м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22264/13 03.04.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська Страхова Група"

до Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
компанія", Приватне акціонерне
товариство «СК «Здорово»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_2

про стягнення 19 561,46 грн.

за участю представників:

від позивача :не з'явився від
відповідача-1: від відповідача-2: від
третьої особиОСОБА_3 - представник за
довіреністю № 82 від 20.11.2013р. не з'явився
ОСОБА_2

встановив :

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Українська Страхова Група" з позовом
до Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
компанія" (відповідач - 1) про
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 19 561,46 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16.04.2013 р. у м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Фольцваген,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить, ТОВ Порше Лізинг Україна,
під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля
Дачіа, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2,
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Фольцваген, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що був
застрахований у Приватного
акціонерного товариства "УОСК".

23.01.2012 р. позивачем здійснено страхове
відшкодування в сумі 19 561,46 грн. на
користь страхувальника.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 28.05.2013 р. у справі
№ 755/9328/13п ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні ДТП.

Як зазначав позивач, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
відповідно до Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) у ПАТ "УОСК" (Поліс
№ АВ/9854254).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
Страхова Група" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача-1 компенсації шкоди,
завданої внаслідок ДТП, яка мала місце
16.04.2013 р. у м. Києві.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Українська Страхова Група" просить суд
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" суму
страхового відшкодування у розмірі 19
561,46 грн. в порядку регресу.

19.12.2013 р. ухвалою господарського суду
міста Києва до участі у справі залучено
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 р. до справи залучено
другого відповідача - Приватне
акціонерне товариство «СК «Здорово»
(відповідач- 2).

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав через канцелярію суду
клопотання, в якому просив розглядати
справу без його участі. У минулих
судових засіданнях підтримав позовні
вимоги та просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача- 1 - ПАТ "УОСК"
проти позову заперечив у зв'язку з тим,
що цивільно-правова відповідальність
винної у ДТП особи була застрахована
іншою страховою компанією - ПАТ «СК
«Здорово», а тому підстав для
задоволення позовних вимог до
ПАТ "УОСК" немає.

Представник відповідача-2 - ПАТ «СК
«Здорово» в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи. Позиція відповідача з приводу
заявленого позову суду невідома.

Третя особа у справі - ОСОБА_2 вважав, що
позов підлягає задоволенню, однак не
зазначив з якого саме відповідача
підлягає стягненню заявлена сума
відшкодування.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представників позивача та
відповідача - 2 за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
відповідача-1 та третьої особи,
дослідивши наявні у справі докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до договору добровільного
страхування засобів наземних
транспортних засобів № 28-2828-0157 від
20.07.2009 р., укладеного між ПАТ "Страхова
компанія "Українська Страхова Група" та
ТОВ Порше Лізинг Україна, застраховано
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з експлуатацією наземного
транспортного засобу, а саме -
автомобіля марки Фольцваген, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

16.04.2013 р. у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Фольцваген, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить, ТОВ Порше Лізинг Україна, під
керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Дачіа,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого
був пошкоджений автомобіль Фольцваген,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 28.05.2013 р. у справі
№ 755/9328/13п ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КупАП. та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу, що становить
340,00 грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування від
16.04.2013 р., страхового акту № ДККА-26360
від 26.04.2013 р., розрахунку суми
страхового відшкодування від 26.04.2013 р.
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
Страхова Група" перерахувало на
користь страхувальника суму
страхового відшкодування в розмірі 19
561,46 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 7290 від 29.04.2013 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право
регресу до винної у ДТП особи
відповідно до положень ст. 27 Закону
України "Про страхування".

05.08.2013 р. позивач звернувся до
відповідача-1, як страховика винної
особи в ДТП, що сталась 16.04.2013 р. у м.
Києві, із вимогою вих. № 214/12 про
досудове врегулювання спору та
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП в порядку регресу на суму
19 561,46 грн. Вказана
заява була залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України,
ст. 27 Закону України "Про страхування"
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Разом з тим, судом встановлено, що на
час вчинення ДТП - 16.04.2013 р., третя особа
у справі ОСОБА_2 уклав Поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів з ПАТ "УОСК" № АВ/9854254 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
510,00 грн.) та з ПАТ «СК «Здорово» - Поліс
№ АВ/3707433 (ліміт відповідальності - 50
000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.).

