ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Справа № 5002-15/4245-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А. суддів
Данилової М.В., Данилової
Т.Б.розглянувши касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі" на
постановуСевастопольського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 у справі№ 5002-15/4245-2012
Господарського суду Автономної
Республіки Крим за позовомЯлтинської
міської ради дотовариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі"
пророзірвання договору в судовому
засіданні взяли участь представники :-
- позивачане з'явився - -
відповідачане з'явився

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2012 року Ялтинська міська
рада звернулась до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовною
заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі", у
якому просила розірвати договір оренди
земельної ділянки загальною площею 0,7
га, розташованої за адресою: м. Ялта,
вул. Дражинського, 39 „б", укладений 31
травня 2002 року між Ялтинською міською
радою та товариством з обмеженою
відповідальністю „Промінь-Філарі"
строком на п'ятдесят років,
зареєстрований у виконавчому комітеті
Ялтинської міської ради 14.06.2002 за № 170
та стягнути з відповідача судові
витрати.

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 15.10.2013
(суддя Іщенко І.А.) у даній справі в
позові відмовлено повністю.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 (у складі головуючого Антонової
І.В., суддів Заплава Л.М., Фенько Т.П.)
вказане судове рішення скасовано.
Прийнято нове рішення, яким позов
задоволено повністю.

У відзиві на касаційну скаргу
Ялтинська міська рада погоджується із
доводами скаржника в частині неповного
з'ясування усіх обставин справи.

Сторони не реалізували процесуальне
право на участь у судовому засіданні
суду касаційної інстанції, хоча про час
та місце його проведення були
повідомлені належним чином.

Не погоджуючись з постановою
апеляційної інстанції, товариство з
обмеженою відповідальністю "Промінь
Філарі" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить її
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судами попередніх інстанцій на
підставі поданих до матеріалів справи
доказів встановлено, що рішенням 46-ї
сесії 23 скликання Ялтинської міської
ради № 29 від 28.03.2002 затверджено проект
відведення земельної ділянки
товариству з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі" для
будівництва та експлуатації
лікувально-оздоровчого комплексу
(реконструкція господарських споруд -
колишньої виробничої бази КРХ
"Промінь") в м. Ялта по вул. Дражинського
39 Б; надано товариству з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі" в
довгострокову оренду строком на 50
років земельну ділянку загальною
площею 0,7 га для будівництва та
експлуатації лікувально-оздоровчого
комплексу (реконструкція
господарських будівель колишньої
виробничої бази КРХ "Промінь") у м. Ялта
по вул. Дражинського, 39 Б, у тому числі:
0,16 га - за рахунок земель підприємств
харчової та переробної промисловості
(рядок 4.5 форми 6-зем), за угіддями - землі
промисловості (графа 37 форми 6-зем), 0,54
га - за рахунок земель загального
користування (рядок 12.4 форми 6-зем), за
угіддями-землі зелених насаджень
загального користування (графа. 56 форми
6-зем) із земель Ялтинської міської
ради; передбачено укласти договір
оренди земельної ділянки в
установленому законом порядку.

31 травня 2002 року між Ялтинською міською
радою (орендодавцем) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Промінь
Філарі" (орендарем) укладено договір
оренди земельної ділянки, за умовами
якого, орендодавець передає, а орендар
приймає в довгострокове тимчасове
користування на умовах оренди земельну
ділянку площею 0,7 га із земель
комунальної власності Ялтинської
міської ради, розташовану за вказаною
адресою. Цей договір укладено строком
на п'ятдесят років до 28.03.2052 та
зареєстровано у виконавчому комітеті
Ялтинської міської ради 14.06.2002 за № 170.

Пунктом 2.3. цього договору передбачено,
що орендна плата встановлюється
орендодавцем у сумі 97 720, 00 грн. на рік і
вноситься орендарем щомісячно в рівних
долях в строк до 15 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

За умовами пунктів 3.1., 3.2. цього
договору, орендар зобов'язаний
своєчасно вносити орендну плату, а
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати.

В своєму позові позивач послався на те,
що відповідач систематично не виконує
свої договірні зобов'язання в частині
сплати орендної плати за користування
орендованою земельною ділянкою, чим
порушує умови договору, що на думку
позивача, є підставою для його
розірвання. Матеріально-правовою
підставою позову позивач визначив
статті 17, 31, 32 Закону України "Про оренду
землі", статтю 141 Земельного
кодексу України та статті 287, 288
Податкового кодексу України.

При цьому, до матеріалів справи надано
листи № 3194/9/15-03 від 05.09.2012, № 02.11-07/168 від
20.03.2013 Державної податкової інспекції у
м. Ялта Державної податкової служби
Автономної Республіки Крим, відповідно
до яких, у товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі"
існує заборгованість зі сплати податку
за землю відносно земельної ділянки,
розташованої у місті Ялта по вул.
Дражинського, 39 "б" у сумі 200 341, 34 грн.,
період виникнення якої становить більш
ніж шість місяців.

Відповідно до листа № 1280/9/15.3 від 28.03.2013
Державної податкової інспекції у м.
Ялта Державної податкової служби
Автономної Республіки Крим, станом на
01.01.2013 податковий борг товариства з
обмеженою відповідальністю "Промінь
Філарі" не змінився та складає 200 341, 34
грн. Остання сплата здійснена 16.01.2012. На
2012-2013 роки розрахунки орендної плати до
податкового органу не подавались,
оплата не здійснювалась.

До матеріалів справи також надано акт
звірки розрахунків № 1293 від 16.12.2013 яким
підтверджується, що станом на 01.01.2013 за
товариством з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі"
рахувалась заборгованість у вказаній
сумі.

Зазначені обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення умов договору
оренди, вимог чинного законодавства та
є підставою для розірвання договору
оренди.

У своєму відзиві на позовну заяву
(а.с.58-61) відповідач не заперечує
існування у нього заборгованості по
сплаті орендної плати за спірним
договором, однак вважає, що така
несплата не носить систематичного
характеру.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в межах іншого судового
провадження розглядався спір за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м. Ялта
Державної податкової служби
Автономної Республіки Крим до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі" про
стягнення заборгованості.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30.10.2012, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2013 у справі № 2а-10977/12/0170/20 з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь Філарі" в
дохід місцевого бюджету міста Ялта
стягнуто податковий борг з орендної
плати за договором оренди землі від 31
травня 2002 року за 2011 рік в сумі 203 830, 62
грн.

Під час розгляду заявлених позовних
вимог, апеляційний господарський суд
дійшов висновку, що позов про
розірвання спірного договору оренди є
достатньо обґрунтованим, виходячи з
наступного.

Частиною другою та третьою статті 31
Закону України "Про оренду землі" (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що договір
оренди землі може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Відповідно до частини першої статті 32
названого Закону, на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Згідно з частиною першою статті 24
Закону України "Про оренду землі"
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору
оренди земельної ділянки, орендар
зобов'язаний своєчасно вносити орендну
плату, а орендодавець має право
вимагати від орендаря своєчасного
внесення орендної плати.

Пунктом "д" статті 141 Земельного кодексу
України передбачено, що підставою
припинення права користування
земельною ділянкою є систематична
несплата земельного податку або
орендної плати.

В пункті 2.23. своєї постанови № 6 від
17.05.2011 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" (зі змінами і
доповненнями) пленум Вищого
господарського суду України роз'яснив,
що при розгляді справ зі спорів про
розірвання договору оренди з підстав
заборгованості з орендної плати,
потрібно мати на увазі, що згідно зі
статтями 1, 13 Закону України "Про оренду
землі" основною метою договору оренди
земельної ділянки та одним з
визначальних прав орендодавця є
своєчасне отримання останнім орендної
плати у встановленому розмірі. Разом з
тим доводи про наявність
заборгованості з орендної плати мають
підтверджуватися належними доказами,
наприклад, довідкою, виданою державною
податковою інспекцією про наявність
(або відсутність) заборгованості за
земельним податком та орендною платою.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідач не виконує
свої договірні зобов'язання в частині
своєчасного та повного внесення
орендної плати за землю, внаслідок чого
у нього утворився борг, що
підтверджується відповідними листами
Державної податкової інспекції у м.
Ялта та постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30.10.2012, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2013 у справі № 2а-10977/12/0170/20.

Судом апеляційної інстанції також
встановлено, що несплата відповідачем
орендної плати носить систематичний
характер.

Наведені обставини у встановленому
порядку не спростовані.

На підставі сукупності поданих до
матеріалів справи доказів, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про істотне порушення відповідачем
договірних зобов'язань та наявність
підстав для дострокового розірвання
спірного договору оренди земельної
ділянки.

Колегія суддів вважає, що апеляційний
господарський суд правомірно скасував
рішення місцевого господарського суду,
як таке, що прийняте при неповно
з'ясованих обставинах справи з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.
Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом
апеляційної інстанції вірно
застосовані норми матеріального та
процесуального права.

Доводи, викладені у касаційній скарзі
не спростовують зазначених вище
висновків та пов'язані з вирішенням
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, що виходить за межі
повноважень суду касаційної
інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 у справі № 5002-15/4245-2012 залишити без
змін.

Головуючий суддя
В.А. Корсак

С у д д і
М.В. Данилова

Т.Б. Данилова