КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р. Справа№ 910/19325/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від ініціюючого кредитора: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

розпорядник майна: не з'явився;

від публічного акціонерного
товариства "Перший український
міжнародний банк": Звада Р.В.
(довіреність від 04.11.2013 №2690);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк"

на ухвалу господарського суду
міста Києва від 10.02.2014

у справі № 910/19325/13 (суддя Мандичев
Д.В.)

за заявою публічного акціонерного
товариства "Дочірній Банк Сбербанку
Росії"

до відкритого акціонерного
товариства "Капітал Лізинг"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 порушено провадження у
справі № 910/19325/13 за заявою публічного
акціонерного товариства "Дочірній Банк
Сбербанку Росії" про визнання
банкрутом відкритого акціонерного
товариства "Капітал Лізинг", визнано
грошвоі вимоги ініціюючого кредитора в
сумі 5 285 119,35 грн., інше.

13.11.2013 у газеті „Голос України" № 213
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
відкритого акціонерного товариства
"Капітал Лізинг".

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 визнано кредиторами по
відношенню до боржника:

- ОСОБА_4 на суму 13 054,15грн. - вимоги
першої черги;

- публічне акціонерне товариства
"УніКредит Банк" на суму 26 883,00грн., з
яких 1 147,00 грн. - вимоги першої черги, 25
736,00 грн. -вимоги четвертої черги;

- публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" на суму 14 225 899,06 грн., з яких
1 147,00 грн. - вимоги першої черги, 6 412 775,48
грн - вимоги четвертої черги, 7 813 112,11
грн. - вимоги шостої черги;

- публічне акціонерне товариство
"Таскомбанк" на суму 1 147,00грн.-вимоги
першої черги;

- публічне акціонерне товариство
"Дочірній Банк Сбербанку Росії" на суму
29 574 237,05 грн., з яких 1 147,00 грн. - вимоги
першої черги, 13 669 070,76 грн. - вимоги
четвертої черги, 15 905 154,82 грн. - вимоги
шостої черги;

- публічне акціонерне товариство
"Перший український міжнародний банк"
на суму 1 147,00 грн. - вимоги першої черги;

затверджено реєстр вимог кредиторів
відкритого акціонерного товариства
"Капітал Лізинг";

затверджено окремо внесені вимоги, які
забезпечені заставою боржника:

- публічного акціонерного товариства
"УніКредит Банк" у розмірі 32 343 522,81 грн.;

- публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" у розмірі 23 978 515,21 грн.;

- публічного акціонерного товариства
"Таскомбанк" у розмірі 3 069 302,00 грн.;

- публічного акціонерного товариства
"Дочірній Банк Сбербанку Росії" у
розмірі 16 645 304,32 грн.;

- публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк" 7
774 463,46 грн.;

інше.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою в
частині затвердження забезпечених
заставою майна боржника вимог
публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк",
останнє звернулося до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
змінити оскаржувану ухвалу та визнати
зазначені вимоги з віднесенням їх
частини в сумі 26 859,35грн. до першої черги
задоволення вимог кредиторів, 6 462 594,69
грн. - до четвертої черги, 1 105 006,42 грн. -
до шостої черги, а також визнати вимоги
забезпечені заставою майна боржника в
сумі 180 180 003 грн., зобов'язавши
розпорядника майна боржника внести
відповідні зміни до реєстру вимог
кредиторів.

Скарга мотивована порушенням місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
зокрема статті 180 Господарського
кодексу України, статей 12, 28 Закону
України «Про заставу», статті 13 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", статей 43, 86, 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Аналізуючи норми чинного
законодавства й фактичні обставини
справи, скаржник зазначає, що заявлені
ним вимоги не в повному обсязі
забезпечені заставою.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник публічного
акціонерного товариства "Перший
український міжнародний банк"
апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники справи в судове
засідання не з'явилися. Враховуючи те,
що в матеріалах справи мають місце
докази належного повідомлення всіх
учасників судового процесу про час та
місце проведення судового засідання,
колегія суддів вважає можливим
здійснити перегляд ухвали суду першої
інстанції в апеляційному порядку за
наявними матеріалами справи та без
участі їх представників.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
В даному випадку вказаний Закон є
спеціальним.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами та
доповненнями) (далі по тексту - Закон),
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до приписів статті 23
названого Закону правомірність та
обґрунтованість грошових вимог
кредитора до боржника визначає суд. При
цьому, обов'язок кредитора полягає у
доведенні обґрунтованості своїх вимог
до боржника перед судом.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство.

Наявними матеріалами справи
підтверджується, що заява публічного
акціонерного товариства "Перший
український міжнародний банк" (далі -
Банк) з грошовими вимогами до боржника
була надіслана поштою до
господарського суду 13.12.2013, тобто в
межах встановленого строку від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується матеріалами
справи, вимоги конкурсного кредитора -
публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк"
ґрунтуються на укладених ним з
боржником кредитному договорі від
17.09.2007 № 7.3-93, в редакції договору про
несення змін та доповнень № 1 від 27.11.2007,
та додаткових угодах до цього договору
від 17.09.2007 № 1, від 27.09.2007 № 2, від 11.10.2007 №
3, від 06.11.2007 № 4, від 27.11.2007 № 5 , 20.12.2007 № 6,
від 17.01.2008 № 7, від 17.01.2008 № 8, від 22.02.2008 №
9.

