ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.14р. Справа № 904/1852/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕТАЛОАЛЬЯНС", м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОРБІТ-МЕТАЛ",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 2 991,00грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Пугач В.В., представник за
довіреністю № 30 від 01.10.13р.

від відповідача: Кірчатов Р.О.,
представник за довіреністю № б/н від
01.04.14р.;

Новікова В.В.,
представник за довіреністю № б/н від
01.04.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МЕТАЛОАЛЬЯНС"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СОРБІТ-МЕТАЛ" (далі-відповідач) про
стягнення 2991,00грн.

Ухвалою господарського суду від 24.03.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 22.04.14р.

22.04.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача у судовому
засіданні усно заявив клопотання про
призначення судової експертизи.

В свою чергу, повноважні представники
відповідача заявлені позовні вимоги не
визнають та просять суд відмовити
позивачу в їх задоволенні у повному
обсязі, про що також зазначено у
відзиві, який долучено до матеріалів
справи.

В судовому засіданні 22.04.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, дослідивши
подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.12р. між позивачем та відповідача
укладено договір купівлі-продажу №
16/07-4 (далі - Договір купівлі-продажу),
відповідно до умов п. 1.1. якого,
відповідач зобов'язується поставити, а
позивач прийняти та оплатити на умовах
викладених у Договорі, металопродукцію
(далі-товар), асортимент, кількість,
якість та ціна якої вказані у
рахунку-фактурі, який надається
відповідачем позивачу відповідно до
умов цього договору та є його
невід'ємною частиною.

Згідно з п. 2.1. Договору купівлі-продажу,
кількість кожної партії товару
узгоджується між сторонами в
рахунках-фактурах до договору. З
моменту прийняття та оплати товару
позивачем рахунка-фактури партія
товару вважається узгодженою між
сторонами. Під партією товару
вважається товар, зазначений в одному
рахунку - фактурі та підтверджується у
відповідних видаткових накладних.

Пунктом 2.2. Договору купівлі-продажу
передбачено, що якість товару, що
відвантажується повинна
підтверджуватися сертифікатом якості
заводу виробника та повинно
відповідати державним стандартам, ТУ
та іншим необхідним умовам.

В п. 3.1. Договору купівлі-продажу
встановлено, що ціна продукції є
договірною між позивачем та
відповідачем та вказується в
рахунку-фактурі, які є невід'ємною
частиною даного Договору. З моменту
направлення рахунку-фактури
відповідачем на відповідну партію
товару ціна та інші умови постачання не
підлягають змінам, за умовою, якщо
позивачем виконані умови п. 6.4.
Договору, якщо позивачем дані умови не
виконані, відповідач має право
направити позивачу новий рахунок -
фактуру із-з зазначенням нових цін.

Ціна кожної партії товару згідно
даного Договору визначена з
урахуванням умов поставки (п. 3.2.
Договору купівлі-продажу).

Як зазначено у п. 3.4 Договору
купівлі-продажу, загальна сума
Договору складає сума усіх
рахунків-фактури до Договору,
сплачених позивачем згідно умов даного
Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору
купівлі-продажу, відповідач
відвантажує (передає) товар позивачу на
умовах само вивозу зі складу
відповідача, умови поставки FCA, згідно
Правил "ІНКОТЕРМС" редакція 2010р.
Позивач без участі відповідача укладає
з перевізником договір перевезення або
надає власний транспорт та несе всі
ризики після відвантаження
відповідачем товару. Поставкою товару
вважається навантаження його на
транспортний засіб наданий позивачем
(власний або перевізника).

Згідно з п. 4.2. Договору купівлі-продажу,
відповідач зобов'язаний відвантажити
товар на транспортний засіб позивача
(за умови його надання), протягом трьох
днів з дня отримання грошових коштів
від позивача, а позивач прийняти та
вивезти зі складу відповідача товар
протягом трьох днів з моменту повного
розрахунку за товар.

Пунктом 4.3. Договору купівлі-продажу
передбачено, що відповідач
зобов'язується передати позивачу або
його представникові оригінали
наступних документів:

- Рахунок - фактуру на товар;

- Видаткову накладну;

- Податкову накладну;

- Сертифікат якості виробника (копія).

Право власності на товар виникає у
позивача з моменту його завантаження
відповідачем у транспортний засіб
наданий позивачем (п. 4.4. Договору
купівлі-продажу).

