м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1900/14 07.04.14
За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс»
до Приватного акціонерного
фінансово-страхова компанія
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
товариство «ЕРДЕ БАНК»
про стягнення 15 350,00 грн.
Суддя Гавриловська І.О.
У судових засіданнях брали участь
представники учасників судового
Від позивача: Лозицький О.В. - дов. №
б/н від 14.11.2013 р.
Казанцев К.О. - дов. №
42 від 21.03.2014 р.
Від відповідача: Метенко К.В. - дов. №
б/н від 03.12.2013 р.
Від третьої особи: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» про стягнення 15 350,00 грн.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що
відповідач володіє грошовими коштами
позивача без відповідної правової
підстави і є недобросовісним
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/1900/14, призначено її
розгляд на 12.03.2014 р., зобов'язано сторін
надати певні документи.
Через відділ діловодства суду 04.03.2014 р.
від відповідача надійшов письмовий
відзив на позовну заяву, який долучено
до матеріалів справи.
У судовому засіданні 12.03.2014 р.
представник позивача надав суду
документи на виконання вимог ухвали
суду та оригінали документів, копії
яких було додано до позовної заяви, для
огляду, підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти позову
заперечив у повному обсязі з підстав,
наведених у письмовому відзиві на
позовну заяву, крім того, зазначив, що
не є належним відповідачем у даній
справі.
Дослідивши матеріали справи, суд
залучив до участі у даній справі
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Публічне
акціонерне товариство "ЕРДЕ БАНК",
оскільки позивачем помилково було
перераховано кошти на рахунок
відповідача, саме в ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
У відповідності до ч. 1 ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора або з ініціативи
господарського суду.

Таким чином, рішення господарського
суду може вплинути на права та
обов'язки Акціонерного товариства
"ЕРДЕ БАНК".

Ухвалою суду від 12.03.2014 р. відкладено
розгляд справи до 24.03.2014 р., у зв'язку із
залученням до участі у справі третьої
особи та для витребування письмових
пояснень по суті спору.

У судовому засіданні 24.03.2014 р.
представник позивача надав суду на
виконання вимог ухвали суду докази
направлення на адресу третьої особи
копії позовної заяви з додатками, які
долучено до матеріалів справи.

Представник третьої особи у дане
судове засідання не з'явився, вимог
ухвали суду не виконав про призначене
судове засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 18.03.2014 р., яке
підтверджує отримання третьою особою
21.03.2014 р. ухвали про відкладення
розгляду справи.

Ухвалою суду від 24.03.2014 р. розгляд
справи було відкладено до 07.04.2014 р. у
зв'язку з неявкою представника третьої
особи у призначене судове засідання та
невиконанням нею вимог ухвали суду.

04.04.2014 р. через відділ діловодства суду
від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Публічного
акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК»
надійшли письмові пояснення на
виконання вимог ухвали суду, які
долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання 07.04.2014 р. не з'явився, про
призначене судове засідання був
повідомлений належним чином, про
причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи у судове
засідання 07.04.2014 р. повторно не з'явився,
про призначене судове засідання був
повідомлений належним чином, про
причини неявки не повідомив.

У судовому засіданні 07.04.2014 р.
представники позивача позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.

На запитання суду щодо наявності
додаткових обставин, що мають значення
для справи, представники позивача
повідомили, що ними подані всі докази,
які мають значення для вирішення
справи по суті, судом досліджені всі
обставини справи і на підставі
зібраних доказів можливо прийняти
рішення у справі.

У судовому засіданні 07.04.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.09.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс»
(страхувальник) та Приватним
акціонерним товариством «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» (страховик) було укладено
Генеральний договір № 73/35743
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами (закладу охорони здоров'я),
предметом якого є майнові інтереси, що
не суперечать закону і пов'язані з
обов'язком страхувальника
відшкодувати, згідно із законодавством
України, шкоду, заподіяну ним при
здійсненні професійної медичної
діяльності життю та здоров'ю третіх
осіб, які звернулися для отримання
медичних послуг у медичний заклад ТОВ
«Інмедсервіс», який знаходиться за
адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, буд.
28 А, оф. 93.