За названим договором заборгованість
відкритого акціонерного товариства
"Капітал Лізинг" складає 2 571 574,74 грн., 249
012,58 дол.США, з яких:

- заборгованість по кредиту - 233 578,99 дол.
США, 2 170 536,45 грн.,

-заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 124 759,15 дол. США, 1
559 413,97 грн,

-заборгованість по адміністративній
комісії - 26 046,45 грн., 2 802,96 дол. США,

-загальна заборгованість по пені за
порушення боргових зобов'язань - 49 708,59
дол. США, 511 779,49 грн.,

-1 147 грн. витрат по сплаті судового
збору за подання заяви з
кредиторськими вимогами,

-пеня, стягнута за рішенням
господарського суду м. Києва від 29.07.2010
у справі № 10/85, - 195 906,17 грн.,

-державне мито за подачу Банком позову
про стягнення заборгованості - 14 359,05
грн., 1 390,88 дол.США,

- витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу за
позовом Банку про стягнення
заборгованості - 236 грн.

Грошові зобов'язання позичальника за
названою кредитною угодою від 17.09.2007 №
7.3-93 та додатковими угодами до неї
забезпечені заставою майна боржника,
згідно укладених ним з Банком
договорів від 22.02.2008 № 22/02-ЗРМ, від 20.12.2007
№ 20/12-3, від 06.12.2007 № 06/12-ЗРМ, від 17.01.2008 №
17/01-ЗТЗ, від 26.10.2007№ 26/10-ЗТр, від 17.10.2007 №
17/10-ЗРМ, від 06.11.2007 № 06/11.1 - ЗМП, від 22.02.2008
№ 22/02 - ЗМП, від 20.12.2007 № 20/12.1 - ЗМП.
Вартість предметів застави визначена
умовами названих договорів, її
загальний розмір становить 7 286 397,01 грн.,
402 720 дол. США.

Відповідно до частини 2 статті 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі.

Відповідно до частини 2 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно положень Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові
у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти (частина 1 статті 1054).
До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору (частина 2 статті
1054). Позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України (частина 1 статті 1047).
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (частина 1 статті
1049).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (частина 1 статті 612
Цивільного кодексу України).

Як встановлено місцевим господарським
судом та не заперечується скаржником,
загальна сума заборгованості
останнього у національній валюті
України станом на 29.10.2013 складає 7 774 463,46
грн.

За відсутності підстав вважати, що
виконання боржником зобов'язань перед
Банком відбулося, беручи до уваги
наявність договорів застави, а також
встановлений у цих договорах розмір
заставної вартості предметів іпотеки,
місцевим господарським судом
обґрунтовано визнано грошові вимоги
публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк"
до боржника у розмірі 7 774 463,46 грн., в
тому числі 6 669 457,04 грн., що згідно
частини 8 статті 23 Закону про
банкрутство підлягають окремому
внесенню до реєстру вимог кредиторів
як такі, що забезпечені заставою майна
боржника.

Інша частина вимог Банку по пені у
розмірі 1 105 006,42 грн. підлягає включенню
до шостої черги задоволення вимог
кредиторів згідно пункту 6 частини 1
статті 45 Закону незалежно від їх
забезпеченості, що місцевим
господарським судом при винесенні
оскарженої ухвали від 10.02.2014 враховано
не було, у зв'язку з чим відповідні
вимоги помилково віднесено до
забезпечених заставою майна боржника.

При таких обставинах оскаржена ухвала
підлягає скасуванню в частині
затвердження вимог Банку в сумі 1 105 006,42
грн. як забезпечених заставою майна
боржника.

Порушення норм матеріального і
процесуального права, які могли
призвести до скасування оскарженої
ухвали господарського суду в частині
розгляду решти грошових вимог
публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк",
відсутні, а мотиви позивача з яких
подано апеляційну скаргу не можуть
бути підставою для її скасування.

Колегія суддів відхиляє доводи
скаржника з приводу необхідності
проведення розрахунку вартості майна
боржника, переданого у заставу Банку, з
урахуванням його оцінки та фактичної
наявності станом на дату звернення
Банку з грошовими вимогами до боржника,
оскільки загальну суму грошових вимог
ініціюючого кредитора, яка забезпечена
заставою, слід обраховувати виходячи з
вартості заставного майна, що
визначена в договорі застави. При
цьому, зміна вартості заставленого
майна, що є істотною умовою договору
застави, можлива за згодою сторін
договору і не може визначатися
заставодержателем самостійно.

Крім того, колегія суддів відхиляє
викладені в апеляційній скарзі доводи
з приводу порушення судом першої
інстанції статей 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки в матеріалах справи відсутні,
а заявником не надані докази, які
підтверджують такі факти.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Перший
український міжнародний банк"
задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 10.02.2014 у справі № 910/19325/13 скасувати в
частині затвердження вимог публічного
акціонерного товариства "Перший
український міжнародний банк" в сумі 1
105 006,42 грн. як забезпечених заставою
майна боржника.

Визнати та зобов'язати розпорядника
майна боржника включити до реєстру
вимог кредиторів грошові вимоги
публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк"
до боржника по пені в сумі 1 105 006,42 грн. з
віднесенням їх до шостої черги
задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 10.02.2014 у справі № 910/19325/13 в частині
розгляду решти грошових вимог
публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк",
забезпечених заставою майна боржника,
залишити без змін, а апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк" в
цій частині залишити без задоволення.

Матеріали оскарження повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Л.Л. Гарник

Судді
М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко