ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.Справа № 922/820/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання
Ямщикової М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)
до Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (м. Харків)
про стягнення 4 385 603, 82 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Іванова П.О., довіреність №
47/10 від 30.12.2013 р.;

відповідача - Падалко О.О., довіреність
№ 38-4425/395 від 23.11.2010 р.;

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2014 року Дочірня компанія "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)
звернулась до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
про стягнення з Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" (м. Харків) 4385603,82 грн. 3% річних
та 73080 грн. судового збору,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідач в порушення умов договору №
06/10-2245-БО-32 від 20.12.2010 р. неналежним чином
виконав свої зобов"язання щодо
своєчасної оплати природного газу.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11 березня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 24 березня 2014
року.

24 березня 2014 року представник
відповідача надав відзив на позовну
заяву, в якому зазначив, що на
сьогоднішній день рішення суду від
13.08.2013 р. у справі № 5023/3166/12 не виконано,
основний борг не погашений, у зв"язку з
важким фінансовим станом підприємства.

24 березня 2014 року представник позивача
надіслав до суду телеграму, в якій
просив суд відкласти розгляд справи, у
зв"язку з неможливістю представника
прибути у судове засідання.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24 березня 2014
року було відкладено розгляд справи на
08 квітня 2014 року.

08 квітня 2014 року представник позивача у
судовому засіданні підтримував
позовні вимоги.

Представник відповідача вказував на
те, що основний борг не погашений, у
зв"язку з важким фінансовим станом
підприємства.

Розглянувши матеріали
справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх
підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

20 грудня 2010 року між Дочірньою
компанією "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (позивач) та Комунальним
підприємством "Харківські теплові
мережі" (відповідач) був укладений
договір про закупівлю природного газу
за державні кошти № 06/10-2245-БО-32,
відповідно до якого позивач передав
протягом січня - серпня 2011 року у
власність відповідача природний газ на
суму 275534064,67 грн., що підтверджується
актами прийому - передачі природного
газу, проте відповідач свої
зобов"язання з оплати не виконав, за
природний газ розрахувався лише
частково на суму 186097654,29 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 25.09.2012 р. у
справі № 5023/3166/12 частково задоволено
позовні вимоги позивача та стягнуто
89436410,38 грн. основного боргу, 940529,75 грн.
пені, 3896905,82 грн. інфляційних витрат та
3808016,34 грн. 3% річних за період з 11.02.2011 р.
по 09.07.2012 р.

Внаслідок не виконання відповідачем
своїх зобов"язань щодо оплати боргу,
позивачем було нараховано до стягнення
з відповідача 4385603,82 грн. 3 % річних за
період з 10.07.2012 р. по 28.02.2014 р., що і стало
підставою позивачу для звернення до
суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

В розумінні ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох відсотків річних за
весь час прострочення.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України
передбачає, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Чинне законодавство не пов'язує
припинення зобов'язання з
постановленням судового рішення чи
відкриттям виконавчого провадження з
його примусового виконання, а
наявність судових актів про стягнення
заборгованості не припиняє грошових
зобов'язань боржника та не виключає
його відповідальності за порушення
строків розрахунків.

Позивачем заявлено до стягнення з
відповідача 4385603,82 грн. 3% річних за
період з 10.07.2012 р. по 28.02.2014 р.

Зважаючи на вищевикладене, позовна
вимога позивача в частині стягнення 3%
річних в сумі 4385603,82 підтверджується
матеріалами справи та відповідає
діючому законодавству, розрахунок
перевірений судом та сума 3% річних
визнана відповідачем, у зв'язку з чим
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ч. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629
ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037, м.
Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (04116, м.
Київ, вул. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ 31301,82 грн. 3% річних та 73080 грн. судового
збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.04.2014 р.

Суддя О.В. Смірнова