Пунктом 3.5. вказаного договору
передбачено, що страхувальник сплачує
страховий платіж згідно з «Реєстром
звернень третіх осіб до медичного
закладу» за відповідний звітний період
на поточний рахунок страховика одним
платежем, протягом 5 робочих днів з дня
його підписання сторонами.

Відповідно до п. 4.1. Генерального
договору № 73/35743 від 01.09.2011 р. строк дії
даного договору встановлений до 24 год.
00 хв. 01 вересня 2012 р.

У позовній заяві позивач пояснив суду,
що 03.09.2012 р. (по закінченню строку дії
Генерального договору № 73/35743 від 01.09.2011
р.) ним було перераховано 15 350,00 грн.
страхового платежу за вказаним
договором на рахунок Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут», відкритому в Публічному
акціонерному товаристві «ЕРДЕ БАНК», у
підтвердження чого надав суду копію
платіжного доручення № 367 від 03.09.2012 р.

Листом № 27 від 27.09.2012 р. позивач
звернувся до відповідача, в якому
просив Приватне акціонерне товариство
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» повернути на рахунок
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс» 15 350,00
грн. як помилково перераховані.

У своєму листі № 1909 від 26.10.2012 р.
відповідач повідомив позивача, що
23.10.2012 р. ним було перераховано 15 350,00
грн. на розрахунковий рахунок позивача,
у підтвердження чого надіслав копію
платіжного доручення № 23887 від 23.10.2012 р.
(знаходиться в матеріалах справи).

У зв'язку з тим, що грошову суму у
розмірі 15 350,00 грн. позивач так і не
отримав, то він листом № 2 від 16.01.2013 р.
звернувся до Публічного акціонерного
товариства «ЕРДЕ БАНК», в якому
відкритий розрахунковий рахунок
відповідача, щодо пояснень у зв'язку з
неотриманням вказаних коштів.

Публічне акціонерне товариство «ЕРДЕ
БАНК» повідомило Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інмедсервіс» про те, що у зв'язку з
визнанням ПАТ «ЕРДЕ БАНК»
неплатоспроможним, починаючи з 30
жовтня 2012 року в банку здійснювалась
тимчасова адміністрація відповідно до
Рішення виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 25
від 29.10.2012 р. «Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації»,
у зв'язку з чим ПАТ «ЕРДЕ БАНК» повернув
платіжне доручення № 23887 від 23.10.2012 р.
без виконання.

Позивач у позовній заяві пояснив, що
звернувся до відповідача із вимогою
про повернення помилково
перерахованих коштів у розмірі 15 350,00
грн. (вих. № 95 від 14.11.2013 р.), проте станом
на день звернення позивача з даним
позовом до суду відповідач вказану
грошову суму не повернув.

Саме за таких обставин на розгляд
Господарського суду міста Києва були
передані позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інмедсервіс» до Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» про стягнення 15 350,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2)
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Аналіз вказаної норми права дає
підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: 1) набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; 2) відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до постанови судових палат
у цивільних та господарських справах
Верховного Суду України від 2 жовтня 2013
року № 6-88цс13, предметом регулювання
інституту безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна i які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок iншої особи, в)
вiдсутнiсть правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань iз набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають: 1) набуття або збереження
майна однiєю особою (набувачем) за
рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у
вигляді зменшення або незбiльшення
майна у iншої особи (потерпілого); 3)
обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або вiдсутностi
збільшення на стороні потерпілого; 4)
вiдсутнiсть правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК
України безпідставно набутим майном є
майно, набуте особою або збережене нею
у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави.

Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином вiдповiдно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
aктiв цивільного законодавства, а за
вiдсутноcтi таких умов та вимог цього
Кодексу, інших aктiв цивільного
законодавства - вiдповiдно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК
України об'єктами цивільних прав є,
зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що в
результаті дій потерпілої особи
(позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс»),
зокрема, перерахування грошових коштів
у розмірі 15 350,00 грн., набувач майна
(відповідач, Приватне акціонерне
товариство «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут») за відсутності правових
підстав (строк дії Генерального
договору № 73/35743 від 01.09.2011 р.
закінчився) безпідставно набув майно
(грошові кошти у розмірі 15 350,00 грн.).

