ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 лютого 2014 року Справа № 06/5026/1654/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіМогил
С.К.,суддів:Владимиренко С.В., Демидової
А.М., Селіваненка В.П., Шевчук
С.Р.розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю "МТС
"Альфа-Агро"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 19.11.2013у
справі№06/5026/1654/2012за
позовомліквідатора Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Святослав"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "МТС
"Альфа-Агро"провизнання недійсним
одностороннього правочину,В С Т А Н О В
И В:

Ліквідатор Товариства з обмеженою
відповідальністю "Святослав" звернувся
до Господарського суду Черкаської
області із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "МТС
"Альфа-Агро" про визнання недійсним
одностороннього правочину - заяви
відповідача про припинення
зобов'язання зарахуванням зустрічних
однорідних вимог.

Справа розглядалась судами
неодноразово, останнім рішенням
Господарського суду Черкаської
області від 31.07.2013 у справі №06/5026/1654/2012,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2013, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.11.2013 рішення судів
попередніх інстанцій скасовано,
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МТС "Альфа-Агро"
звернулося із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
19.11.2013 у справі №06/5026/1654/2012, в якій
заявник просить скасувати зазначену
постанову, а постанову суду
апеляційної та рішення суду першої
інстанцій залишити без змін, мотивуючи
свої вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції положення
статей 599, 601, 602 Цивільного кодексу
України, частини третьої статті 203
Господарського кодексу України та
статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство),
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на постанови Вищого
господарського суду України від 21.09.2011
у справі №4/465, від 06.09.2012 у справі
№5011-50/2678-2012 та від 13.10.2011 у справі №57/173.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія судів
не вбачає підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце тоді, коли суд касаційної
інстанції при розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета і підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як убачається зі змісту постанови від
19.11.2013 у справі №06/5026/1654/2012, про перегляд
якої подано заяву, Вищий господарський
суд України скасував рішення судів
попередніх інстанцій, прийняв нове
рішення, яким задовольнив позов
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю "Святослав" та визнав
недійсним односторонній правочин про
зарахування зустрічних однорідних
вимог. При цьому суд касаційної
інстанції виходив з того, що
зарахування зустрічних грошових вимог
окремо, а саме поза межами провадження
у справі про банкрутство боржника
спричиняє порушення черговості
задоволення вимог кредиторів, а, отже, і
порушення прав та інтересів інших
кредиторів у справі про банкрутство.

Водночас у постанові від 06.09.2012 у справі
№5011-50/2678-2012, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для припинення
провадження у справі про банкрутство
на підставі пункту 11 частини першої
статті 80 ГПК України з огляду на
встановлені судами попередніх
інстанцій обставини справи стосовно
відсутності предмету спору між
сторонами.

Таким чином, наведені постанови не
підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки свідчать про
наявність у цих справах різних
фактичних обставин, на підставі яких
суд касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків. До
того ж форми судового процесу,
передбачені статтею 41 ГПК України, у
порядку яких розглядались зазначені
справи, є різними.

Крім того, приймаючи постанову від
21.09.2011 по справі №4/465, суд касаційної
інстанції переглядав рішення судів
попередніх інстанцій стосовно
правильності застосування ними норми
процесуального права, закріпленої у
частині четвертій статті 117 ГПК
України, яка встановлює порядок та
підстави визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню, що не відповідає
вимогам розділу ХІІ2 ГПК України, а тому
зазначена постанова не може бути
доказом неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права.

Постанова Вищого господарського суду
від 13.10.2011 у справі №57/173, якою рішення
судів попередніх інстанцій скасовано,
а справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції, також не може
бути доказом неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, оскільки
прийняття касаційною інстанцією
постанови про скасування судових
рішень судів нижчих інстанцій з
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі, а тому на відвідну постанову не
може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 статті 11116 ГПК України.

За таких обставин відсутні визначені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи №06/5026/1654/2012 до
провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116,11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "МТС "Альфа-Агро" у
допуску справи №06/5026/1654/2012 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяС.Могил Судді:
С.Владимиренко А.Демидова
В.Селіваненко С.Шевчук