Як зазначено у п. 5.4. Договору
купівлі-продажу, товар вважається
зданим відповідачем і прийнятим
позивачем по якості й кількості згідно
з "Інструкцій про порядок прийому
продукції ПТН і товарів народного
споживання по кількості й по якості П-6,
П- 7" відповідно.

Сторони встановили, що ціна,
асортимент, кількість товару можуть
вказуватися у рахунку-фактурі, який
надається відповідачем позивачу без
підписання специфікації (п. 6.1. Договору
купівлі-продажу).

Умовами п. 6.2. Договору купівлі-продажу
передбачено, що розрахунки за
продукцію за даним Договором
здійснюється позивачем згідно
рахунку-фактури в національній валюті
України (гривня) в безготівковій формі
на поточний рахунок відповідача.

Строк оплати товару вказується на
рахунку-фактурі, та здійснюється
позивачем шляхом 100% попередньої оплати
товару (п. 6.3. Договору купівлі-продажу).

Як зазначено у п. 6.4. Договору
купівлі-продажу, позивач зобов'язаний
оплатити відповідачу фактично
поставлений товар незалежно від
виконання ним зобов'язань щодо об'єму
поставки, передбачених сторонами в
Договорі (рахунку-фактурі /ах, що є
додатком до договору).

Відповідно до п. 7.1. Договору
купівлі-продажу, відповідач
зобов'язаний відвантажити позивачу
товар на умовах, викладених в даному
Договорі (п. 7.1.1.), а відповідно до п. 7.2.
позивач зобов'язаний провести оплату
товару відповідно до п. 6.2. та п. 6.3.
даного Договору (п. 7.2.1.) та прийняти
товар за ціною, в строк визначений у п.
4.2. та на умовах поставки, викладених в
даному Договорі (п. 7.2.2.).

За невиконання або неналежне виконання
умов за даним Договором сторони несуть
відповідальність у відповідності до
діючого законодавства України (п. 8.2.
Договору купівлі-продажу).

В п. 11.1. Договору купівлі-продажу
зазначено про те, що Договір вступає в
силу з дати його підписання обома
сторонами і скріплення печатками
сторін, і діє до 16.07.13р. Якщо по
закінченні року жодна зі сторін
Договору не повідомила про його
припинення Договір вважається
проводженим на тих же умовах.

16.07.12р. між сторонами підписано
протокол розбіжностей до Договору
купівлі-продажу, відповідно до умов
якого включено п. 8.6., згідно з яким при
поставці неякісного товару чи товару,
який не відповідає замовленню,
відповідач безкоштовно проводить її
заміну протягом 3-х днів або на вимогу
позивача повертає її вартість у той же
строк.

17.10.13р. позивачем на підставі
рахунку-фактури № 002231 від 17.10.13р. було
перераховано на поточний рахунок
відповідача 2 991,00 грн. за товар та
надання послуг. Таким чином, як вважає
позивач, ним були виконані взяті на
себе по Договору купівлі-продажу
зобов'язання у повному обсязі.

Позивач звертає увагу суду на те, що
замовлений товар був відправлений
відповідачем перевізником ТК "САТ" в м.
Київ, проте, під час його отримання були
виявлені значні видимі недоліки, при
наявності яких використання такого
товару в господарській діяльності за
призначенням неможливе. Позивач
повідомив телефоном відповідача про
виявлені видимі дефекти отриманого
товару, а також на підтвердження
складений та відправлений Дефектний
акт від 21.10.13р. в якому докладно описані
виявлені дефекти.

З метою додержання вимог чинного
законодавства України, як зазначає
позивач, ним 23.10.13р. була направлена на
адресу відповідача телеграма з
викликом представника відповідача для
складання двостороннього Дефектного
акту та більш детального обговорення
способів вирішення проблемної
ситуації. Телеграма була отримана
відповідачем і в телефонній розмові
відповідач також підтвердив
надходження вищезазначеної телеграми,
проте 25.10.13р. представник відповідача
для складання Дефектного акту не
з'явився за місцем виклику.

