ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Справа № 908/1740/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Панової
І.Ю.,суддів:Поліщука В.Ю., Погребняка
В.Я.,розглянувши касаційні
скаргиФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від
27.01.2014 рокуу справі№908/1740/13
господарського суду Запорізької
областіза заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Бізагромаш"доПриватного підприємства
"Недра"пробанкрутство,

за участю представників сторін:
Публічного акціонерного товариства
"Банк Кіпру" Діденко Ю.О. дов. № Д-732 від
19.12.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 25.11.2013 року у
справі № 908/1740/13 (суддя - Шевченко Т.М. )
відмовлено в задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
"Банк Кіпру" (далі - ПАТ "Банк Кіпру") про
визнання недійсним договору підряду №
28 від 09.10.2012 року, укладеного між
Приватним підприємством "Недра" (далі -
ПП "Недра") та Фізичною-особою
підприємцем ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4),
відмовлено в задоволенні заяви ПАТ
"Банк Кіпру" про визнання недійсним
договору поруки від 19.09.2013 року,
укладеного між ПП "Недра", ОСОБА_5 (далі -
ОСОБА_5) та ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8),
визнано вимоги конкурсних кредиторів,
затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 року у
справі № 908/1740/13 (головуючий суддя -
Мартюхіна Н.О., суддя - Агапов О.Л., суддя
- Кододова О.В.) апеляційну скаргу ПАТ
"Банк Кіпру" задоволено частково,
ухвалу господарського суду
Запорізької області від 25.11.2013 року у
справі № 908/1740/13 в частині включення
грошових вимог ФОП ОСОБА_4 на суму 2 707 889,
11 грн. до реєстру вимог кредиторів та
включення грошових вимог ОСОБА_5 на
суму 900 000, 00 грн. до реєстру вимог
кредиторів скасовано, відмовлено у
визнанні вимог конкурсного кредитора
ОСОБА_5 в розмірі 900 000, 00 грн., відмовлено
у визнанні вимог конкурсного кредитора
ФОП ОСОБА_4 в розмірі 2 707 889, 11 грн., в
іншій частині ухвалу залишено без змін,
справу направлено на розгляд до
господарського суду Запорізької
області.

Не погоджуючись з постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 року у
справі № 908/1740/13, ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись до Вищого господарського
суду України з касаційними скаргами, в
яких просять скасувати постанову
Донецького апеляційного
господарського суду 27.01.2014 року у
справі № 908/1740/13 в частині відмови у
визнанні вимог конкурсного кредитора
ФОП ОСОБА_4 у розмірі 2 707 889,11 грн. та в
частині відмови у визнанні вимог
конкурсного кредитора ОСОБА_5 у розмірі
900 000, 00 грн. та передати справу в частині
включення грошових вимог ФОП ОСОБА_4 на
суму 2 707 889, 11 грн. та в частині включення
грошових вимог ОСОБА_5 на суму 900 000,00
грн. до реєстру вимог кредиторів на
новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів касаційних
скарг скаржники посилаються на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

ПАТ "Банк Кіпру" 14.04.2014 року через
канцелярію Вищого господарського суду
України подав письмові заперечення на
касаційні скарги ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
в яких просить касаційні скарги ФОП
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
27.01.2014 року у справі № 908/1740/13 залишити
без змін.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційних скарг, дослідивши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Запорізької області від 03.06.2013 року
порушено провадження у справі № 908/1740/13
про банкрутство ПП "Недра", визнано
грошові вимоги ініціюючого кредитора
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізагромаш" (далі - ТОВ "Компанія
"Бізагромаш") в сумі 365000,00 грн., введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, введено процедуру
розпорядження майном, розпорядником
майна призначено арбітражного
керуючого Головачова В.В., зобов'язано
заявника - ТОВ "Компанія "Бізагромаш" -
подати до офіційного друкованого
органу - "Голос України" або "Урядовий
кур'єр" оголошення про порушення справи
про банкрутство ПП "Недра".

13.09.2013 року в газеті "Голос України" № 170
опубліковано оголошення про порушення
справи про банкрутство відносно ПП
"Недра".

14.10.2013 року до господарського суду
першої інстанції надійшла заява ПАТ
"Банк Кіпру" вх. №09-06/20186 від 14.10.2013 року з
вимогами до боржника. Згідно відбитку
поштового штемпелю на конверті заява
подана кредитором 10.10.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013 року у
справі № 908/1740/13 заяву ПАТ "Банк Кіпру"
прийнято та призначено до розгляду в
попередньому засіданні господарського
на 11.11.2013 року.