Таким чином, судом встановлені всі
юридичні факти, які породжують
позадоговірні зобов'язання, визначені
ст. 1212 Цивільного кодексу України, та
всі умови, за наявності яких виникають
зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначив, що повністю виконав свої
зобов'язання перед позивачем щодо
повернення помилково перерахованих
коштів у розмірі 15 350,00 грн. Пояснив, що
відповідач не знав і не міг знати про
те, що у зв'язку з визнанням Публічного
акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК»
неплатоспроможним, починаючи з 30
жовтня 2012 року в банку здійснювалась
тимчасова адміністрація відповідно до
Рішення виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 25
від 29.10.2012 р. «Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації»,
оскільки призначення тимчасової
адміністрації відбулось пізніше, ніж
відповідач намагався повернути
перераховані кошти на рахунок
позивача.

Господарський суд вважає обставини, на
які посилається відповідач,
безпідставними та необгрунтованами,
оскільки зобов'язання відповідача
повернути позивачу безпідставно
отримані грошові кошти не припиняється
фактом неплатоспроможності Публічного
акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» та
здійснення тимчасової адміністрації в
ньому.

Крім того, факт повернення без
виконання платіжного доручення № 23887
від 23.10.2012 р. не міг бути не виявленим
відповідачем, у зв'язку з чим у
відповідача було вдосталь часу
добросовісно виконати свої
зобов'язання перед позивачем та
повернути йому безпідставно отриману
грошову суму у розмірі 15 350,00 грн.

Крім того, через відділ діловодства
суду 04.04.2014 р. від третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
Публічного акціонерного товариства
«ЕРДЕ БАНК» надійшли письмові
пояснення відносно предмету спору, в
яких ПАТ «ЕРДЕ БАНК» повідомило, що
починаючи з 30 жовтня 2012 року в банку
здійснювалась тимчасова адміністрація
відповідно до Рішення виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб № 25 від 29.10.2012 р. «Про
виведення з ринку та здійснення
тимчасової адміністрації», у зв'язку з
чим ПАТ «ЕРДЕ БАНК» повернув платіжне
доручення відповідача № 23887 від 23.10.2012
р. без виконання.

Крім того, ПАТ «ЕРДЕ БАНК» повідомило
суду, що виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб 25
квітня 2013 року прийнято рішення № 051/13
про затвердження Реєстру акцептованих
вимог кредиторів ПАТ «ЕРДЕ БАНК», до
якого включена вимога відповідача на
загальну суму 4 174 180,42 грн. (в дану суму
також включена грошова сума у розмірі 15
350,00 грн., що є предметом спору), згідно
до 7 черговості, визначеною частиною 1
статті 52 ЗУ «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб».

З наданих суду пояснень третьої особи
стає очевидно, що відповідач знав про
те, що з 09.01.2013 р. розпочато ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
«ЕРДЕ БАНК», оскільки відповідач у
відповідності до строків, встановлених
ст. 45 ЗУ «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», завив свої
вимоги до банку; також відповідач знав,
що грошова сума помилково
перерахованих коштів у розмірі 15 350,00
грн. не повернута на розрахунковий
рахунок позивача.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі
надані сторонами докази, документи та
пояснення в їх сукупності, зважаючи на
встановлені факти та вимоги
вищезазначених правових норм,
Господарський суд м. Києві дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс» до
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» щодо стягнення 15 350,00 грн.
безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати за сплату судового
збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 509, 177, 1212 Цивільного кодексу
України; ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс» до
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» (04070, м. Київ, вул.
Сагайдачного/Ігорівська, буд. 10/5, літ. А,
ідентифікаційний код 31093336) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інмедсервіс» (01103, м.
Київ, вул. Кіквідзе, буд. 34, к. 37,
ідентифікаційний код 31088022) 15 350
(п'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят)
грн. 00 коп. грошових коштів та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня складення його повного
тексту і може бути оскаржене в порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Повне рішення складено 09.04.2014 р.

Суддя
І.О. Гавриловська