Як зазначає позивач, у зв'язку із
неодноразовим ігноруванням
відповідачем вирішення проблеми із
заміною неякісного товару,
непрофесійним відношенням працівників
підприємства та задля уникнення
простою на виробництві, позивач був
змушений придбати потрібний якісний
товар у іншого виробника, а дефектний -
відправити перевізником ТК "САТ" назад
в м. Дніпропетровськ відповідачу
(декларація № КБ 2108847 від 25.10.13р.), про що
відповідач був повідомлений належним
чином листом від 25.10.13р.

Крім того, з метою досудового
врегулювання спору позивачем 26.10.13р.
було направлено на адресу відповідача
претензію про повернення грошових
коштів, але відповідь від відповідача
так і не надійшла.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача 2 991,00
грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
визнає та просить суд відмовити
позивачу в їх задоволенні у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Як зазначає відповідач, переданий
позивачу відповідно до рахунку-фактурі
№ 002231 від 17.10.13р. металевий прокат
повністю відповідає вимогам
Державного стандарту.

Крім того, п. 5.4 Договору
купівлі-продажу встановлено, що прийом
товару по якості й кількості
проводиться згідно з "Інструкцій про
порядок прийому продукції ПТН і
товарів народного споживання по
кількості й по якості П-6, П- 7". Згідно з
п.14 Інструкції по якості, прийом
продукції по якості повинен
проводитися у строгій відповідності з
вимогами Державного стандарту на
продукцію, що приймається. Пункт 20
Інструкції по якості вимагає у випадку
відсутності представника
постачальника перевірку якості
продукції проводити за участю фахівця
відповідної експертної установи, що
також не було зроблено позивачем .

Таким чином, як вважає відповідач,
заяви позивача про неякісність
продукції ґрунтуються лише на
суб'єктивній суто візуальній оцінці
людини, яка не має відповідних знань у
області металознавства, не фахівцем,
без залучення необхідних інструментів.
Крім того, згідно з вимогами того ж п. 20
Інструкції по якості судячи з вказаною
посадою, ця людина, взагалі не мала
права на участь у перевірці якості.

Виходячи з вищевказаного, відповідач
вважає, що вимоги позивача
необґрунтовані та хибні. Позивач не
надав ніяких доказів про неякісність
поставленої металевої продукції.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

В ст. 673 Цивільного кодексу України
зазначено про те, що продавець повинен
передати покупцеві товар, якість якого
відповідає умовам договору
купівлі-продажу. У разі відсутності в
договорі купівлі-продажу умов щодо
якості товару продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду
звичайно використовується. Якщо
продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети. У
разі продажу товару за зразком та (або)
за описом продавець повинен передати
покупцеві товар, який відповідає
зразку та (або) опису.

Статтею 678 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі істотного
порушення вимог щодо якості товару
(виявлення недоліків, які не можна
усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором: відмовитися від
договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми;
вимагати заміни товару.

Частиною 1 статті 680 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець має
право пред'явити вимогу у зв'язку з
недоліками товару за умови, що недоліки
виявлені в строки, встановлені цією
статтею, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Пунктом 5.4. Договору купівлі-продажу
передбачено, що товар вважається
зданим відповідачем і прийнятим
позивачем по якості й кількості згідно
з "Інструкцій про порядок прийому
продукції ПТН і товарів народного
споживання по кількості й по якості П-6,
П- 7" відповідно.

Так, відповідно до п. 13 Інструкції про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання по
якості, затвердженою постановою
Держарбітражу при РМ СРСР від 25.04.1966р. №
П-7 (далі - Інструкція по якості)
встановлено, що прийом продукції
проводиться уповноваженим на те
керівником підприємства-отримувачем
або його заступником, компетентними
особами. Ці особи несуть
відповідальність за чітке дотримання
правил прийому продукції.

Згідно з п. 14 Інструкції по якості,
прийом продукції по якості та
комплектності проводиться в точній
відповідності зі стандартами,
технічними умовами, Основними і
Особливими умовами поставки, іншими
обов'язковими для сторін правилами, а
також за супровідними документами,
підтверджуючим якість та
комплектність поставленої продукції
(технічний паспорт, сертифікат,
свідоцтво про якість, рахунок-фактура,
специфікація і т.д.). Відсутність
вказаних супровідних документів або
деяких із них не призупиняє прийом
продукції. У цьому випадку складається
акт про фактичну якість і кількість
отриманої продукції, про що
зазначається в акті, які документи
відсутні.