14.10.2013 року до господарського суду
першої інстанції надійшла заява ОСОБА_5
вх. №09-06/20189 від 14.10.2013 з вимогами до
боржника. Згідно відбитку поштового
штемпелю на конверті заява подана
кредитором 11.10.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013 року у
справі № 908/1740/13 заяву ОСОБА_5 прийнято
та призначено до розгляду в
попередньому засіданні господарського
на 11.11.2013 року.

14.10.2013 року до господарського суду
першої інстанції надійшла заява ФОП
ОСОБА_4 вх.№09-06/20188 від 14.10.2013 року з
вимогами до боржника. Згідно відбитку
поштового штемпелю на конверті заява
подана кредитором 11.10.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013 року у
справі № 908/1740/13 заяву ФОП ОСОБА_4
прийнято та призначено до розгляду в
попередньому засіданні господарського
суду на 11.11.2013 року.

11.11.2013 року ПАТ "Банк Кіпру" подано заяви
(вх.№09-06/22035 від 11.11.2013 року, вх.№09-06/22036
від 11.11.2013 року) про визнання недійсними
договору підряду № 28 від 09.10.2012 року,
укладеного між боржником та ФОП ОСОБА_4,
та договору поруки від 19.09.2012 року,
укладеного між боржником, ОСОБА_8 і
ОСОБА_5

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 11.11.2013 року у
справі № 908/1740/13 заяви ПАТ "Банк Кіпру"
прийнято до розгляду, розгляд справи
призначено на 25.11.2013 року.

25.11.2013 року за результатами
попереднього засідання господарський
суд першої інстанції дійшов висновку
про визнання та включення вимог ОСОБА_5
і ФОП ОСОБА_4 до реєстру вимог
кредиторів та відмовив в задоволенні
заяв ПАТ "Банк Кіпру" про визнання
недійсними вказаних договорів.

Переглянувши за апеляційною скаргою
ПАТ "Банк Кіпру" ухвалу господарського
суду Запорізької області від 25.11.2013
року у справі № 908/1740/13, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про часткове
її скасування, зокрема в частині
включення грошових вимог ФОП ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 до реєстру вимог кредиторів. В
частині відмови в задоволенні заяв ПАТ
"Банк Кіпру" про визнання недійсними
договорів оскаржувану ухвалу залишено
без змін.

Зокрема, судом апеляційної інстанції
встановлено, що ПАТ "Банк Кіпру" подано
заяви про визнання недійсними договору
підряду № 28 від 09.10.2012 року, укладеного
між боржником та ФОП ОСОБА_4 та договору
поруки від 19.09.2012 року, укладеного між
боржником, ОСОБА_8 і ОСОБА_5, в порядку в
порядку ст. 20 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство).

ПАТ "Банк Кіпру" вважає заборгованість
боржника перед ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5
фіктивною, оскільки за умовами спірних
договорів боржник взяв на себе
зобов'язання без відповідних майнових
дій з іншої сторони.

Суд апеляційної інстанції погодився з
висновками суду першої інстанції, що
виходячи з аналізу ст. 20 Закону про
банкрутство та роз'яснень, викладених в
п. 16 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
№ 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011
року № 4212-VI), норма вказаної статті
регулює відносини, що виникли між
боржником, кредитором та іншими
особами з приводу дій боржника щодо
розпорядження своїм майном, вчинені в
період до порушення справи про
банкрутство або після порушення справи
про банкрутство. Вказана стаття
визначає підстави оспорювання
майнових дій боржника з метою
забезпечення зберігання майна в
інтересах кредиторів або повернення
майна боржника, у разі його вибуття, до
ліквідаційної маси.

Оцінюючи договори підряду та поруки на
предмет їх недійсності з підстав,
визначених у ст. 20 Закону про
банкрутство, суди попередніх інстанцій
дійшли висновків, що спірні
правовідносини не підпадають під дію
цієї статті, оскільки вчинені
правочини не призвели до фактичного
зменшення активів боржника, про що
йдеться у ст. 20 Закону про банкрутство,
адже майно з власності чи володіння
боржника не вибувало, в заставу не
передавалось, грошові кошти
контрагентам не перераховувались,
будь-які інші виплати або передача
майнових прав не здійснювались.

Відповідно до встановлених обставин
справи та аналізу вказаних норм
законодавства, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
суди попередніх інстанцій правомірно
відмовили в задоволенні вказаних заяв
ПАТ "Банк Кіпру" про визнання
недійсними договору підряду та
договору поруки.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо скасування
ухвали суду першої інстанції в частині
визнання та включення вимог ОСОБА_5 та
ФОП ОСОБА_4 до реєстру вимог кредиторів.

