КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2014 р. Справа№ 911/728/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

За участю представників:

позивача: Бабич Є.В. - пред. за дов. б/н
від 15.12.2013;

відповідача-1: не з'явився;

відповідача-2: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"

на ухвалу Господарського суду
Київської області від 07.03.2014 р.

у справі № 911/728/14 (про повернення
позовної заяви) (суддя - Бабкіна В.М)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркософт Агро 3"

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акруа"

про стягнення 266875,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 07.03.2014 позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"
б/н, б/д (вх. № 792/14 від 05.03.2014 р.) повернуто
без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 63 ГПК
України.

Не погодившись з винесеною ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду та
просить ухвалу Господарського суду
міста Києва від 07.03.2014 скасувати та
направити справу на розгляд
Господарського суду міста Києва, у
зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим,
що суд першої інстанції не взяв до
уваги однорідність заявлених позовних
вимог, які передбачають один і той
самий спосіб захисту прав та виникли з
аналогічних підстав і підтверджуються
тотожними доказами.

Відповідачі не скористалися своїм
правом, передбаченим ст. 96 ГПК України,
та не подали відзив на апеляційну
скаргу.

Ухвалою від 24.03.2014 прийнято апеляційну
скаргу до провадження та призначено
справу до розгляду на 09.04.2014.

В судове засідання 09.04.2014 представник
позивача з'явився, представники
відповідачів не з'явилися, не
повідомивши суд про причини неявки,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені своєчасно та
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення, що містяться в
матеріалах справи.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи з
урахуванням правил ст.ст.99,101 ГПК
України, колегія суддів встановила
наступне:

З позовної заяви та доданих до неї
матеріалів вбачається, що 31.05.2013 р. між
ТОВ "Хімагромаркетинг" та ТОВ
"Баркософт Агро 3" було укладено Договір
поставки № АП-20-0108, а 09.07.2013 р. між тими ж
сторонами було укладено Договір
поставки № АП-20-0167.

Також, між ТОВ "Хімагромаркетинг" та ТОВ
"Баркософт Агро 3" було укладено ряд
додаткових угод до Договору поставки №
АП-20-0108 від 31.05.2013 р., якими сторони
доповнили договір додатковими
засобами захисту рослин.

Для забезпечення виконання грошових
зобов'язань ТОВ "Баркософт Агро 3"
(покупець) перед ТОВ "Хімагромаркетинг"
(продавець) за вказаними Договорами
поставки, між ТОВ "Хімагромаркетинг"
(кредитор) та ТОВ "Акруа" (поручитель)
було укладено Договір поруки № ПР-20-0108
від 02.07.2013 р.

Отже, підставою позову є не виконання
відповідачем-1 (боржник) умов Договорів
поставки, а саме, щодо оплати
поставленого йому товару та не
виконання відповідачем-2 умов Договору
поруки (поручитель), які відповідають
перед Кредитором як солідарні
боржники.

В своїй позовній заяві позивач просить
суд стягнути солідарно з відповідачів
189 000,00 грн. - залишок основного боргу за
обома Договорами поставки, 31 068,01 грн. - 3%
річних, 7 288,57 грн. - пені, 39 501,41 грн. - 15%
штрафу.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 27.02.2014 р. у справі № 911/607/14
було повернуто позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"
б/н, б/д (вх. № 638/14 від 25.02.2014 р.) на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

05.03.2014 р. до Господарського суду
Київської області повторно надійшла
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"
б/н, б/д (вх. № 792/14 від 05.03.2014 р.) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркософт Агро 3" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акруа" про стягнення
266875,99 грн., однак, недоліки, зазначені в
ухвалі від 27.02.2014 р. у справі № 911/607/14, на
думку суду першої інстанції, заявником
не були усунені, у зв'язку з чим ухвалою
Господарського суду Київської області
від 07.03.2014 позивачу повернуто позовну
заяву відповідно до п.5 ч.1 ст. 65 ГПК
України, з підстав порушення правил
поєднання вимог, об'єднання в одній
позовній заяві кілька вимог до одного
чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін та суттєво утруднить вирішення
спору.

