КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р. Справа№ 911/598/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача -Тітаренко О.О.,
довіреність № 3915, 3916 від 21.11.2013;

від відповідача - представник не
прибув;

від третьої особи - представник не
прибув,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" на ухвалу
господарського суду Київської області
від 25.02.2014 у справі № 911/598/14 (суддя Кошик
А.Ю.) про повернення позовної заяви за
позовом публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" до
приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма
"Автопостач", за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Лігена"
про стягнення 37 691 864,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Універсал Банк" звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма
"Автопостач", за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Лігена"
про стягнення 37 691 864,67 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.02.2014 у справі №
911/598/14 позовну заяву публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" повернуто на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

При прийнятті вищезазначеної ухвали
суд виходив з того, що заявлені позовні
вимоги не є однорідними, оскільки
виникають з різних підстав (договорів),
а зважаючи на те, що договори мають
різну правову природу, сумісний
розгляд вимог за ними перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін та суттєво утруднить вирішення
спору.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду Київської
області від 25.02.2014 скасувати, а справу
№ 911/598/14 передати на розгляд до суду
першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції дійшов невірного
висновку щодо порушення позивачем
правил об'єднання вимог.

Представник апелянта - позивача у
справі в судовому засіданні 07.04.2014
надав пояснення, якими підтримав
апеляційну скаргу.

Відповідач та третя особа правом на
участь своїх представників в судовому
засіданні не скористалися, хоча про
дату час та місце судового засідання
були повідомлені належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Разом з тим, відповідач надіслав на
адресу суду клопотання про відкладення
розгляду справи та продовження строку
розгляду апеляційної скарги, у зв'язку
з неможливістю його представника бути
присутнім у даному судовому засіданні.

При цьому, будь-яких доказів не надано,
та навіть не наведено причин неявки.

Разом з тим, відповідачем подано відзив
на апеляційну скаргу.

Колегія суддів розглянувши подане
клопотання дійшла висновку про його
відхилення з наступних підстав.

Слід зазначити, що неможливість участі
в судовому засіданні певних
представників підприємства не
перешкоджає уповноваженню на участь в
засіданні інших осіб.

Отже, в судове засідання міг прибути
інший представник.

До того ж жодних доказів неможливості
представника бути присутнім у даному
судовому засіданні відповідачем не
надано.

Явка сторін не визнавалась судом
обов'язковою, певних пояснень від
сторін суд не витребував.

З позицією відповідача щодо
апеляційної скарги суд ознайомлений з
наданого ним відзиву.

Отже, враховуючи наведені обставини
колегія суддів дійшла висновку щодо
відхилення клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи та
продовження строку розгляду
апеляційної скарги з метою недопущення
зловживання стороною процесуальними
правами та затягування судового
процесу.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Частиною 5 статті 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду
скасуванню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" до приватного
підприємства "Виробничо-комерційна
фірма "Автопостач" про стягнення
заборгованості за Кредитними
договорами № 71/07 від 26.12.2007 та № 295/10 від
28.04.2010 в сумі 37 691 864,67 грн.

Статусу боржника, у зазначених
правовідносинах, приватне
підприємство "Виробничо-комерційна
фірма "Автопостач" набуло на підставі
Договорів поруки № SU - 1/71/07 від 26.12.2007 та
№ SU-02/295/10 від 28.04.2010, укладених з
публічним акціонерним товариством
"Універсал Банк", у забезпечення
виконання основних зобов'язань
(Кредитні договори № 71/07 від 26.12.2007 та №
295/10 від 28.04.2010 в сумі 37 691 864,67 грн.).

Місцевий господарський суд, повертаючи
позовну заяву ПАТ "Універсал Банк" на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
зазначив, що заявлені позовні вимоги не
є однорідними, оскільки виникають з
різних підстав (договорів), а зважаючи
на те, що договори мають різну правову
природу, сумісний розгляд вимог за
ними перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін, суттєво
утруднить вирішення спору.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з наведеними висновками
господарського суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Правила об'єднання в одній позовній
заяві декількох позовних вимог
визначаються статтею 58 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
зі змістом якої в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.
Суддя має право об'єднати кілька
однорідних позовних заяв або справ, у
яких беруть участь ті ж самі сторони, в
одну справу, про що зазначається в
ухвалі про порушення справи або в
рішенні.

Позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки).

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" однорідними можуть
вважатися позовні заяви, які, пов'язані
з однорідними позовними вимогами і
водночас подані одним і тим же
позивачем до одного й того самого
відповідача (чи відповідачів) або хоча
й різними позивачами, але до одного й
того ж відповідача. Однорідними ж
позовними вимогами є такі, що виникають
з одних і тих самих або з аналогічних
підстав і водночас пов'язані між собою
одним і тим самим способом захисту прав
і законних інтересів.

В даному випадку предмети даного спору
є аналогічними, тобто це
матеріально-правові вимоги позивача
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами.

Крім цього, підстави цих вимог є також
аналогічними - невиконання поручителем
ПП "Виробничо-комерційна фірма
"Автопостач" зобов'язань за Кредитними
договорами № 71/07 від 26.12.2007 та № 295/10 від
28.04.2010 в сумі 37 691 864,67 грн.

Також, вимоги позивача про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами пов'язані між собою одним і
тим самим способом захисту прав і
законних інтересів.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк"
виникли з аналогічних підстав і
водночас пов'язані між собою одним і
тим самим способом захисту прав і
законних інтересів заявника,
відповідачем за вказаними вимогами є
одна й та сама юридична особа, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що заявлені вимоги є однорідними та їх
об`єднання не перешкоджатиме
з`ясуванню прав і взаємовідносин
сторін та не утруднить вирішення спору.

Слід також зазначити, що об'єднанням
позовів забезпечується правильність і
одностайність розгляду та вирішення
окремих позовних вимог, які можуть бути
розглянуті як самостійні справи, але
об'єднуються однорідністю вимог, тобто
вимог, які випливають з одних і тих же
або аналогічних правовідносин.

Отже, суд першої інстанції дійшов
безпідставних та необґрунтованих
висновків про наявність підстав для
повернення позовної заяви ПАТ
"Універсал Банк" на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, а тому ухвала господарського
суду першої інстанції підлягає
скасуванню, оскільки прийнята з
порушенням зазначеної статті.

Частиною 7 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвал про
відмову у прийнятті позовної заяви або
заяви про порушення справи про
банкрутство, про повернення позовної
заяви або заяви про порушення справи
про банкрутство, зупинення провадження
у справі, припинення провадження у
справі, про залишення позову без
розгляду або залишення заяви у
провадженні справи про банкрутство без
розгляду справа передається на розгляд
місцевого господарського суду.

Пункт 10 ч. 2 ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у постанові в разі
скасування чи зміни рішення повинно
бути зазначено, зокрема, про новий
розподіл судових витрат.

Відповідно до Закону України "Про
судовий збір" позивачем за подання до
суду апеляційної скарги було сплачено
судовий збір у сумі 609 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
судовий збір за рахунок другої сторони
і в тому разі, коли друга сторона
звільнена від сплати судового збору.
Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" якщо
судом апеляційної інстанції скасовано
ухвалу місцевого господарського суду з
числа зазначених у частині сьомій
статті 106 ГПК або судом касаційної
інстанції скасовано ухвалу з числа
зазначених у частині четвертій статті
111-13 ГПК з передачею справи на розгляд
суду першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
відповідних апеляційної та/або
касаційної скарг, здійснюється судом
першої інстанції за результатами
розгляду ним справи, згідно із
загальними правилами статті 49 ГПК.

Отже, суд першої інстанції в подальшому
повинен буде вирішити питання щодо
судового збору, сплаченого за подання
апеляційної скарги з урахуванням вимог
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" на ухвалу господарського суду
Київської області від 25.02.2014 у справі
№ 911/598/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської
області від 25.02.2014 у справі
№ 911/598/14 скасувати.

3. Справу № 911/598/14 передати до
господарського суду Київської області
для вирішення питання про прийняття
позовної заяви в порядку, визначеному
Розділом IX Господарського
процесуального кодексу України.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

М.А. Руденко