Зокрема, як встановлено судом
апеляційної інстанції, в обґрунтування
своїх вимог ОСОБА_5 посилалася на
договір поруки від 19.09.2012 року, за умови
якого ПП "Недра" (боржник) поручилось
перед ОСОБА_5 за виконання ОСОБА_8
зобов'язань щодо повернення позики в
розмірі 900000,00 грн., отриманої на
підставі розписки від 19.09.2012 року, у
строк до 19.03.2013 року. 29.04.2013 року ПП
"Недра" отримало вимогу від ОСОБА_5 щодо
погашення заборгованості в розмірі
900000,00 грн. докази погашення боргу перед
ОСОБА_5 не надано.

На підтвердження своїх кредиторських
вимог ОСОБА_5 надала: копію розписки від
19.09.2012 року; копію договору поруки від
19.09.2012 року; копію вимоги до ОСОБА_8 про
повернення грошових коштів від 21.03.2013
року; копію вимоги до ПП "Недра" про
повернення грошових коштів від 29.04.2013
року. Інших доказів на підтвердження
своїх вимог кредитор не надав.

Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 23 Закону про
банкрутство грошові вимоги до боржника
підтверджуються документально. Згідно
зі ст. 1047 Цивільного кодексу України,
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа , - незалежно від суми.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, сума позики в розмірі 900000,00
грн., ОСОБА_8 перед ОСОБА_5, перевищує
більш ніж у десять разів встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян (а саме 17
грн.), то відповідно повинен був бути
складений договір позики у письмовій
формі. Однак, договір позики в розмірі
900000,00 грн., ОСОБА_8 перед ОСОБА_5 до заяви
з кредиторськими вимогами від 14.10.2013
року доданий не був, в матеріалах
справи відсутній.

Відмовляючи у визнанні кредиторських
вимог ОСОБА_5, суд апеляційної
інстанції вказав на те, що розписка
ОСОБА_8 від 19.09.2012 року не є належним
доказом укладання договору позики у
формі передбаченій законодавством.

З огляду на недоведеність позики, суд
апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку, що кредиторські
вимоги ОСОБА_5 в сумі 900 000,00 грн. не
підлягають включенню до реєстру вимог
кредиторів.

Щодо кредиторських вимог ФОП ОСОБА_4, то
як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, вони ґрунтуються на
договорі підряду № 28 від 09.10.2012 року.
Відповідно до п. 2.1 договору підряду
ціна робіт складає 2707889,11 грн. Згідно
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт за травень 2013 року
(форма КБ-3) становить 2707889,11 грн. Факт
виконання ФОП ОСОБА_4 робіт
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт за травень
2013 року (форма КБ-2) та довідкою про
вартість будівельних робіт за травень
2013 року (форма КБ-3). Роботи боржником
прийнято без зауважень, акт підписано
обома сторонами та скріплений
печатками.

Дослідивши зазначені довідку та акт
виконаних робіт за травень 2013 року, які
підписані генпідрядником ФОП ОСОБА_4 та
замовником ПП "Недра" та засвідчені
печатками, судом апеляційної інстанції
встановлено, що зазначені документи
свідчать про виконання іншого
договору, а саме договору будівельного
підряду № 01/11 від 01.12.2012 року.

Договір будівельного підряду № 01/11 від
01.12.2012 року кредитором до матеріалів
справи не надано та в заяві про
визнання кредитором про цей договір не
вказується. Тобто в матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази
на підтвердження факту виконання
договору будівельного підряду № 28 від
09.10.2012 року, оскільки кредитором ОСОБА_4
виконувався зовсім інший договір. Суд
першої інстанції на ці обставини уваги
не звернув, та прийняв в якості доказів
первинні документи виконання
підрядних робіт, за відсутності
договору, на виконання якого вони
складенні.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку про відмову у
визнанні та включенні вимог ФОП ОСОБА_4
до реєстру вимог кредиторів.

Доводи касаційних скарг вказаних
висновків суду апеляційної інстанції
не спростовують.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення, залишити в силі одне із
раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що відповідно до вимог
ст. 43 ГПК України постанова суду
апеляційної інстанції ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи,
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 та ОСОБА_5
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 року у
справі № 908/1740/13 залишити без змін.

Головуючий суддя:Панова І.Ю.
Судді:Поліщук В.Ю. Погребняк В.Я.