При винесенні оскаржуваної ухвали суд
першої інстанції виходив з того, що
підставами вимог позивача за даним
позовом є факти порушення умов різних
правочинів іншою їх стороною, а
сумісний розгляд об'єднаних вимог
позивача перешкоджатиме з'ясуванню
прав і взаємовідносин сторін та
суттєво утруднить вирішення спору,
оскільки заявлені вимоги щодо
стягнення боргу не пов'язані підставою
їх виникнення, а при вирішенні спору
підлягають встановленню обставини
щодо виконання кожного договору у
відповідності до умов, визначених у
договорі, та щодо допущених порушень
вимог закону кожного договору окремо.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
порушення позивачем норм ГПК України, з
огляду на те, що:

Згідно з ч.1 ст. 58 ГПК України в одній
позовній заяві може бути об'єднано
кілька вимог, зв'язаних між собою
підставою виникнення або поданими
доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Проте, як встановлено п. 3.6 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції":
«Позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за господарським
договором і про застосування заходів
майнової відповідальності за його
невиконання тощо). Право об'єднати
кілька однорідних позовних заяв або
справ, у яких беруть участь ті ж самі
сторони, надане також судді. При цьому
останній вправі вирішувати питання про
об'єднання лише тих заяв (справ), які
перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами і водночас подані
одним і тим же позивачем до одного й
того самого відповідача (чи
відповідачів) або хоча й різними
позивачами, але до одного й того ж
відповідача. Однорідними ж позовними
вимогами є такі, що виникають з одних і
тих самих або з аналогічних підстав і
водночас пов'язані між собою одним і
тим самим способом захисту прав і
законних інтересів».

Однорідними вимогами слід вважати
такі, що одночасно: являють собою
однаковий спосіб захисту права та
мають ті самі (з одного договору) чи
однорідні (з різних, але аналогічних
договорів) підстави виникнення (див.
Постанову Вищого господарського суду
України від 08.02.2010 у справі №05-5-4/31574).

Враховуючи те, що за своєю правовою
природою два Договори: № АП-20-0108 від
31.05.2013 р. та №АП-20-0167 від 09.07.2013 р. є
договорами поставки, об'єднання
позовних вимог за такими договорами є
можливим, оскільки вимоги про
стягнення залишку заборгованості в
сумі 189 000,00 грн. у зв'язку з несплатою
відповідачем вартості поставлених
позивачем засобів захисту рослин, є
однорідними та підтверджуються
тотожними доказами. Щодо Договору
поруки, то його предметом є солідарне
виконання відповідачами своїх
зобов'язань за Договорами поставки, у
зв'язку з чим суд апеляційної інстанції
не вбачає обставин (на яких ґрунтується
вимога позивача), які можуть суттєво
утруднити вирішення даного спору.

В даному випадку суду першої інстанції
помилково вказав про те, що позивачем
порушено правила об'єднання вимог,
оскільки, як вбачається із матеріалів
позовної заяви, усі вимоги у даній
справі пов'язані між собою однією
підставою виникнення - порушення умов
Договорів поставки щодо оплати
отриманого відповідачем-1 товару.

Отже, Ухвала Господарського суду
Київської області від 07.03.2014 у справі №
911/728/14 винесена з порушенням норм
процесуального права, що відповідно до
ст. 104 ГПК України є підставою для її
скасування з передачею справи на
розгляд Господарського суду Київської
області.

За викладених обставин, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги, як обґрунтованої
та скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Хімагромаркетинг" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської
області від 07.03.2014 у справі № 911/728/14
скасувати повністю.

3. Справу № 911/728/14 передати на розгляд
Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя
Л.О. Кондес

Судді
Л.М. Ропій

В.І. Рябуха