При цьому судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
першим був укладений поліс ПАТ «СК
«Здорово» - 25.07.2012 р., а поліс ПАТ "УОСК"
був укладений 18.09.2012 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 989 ЦК України
страхувальник зобов'язаний при
укладенні договору страхування
повідомити страховика про інші
договори страхування, укладені щодо
об'єкта, який страхується. Якщо
страхувальник не повідомив страховика
про те, що об'єкт уже застрахований,
новий договір страхування є нікчемним.

Враховуючи викладене, а також, те, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахова у ПАТ «СК
«Здорово» раніше, ніж у ПАТ "УОСК",
договір страхування, укладений між
ОСОБА_2 та відповідачем-1 - ПАТ "УОСК"
(поліс № АВ/9854254) є
нікчемним.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що до
ПАТ "Страхова компанія "Українська
Страхова Група" у порядку регресу
перейшло право на отримання
компенсації шкоди, завданої внаслідок
ДТП від відповідача-2 - ПАТ «СК
«Здорово».

Вирішуючи питання про суму стягнення,
суд враховує наступне.

З правового аналізу норм ст. 27 Закону
України "Про страхування" та ч. 1 ст. 1191
ЦК України, які регулюють регресні
відносини (та які є відмінними від
відносин страховика та страхувальника
під час сплати страхового
відшкодування), слідує, що до позивача
перейшло право регресної вимоги до
відповідача-2 (відповідальної особи) у
розмірі фактично виплаченого
відшкодування (у розмірі понесених
витрат), тобто у спірній сумі, що
виключає будь-яку залежність вказаного
розміру від оцінки відновлювального
ремонту.

Про таку позицію вказує Вищий
господарський суд України у постановах
від 14.05.2013 р. по справі № 5011-7/16471-2012 та
від 19.08.2013 р. по справі № 910/5734/13.

Як встановлено судом, позивач,
виконуючи свої зобов'язання перед
страхувальником за договором
добровільного страхування засобів
наземного транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків № 250530539.11 від
02.09.2011 р. на підставі рахунку СТО № С4188318
від 21.04.2013 р. перерахував на користь СТО
суму страхового відшкодування в
розмірі 19 561,46 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 7290 від 29.04.2013 р.

Верховним Судом України у Листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи
розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Крім того, положеннями п. 6 ст. 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

У судовому засіданні встановлено, що
умовами договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу Фольцваген,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
(поліс № АВ/3707433) передбачено франшизу у
розмірі 0,00 грн.

За таких обставин сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
відповідачем-2 за шкоду, заподіяну
ОСОБА_2, складає 19 561,46 грн.

З урахуванням встановлених обставин,
суд задовольняє позовні вимоги в
частині виплати збитку в порядку
регресу заявлених позивачем до
відповідача-2 - ПАТ «СК «Здорово» в сумі
страхового відшкодування 19 561,46 грн., та
відмовляє у задоволенні позову до
відповідача-1 - Приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія", як у
безпідставному.

Згідно ч. 4 статті 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача-2 -
ПАТ «СК «Здорово».

На підставі викладеного, керуючись ст.
49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська Страхова Група" до
Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
компанія", Приватного акціонерного
товариства «СК «Здорово» за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_2 про
стягнення 19 561,46 грн. задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Здорово» (03680, м.
Київ, вул. Казимира Малевича, 86-Н,
ідентифікаційний номер 33637321) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська Страхова Група" (03038, м. Київ,
вул. Івана Федорова, 32-А,
ідентифікаційний код 30859524) страхове
відшкодування в сумі 19 561 (дев'ятнадцять
тисяч п'ятсот шістдесят одну) грн. 46 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Здорово» (03680, м.
Київ, вул. Казимира Малевича, 86-Н,
ідентифікаційний номер 33637321) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська Страхова Група" (03038, м. Київ,
вул. Івана Федорова, 32-А,
ідентифікаційний код 30859524) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 03 квітня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 08
квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна