі
за виконані роботи на підставі
документів, визначених пунктом 4.1.,
підписаних уповноваженим
представниками сторін, в межах обсягів
надходження коштів від Головного
розпорядника бюджетних коштів.

Після здійснення приймання повного
обсягу виконаних робіт підрядник
проводить остаточний розрахунок за
фактично виконані роботи протягом 30
календарних днів після підписання акта
готовності об'єкту до експлуатації, на
умовах п. 4.1. договору підрядник має
право затримати кінцеві розрахунки за
роботи, виконані з недоробками і
дефектами, виявленими при прийманні
об'єкту в експлуатацію, до їх усунення.
Підрядник має право затримувати
проміжні платежі за роботи, виконані з
порушенням будівельних норм, проектних
рішень (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору строк
виконання робіт: початок - з моменту
підписання договору; закінчення -
червень 2012 р. Місце виконання робіт:
існуюча автомобільна дорога (п. 5.2.
договору).

Згідно з п. 5.3. договору завершення
виконання робіт оформлюється актом
готовності об'єкта до експлуатації.
Оформлення актів, додатків і
необхідних документів до них
здійснюється субпідрядником.

Відповідно до пп. 6.1.1., 6.1.2. п. 6.1. договору
підрядник зобов'язаний: своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за виконані
роботи; приймати виконані роботи
згідно з актом прийняття виконаних
підрядних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про
вартість виконаних підрядних робіт (ф.
КБ-3), підписаних субпідрядником.

Пунктом 10.1. договору (в редакції
додаткової угоди № 1 від 02.01.2013 р.)
встановлено, що договір набирає
чинності з моменту підписання і діє до
31.12.2013 р.

На виконання умов договору позивачем у
грудні 2012 р. та листопаді 2013 р. виконано
підрядні роботи на загальну суму 1264736,86
грн., що підтверджується актами
приймання виконаних підрядних робіт
форми КБ-2в за грудень 2012 р. на суму 82500,00
грн. та за листопад 2013 р. на суму 1182236,86
грн. та довідками про вартість
виконаних підрядних робіт форми КБ-3 за
грудень 2012 р. та листопад 2013 р.,
підписаними представниками сторін.

Оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які докази виявлення відповідачем
при прийнятті робіт недоробок і
дефектів виконаних підрядних робіт та
звернення відповідача до позивача з
відповідними претензіями, то суд
дійшов висновку, що вказані роботи були
прийняті відповідачем без жодних
претензій та зауважень щодо їх якості
та обсягу.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата
робіт провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Як встановлено господарським судом,
договором субпідряду № 11 від 18.04.2012 р.
передбачено інший порядок розрахунків
за виконані підрядні роботи, оскільки
сторони в п.п. 4.1., 4.2. договору погодили,
що розрахунки проводяться після
підписання акта прийняття виконаних
підрядних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про
вартість виконаних підрядних робіт (ф.
КБ-3), а підрядник на підставі вказаних
документів здійснює щомісячні та
проміжні платежі за виконані роботи.

Враховуючи викладене, твердження
відповідача про те, що обов'язковою
умовою для остаточного розрахунку
відповідно до пункту 4.3. договору є факт
підписання акта готовності об'єкта до
експлуатації, який на сьогодні не
підписано, є необґрунтованими та
безпідставними.

Наявність в п. 4.2. договору умови про те,
що щомісячні та проміжні платежі за
виконані роботи здійснюються в межах
обсягів надходження коштів від
Головного розпорядника бюджетних
коштів не є підставою для звільнення
відповідача від здійснення в повному
обсязі розрахунків за договором з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу
України якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Таким чином, у відповідності до норм
чинного законодавства, договір підряду
є оплатним договором.

Зобов'язання не створює обов'язку для
третьої особи. У випадках, встановлених
договором, зобов'язання може
породжувати для третьої особи права
щодо боржника та (або) кредитора (ст. 511
ЦК України).

Отже, обов'язок відповідача оплатити
виконані позивачем роботи не
пов'язаний із наявністю у нього
необхідних коштів чи станом виконання
перед ним зобов'язань іншими особами, в
тому числі державою.

Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк виконання якого
визначений вказівкою на подію, яка
неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

З аналізу зазначеної норми вбачається,
що строк виконання зобов'язання
вважається встановленим, коли чітко
визначено строк (термін) виконання
зобов'язання, або є вказівка на подію,
яка неминуче має настати і з якою
пов'язане настання такого зобов'язання.

Як вбачається з п.п. 4.1., 4.2. договору
субпідряду № 11 від 18.04.2012 р. сторонами
не встановлено строку виконання
зобов'язання щодо повної оплати
відповідачем прийнятих ним за
відповідними актами підрядних робіт, а
лише зазначено, що підрядник здійснює
щомісячні та проміжні платежі за
виконані роботи на підставі
документів, визначених п. 4.1. договору. В
пункті 4.3. договору сторони поставили в
залежність оплату за договором від
підписання акта готовності об'єкту до
експлуатації, а не від події, яка
неминуче настане.

При цьому, умовами договору строк та
порядок здачі об'єкта в експлуатацію не
передбачений, а відтак суд вважає, що
наявність відповідної умови договору
не дозволяє дійти висновку, що сторони
пунктом 4.3. договору встановили строк
оплати робіт відповідачем.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1.7. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», якщо у договорі
або законі не встановлено строку
(терміну), у який повинно бути виконано
грошове зобов'язання, судам необхідно
виходити з приписів частини другої
статті 530 ЦК України.

Днем пред'явлення вимоги кредитором
слід вважати день, у який боржник
одержав надіслану йому вимогу, а в разі
якщо вимогу надіслано засобами
поштового зв'язку і підприємством
зв'язку здійснено повідомлення про
неможливість вручення поштового
відправлення, то днем пред'явлення
вимоги є дата оформлення названим
підприємством цього повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.01.2014 р. позивач направив на адресу
відповідача вимогу № 104 від 21.01.2014 р., в
якій просив протягом семи календарних
днів з дня отримання вимоги
перерахувати заборгованість за актом
виконаних робіт від 29.11.2013 р. у сумі
1182236,86 грн.

Вказана вимога була отримана
відповідачем 25.01.2014 р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 04138180, а тому відповідно
до ч. 2 ст. 530 ЦК України останнім днем
оплати акта приймання виконаних
будівельних робіт від 29.11.2013 р. на суму
1182236,86 грн. є 03.02.2014 р., оскільки 01.02.2014 р.
та 02.02.2014 р. були вихідними днями.

Крім того, 28.01.2014 р. позивачем було
направлено на адресу відповідача
вимогу № 138 від 27.01.2014 р., що
підтверджується фіскальним чеком № 8700
від 28.01.2014 р., в якій він просив протягом
семи календарних днів з дня отримання
вимоги перерахувати заборгованість за
актом виконаних робіт від 28.12.2012 р. у
сумі 82500,00 грн.

Відповідно до наказу Міністерства
інфраструктури України № 958 від 28.11.2013
р., зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28.01.2014 р. за № 173/24950,
«Про затвердження Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень» нормативні
строки пересилання простої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку (без урахування вихідних днів
об'єктів поштового зв'язку) між іншими
населеними пунктами різних областей
України - Д+5, де Д - день подання
поштового відправлення до пересилання
в об'єкті поштового зв'язку або
опускання простого листа чи поштової
картки до поштової скриньки до початку
останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 -
кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення.

Враховуючи те, що вимога № 138 від 27.01.2014
р. була відправлена позивачем 28.01.2014 р.
цінним листом на адресу відповідача в
населений пункт іншої області, то
відповідно до вказаних нормативів
строк її пересилання становить 5 днів,
тобто відповідач повинен був отримати
лист з вимогою не пізніше 03.02.2014 р.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК
України останнім днем оплати акта
приймання виконаних будівельних робіт
від 28.12.2012 р. на суму 82500,00 грн. є 10.02.2014 р.

Однак, відповідач станом на момент
звернення позивача до суду виконані
підрядні роботи не оплатив, в зв'язку з
чим позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
договором субпідряду № 11 від 18.04.2012 р. у
сумі 1264736,86 грн.

Пунктом 4.8. договору встановлено, що при
взаєморозрахунках за виконані роботи
вартість наданих генпідрядником
послуг утримується щомісячно з
вартості виконаних субпідрядником
робіт у розмірі 1%.

Отже, відповідно до п. 4.8. договору
належна до сплати відповідачем сума
заборгованості за виконані позивачем
підрядні роботи повинна бути зменшена
на вартість наданих генпідрядником
послуг у розмірі 1%, тобто на 12647,37 грн.
(1264736,86 грн. * 1%), та становить 1252089,49 грн.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Оскільки станом на момент прийняття
рішення заборгованість відповідача
перед позивачем у сумі 1252089,49 грн. за
договором № 11 від 18.04.2012 р. не погашена,
розмір вказаної заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи, вимога позивача про стягнення
1264736,86 грн. підлягає частковому
задоволенню у сумі 1252089,49 грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача
27056,96 грн. пені.

Відповідно до п. 7.4. договору при
затримці термінів перерахування
платежів (після отримання коштів з
державного бюджету) за виконані роботи
з вини підрядника, він сплачує
субпідряднику пеню у розмірі 0,1% від
суми заборгованості за кожний день
такої затримки, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
за який нараховується пеня.

Так позивач, просить суд стягнути з
відповідача 27056,96 грн. пені, нарахованої
за загальний період з 01.02.2013 р. по 17.02.2014
р. на заборгованість відповідача за
кожним актом приймання виконаних
будівельних робіт окремо.

Проте, наданий позивачем розрахунок
пені є невірним, оскільки позивачем
неправильно визначено дати початку
прострочення виконання відповідачем
зобов'язань з оплати виконаних
підрядних робіт, а нарахування пені
здійснено на суму заборгованості без
врахування п. 4.8. договору.

Як вже зазначалось, відповідно до ч. 2
ст. 530 ЦК України останнім днем оплати
акта приймання виконаних будівельних
робіт від 28.12.2012 р. є 10.02.2014 р., а акта
приймання виконаних будівельних робіт
від 29.11.2013 р. - 03.02.2014 р.

Тобто, відповідач вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання з
оплати виконаних позивачем підрядних
робіт за актом приймання виконаних
будівельних робіт від 28.12.2012 р. з 11.02.2014
р., а за актом приймання виконаних
будівельних робіт від 29.11.2013 р. з 04.02.2014
р.

При цьому, сума заборгованості
відповідача з врахуванням вимог п. 4.8.
договору за актом приймання виконаних
будівельних робіт від 28.12.2012 р.
становить 81675,00 грн., а за актом
приймання виконаних будівельних робіт
від 29.11.2013 р. - 1170414,49 грн.

Таким чином, відповідно до вірного
розрахунку, здійсненого судом за
загальний період з 04.02.2014 р. по 17.02.2014 р.
на заборгованість відповідача за
кожним актом приймання виконаних
будівельних робіт окремо, сума пені
становить 6039,67 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 7102,21 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Так, позивач просить суд стягнути з
відповідача 7102,21 грн. 3% річних,
нарахованих за загальний період з
01.02.2013 р. по 17.02.2014 р. на заборгованість
відповідача за кожним актом приймання
виконаних будівельних робіт окремо.

Проте, наданий позивачем розрахунок 3%
річних є невірним, оскільки, як вже
зазначалось, позивачем неправильно
визначено дати початку прострочення
виконання відповідачем зобов'язань з
оплати виконаних підрядних робіт, а
нарахування 3% річних здійснено на суму
заборгованості без врахування п. 4.8.
договору.

Таким чином, відповідно до вірного
розрахунку, здійсненого судом за
загальний період з 04.02.2014 р. по 17.02.2014 р.
на заборгованість відповідача за
кожним актом приймання виконаних
будівельних робіт окремо, сума 3% річних
становить 1393,77 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного
підприємства «Автомагістраль» (07351,
Київська обл., Вишгородський район, с.
Синяк, вул. Леніна, 68, код 31481658) на
користь публічного акціонерного
товариства «Уманьавтодор» (20400,
Черкаська обл., Тальнівський район, м.
Тальне, вул. Кар'єрна, 1, код 14196,49
грн. (один мільйон двісті п'ятдесят дві
тисячі вісімдесят дев'ять грн. 49 коп.)
заборгованості, 6039,67 грн. (шість тисяч
тридцять девять грн. 67 коп.) пені, 1393,77
грн. (одну тисячу триста дев'яносто три
грн. 77 коп.) 3% річних та 25190,46 грн.
(двадцять п'ять тисяч сто дев'яносто
грн. 46 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Рябцева О.О.

Рішення підписано 24.04.2014 р.