ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" квітня 2014 р.Справа № 916/253/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА
ФАБРИКА "ЧЕРВОНА ЗІРКА";

до відповідача: Одеська залізниця

про стягнення 2495,72 грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: -не з'явився.

Від відповідача: Гордієнко М.В. по
довіреності №196 від 02.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне
акціонерне товариство "ГРУПОВА
ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "ЧЕРВОНА ЗІРКА",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
відповідача Державного підприємства
"Одеська залізниця" про стягнення
вартості нестачі вантажу у розмірі
2495,72грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.01.14р. порушено
провадження у справі №916/253/14.

Відповідач проти позову заперечує та
просить суд у позові відмовити у
повному обсязі, з підстав викладених у
відзиві на позов(вх.№6931/14 від 19.03.2014р.).

14.04.2014р. надійшла заява позивача про
зменшення позовних вимог відповідно
якої позивач просить суд стягнути з
відповідача 1975,47грн. вартості нестачі
вантажу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив.

19.08.2012 р. зі станції відправлення
Пелагеївський Донецької залізниці ПАТ
,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА" (відправник,
позивач) на станцію призначення
Миколаїв-вантажний Одеської залізниці
для ТОВ „Портінвест Лоджистік"
(одержувач) відправлено вагон № 60613205 з
антрацитом кількістю 69000 кг, що
підтверджується залізничною накладною
№ 51193191;

Відмітки у вказаних накладних свідчать
про те, що вантаж знаходиться у
вологому стані та є таким, що
змеразається, завантажений у вагон
засобами відправника навалом нижче
бортів з природними скосами у формі
трапеції; маркування по всьому
периметру вагону червоним вапном.

20.08.2013 р. на станції Ясіновата Донецької
залізниці складено комерційний акт БМ
№ 734969/129/89, яким встановлено, що:
проведено комісійне перевантаження
вагона № 60613205, нетто 65000 кг; різниця
ваги проти документу в сторону
зменшення на 4000 кг; у вагоні груз
погружен нижче бортів 200мм, не
рівномірно маркований, є скоси,
праворуч нещільне прилягання 1 люка к
поперечної балки, зазор 300х150мм,
закладено вето"ю, воронки-1800х ширину
вагонах1500мм., течі вантажу немає; у
технічному стані вагон справний.

Після складання комерційних актів
антрацит доставлено до місця
призначення та видано його одержувачу.

В подальшому вантажоодержувач у
порядку, встановленому п.133 Статуту
залізниць України, передав відправнику
право на пред'явлення претензії та
позову, скориставшись яким ПАТ ,,ГЗФ
,,ЧЕРВОНА ЗІРКА" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
перевізника вартості втраченого під
час перевезення товару у розмірі 2495,72
грн.

14.04.2014р. надійшла заява позивача про
зменшення позовних вимог відповідно
якої позивач просить суд стягнути з
відповідача 1975,47грн. вартості нестачі
вантажу.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.
Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками
перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних
перевезень.

Згідно із ст. 909 ЦК України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Укладення
договору перевезення вантажу
підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору перевезення вантажу.

Таким чином матеріали справи свідчать,
що між ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА"
(вантажовідправник) та залізницею
(перевізник) укладений договір
перевезення вантажу на користь ТОВ
„Портінвест Лоджистік"
(вантажоодержувач), оскільки в силу
вимог ч.2 ст. 307 ГК України, які
кореспондуються з вимогами ч.3 ст. 909 ЦК
України, укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням перевізного документа
(транспортної накладної, коносамента
тощо) відповідно до вимог
законодавства.

Частиною 5 ст. 307 ГК України встановлено,
що умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 314 ГК України, яка
кореспондується зі ст. 110 Статуту
залізниць України, встановлено, що
перевізник несе відповідальність за
втрату, нестачу та пошкодження
прийнятого до перевезення вантажу,
якщо не доведе, що втрата, нестача або
пошкодження сталися не з його вини.

Згідно із ст. 113 Статуту залізниць
України, за незбереження (втрату,
нестачу, псування і пошкодження)
прийнятого до перевезення вантажу,
багажу, вантажобагажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 114 Статуту Залізниць
України залізниця відшкодовує
фактичні збитки, що виникли з її вини
під час перевезення вантажу, зокрема,
за втрату чи недостачу - у розмірі
дійсної вартості втраченого вантажу чи
його недостачі. Недостача маси вантажу,
за яку відшкодовуються збитки, в усіх
випадках обчислюється з урахуванням
граничного розходження визначення
маси вантажу і природної втрати
вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 5, п.6. Правил
перевезення вантажів у вагонах
відкритого типу, які затверджені
Наказом Мінтрансу України 20.08.2001р. №542
поверхня вантажу у всіх випадках
розрівнюється і ущільнюється та з
метою забезпечення збереженості всіх
вантажів, що перевозяться у вагонах
відкритого типу, на їх поверхню
відправником наноситься захисне
маркування або застосовується
покриття плівкою (емульсією) чи інше
закріплення верхнього шару вантажу.

Параграфами 3-5 р. 2 Технічних умов
розміщення на рухомому складі вантажів
мілких фракцій, що перевозяться без
тари встановлено, що в незалежності від
роду вантажу, який містить дрібні
фракції, поверхня після його
завантаження на відкритий рухомий
склад повинна бути розрівняна, а при
необхідності ущільнена.

Згідно з п. 110 Статуту залізниць України
залізниця несе відповідальність за
збереження вантажу від часу його
прийняття для перевезення і до моменту
видачі одержувачу або передачі згідно
з Правилами іншому підприємству.

Пунктом 111 Статуту залізниць України
встановлено, що залізниця звільняється
від відповідальності за втрату,
недостачу, псування або пошкодження
вантажу у разі, зокрема, коли: втрата,
псування або пошкодження вантажу
відбулися внаслідок: завантаження
вантажу відправником у
непідготовлений, неочищений або
несправний вагон (контейнер), який
перед тим був вивантажений цим же
відправником (здвоєна операція).

За ст. 32 ГПК України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. ст. 113, 114 Статуту залізниць
України за незбереження (втрату,
нестачу, псування і пошкодження)
прийнятого до перевезення вантажу,
багажу, вантажобагажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з не залежних від них причин.
Залізниця відшкодовує фактичні збитки,
що виникли з її вини під час
перевезення вантажу, зокрема, за втрату
чи недостачу - у розмірі дійсної
вартості втраченого вантажу чи його
недостачі.

Позивач вказує, що комерційні акти
можуть підтверджувати те, що недостача
у вагоні № 60613205 являється результатом
втрати вантажу під час перевезення.

В п.3.1 роз'яснення президії Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики вирішення
спорів, що виникають з перевезення
вантажів залізницею" від 29.05.2002 р. №
04-5/601 (із змінами) закріплено, що
відповідно до ст.909 ЦК України та 307 ГК
України, п.110 Статуту залізниць України
за договором перевезення вантажу
залізниця зобов'язується доставити
ввірений їй відправником вантаж до
пункту призначення та видати його
одержувачу і несе відповідальність за
збереження вантажу з моменту прийняття
його для перевезення і до моменту
видачі одержувачу, поки не доведе, що
втрата, недостача, псування або
пошкодження вантажу сталося внаслідок
обставин, яким залізниця не могла
запобігти та усунення яких від неї не
залежало...

Враховуючи викладене та те, що
залізницею не надано будь-яких доказів
відсутності її вини у втраті антрациту
під час перевезення, тобто не доведено
факт виникнення недостачі з незалежних
від неї обставин, таким чином винним у
втраті вантажу слід визнати саме
перевізника.

Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць
України Вартість вантажу визначається
на підставі загальної суми рахунка або
іншого документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів при
видачі вантажів, маса яких унаслідок їх
властивостей зменшується при
перевезенні, норма недостачі (сума
норми природної втрати та граничного
розходження визначення маси нетто)
становить 2 % маси, зазначеної в
перевізних документах при перевезенні
вантажів рідких або зданих до
перевезення в сирому (свіжому) або у
вологому стані.

Як вже було зазначено вище, зі спірних
накладних вбачається що вантаж
знаходився у вологому стані, а отже
слід застосовувати 2% природної втрати
при підрахунку нестачі.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд приходить до
висновку, що ДП „Одеська залізниця"
повинна відшкодувати позивачу
вартість нестачі вантажу у вагоні №
60613205 з врахуванням довідки
вантажовідправника в сумі 1975,47 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА"
на суму 1975,47 грн.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1827грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного
товариства „Групова збагачувальна
фабрика „Червона Зірка" задовольнити
повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства
„Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська, 19, )
на користь Публічного акціонерного
товариства „Групова збагачувальна
фабрика „Червона Зірка" (86606, м. Торез,
смт. Пелагіївка, вул. Баумана 17, ) 1975,47 грн. вартості нестачі
вантажу та 1827 судового збору.

.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 17.04.2014р.

Суддя
Літвінов С.В.