Відповідно до п. 16 Інструкції по якості,
при виявлені невідповідності якості,
комплектності, маркуванню отриманої
продукції, тари або упаковки вимогам
стандартів, технічним умовам,
кресленням, зразкам (еталонам)
договором або даним, зазначеним на
маркуванні та супровідних документах,
підтверджуючих якість продукції (п. 14
даної Інструкції), отримувач
призупиняє подальший прийом продукції
і складає акт, в якому зазначає
кількість оглянутої продукції та
характер виявлених при прийомі
дефектів. Отримувач зобов'язаний
забезпечити зберігання продукції
неналежної якості або некомплектної
продукції в умовах, запобігаючи
погіршення її якості і змішування з
іншою однорідною продукцією.

Отримувач також зобов'язаний
викликати до участі в продовженні
прийому продукції та складання
двохстороннього акту представника
міжміського виробника (відправника),
якщо це передбачено в Основних і
Особливих умовах поставки, інших
обов'язкових правилах або договором.

Згідно з п. 17 Інструкції по якості,
в повідомленні про виклик,
направленому виробнику (відправнику),
повинно бути зазначено:

а) назва продукції, дата та номер
рахунку-фактури або номер
транспортного документу, якщо до
моменту виклику рахунок не отриманий;

б) основні недоліки, виявлені в
продукції;

в) час, на який призначений прийом
продукції за якістю чи комплектністю (в
межах встановленого для прийому
строку);

г) кількість продукції неналежної
якості або некомплектної продукції.

Так, відповідно до ч. 2 п. 19
Інструкції по якості, міжміський
виробник (відправник) зобов'язаний не
пізніше ніж на наступний день після
отримання виклику отримувача
повідомити телеграмою або
телефонограмою, чи буде направлений
представник для участі в перевірці
якості продукції. Неотримання
відповіді на виклик в зазначений строк
дає право отримувачу здійснити прийом
продукції до закінчення встановленого
строку явки представника виробника
(відправника).

Представник міжміського
виробника (відправника) зобов'язаний
з'явитися не пізніше 3-денного строку
після отримання виклику, не враховуючи
часу, необхідного для проїзду.

Представник виробника
(відправника) повинен мати посвідчення
на право участі у встановлені якості та
комплектності отриманої отримувачем
продукції.

Пунктом 20 Інструкції по якості
передбачено, що у разі неявки
представника виробника (відправника)
по виклику отримувача (покупця) у
встановлений строк та у випадках, коли
виклик представника міжміського
виробника (відправника) не є
обов'язковим, перевірка якості
продукції проводиться представником
відповідної галузевої інспекції з
якості продукції, а перевірка якості
товарів - експертом бюро товарних
експертиз або представником
відповідної інспекції з якості. За
відсутністю відповідної інспекції з
якості або бюро товарних експертиз в
місті находження отримувача (покупця),
у зв'язку з відмовою представника їх
виділити або неявки його за викликом
отримувача (покупця) перевірка
проводиться:

а) за участю компетентного
представника іншого підприємства
(організації), виділеного керівництвом
або заступником керівника цього
підприємства (організації);

б) за участю компетентного
представника суспільства
підприємства-отримувача, призначеного
керівником або заступником керівника з
числа осіб, затверджених рішенням
фабричного, заводського або місцевого
комітету профсоюзу цього підприємства;

в) односторонньо
підприємством-отримувачем, якщо
виробник (відправник) дав згоду на
односторонній прийом продукції.

Для участі в прийомі продукції
повинні виділятися особи, компетентні
(за видом роботи, за освітою, за
досвідом трудової діяльності) в
питаннях виявлення якості та
комплектності підлягаючої прийому
продукції (п. 22 Інструкції по якості),
яким видається належним чином
оформлене та завірене підприємством
разове посвідчення за підписом
керівника підприємства (організації)
або його заступника (п. 23 Інструкції по
якості).

Згідно з п. 25 Інструкції по якості
передбачено, що особи, які здійснюють
прийом продукції за якістю та
комплектністю, зобов'язані чітко
дотримуватися правил прийому
продукції встановлених за їх участю.
Запис в акті даних, не встановлених
безпосередньо учасниками прийому,
забороняється.

Відповідно до п. 26 Інструкції по
якості встановлено, що у всіх випадках,
коли стандартами, технічними умовами,
Основними та Особливими умовами
поставки, іншими обов'язковими
правилами або договором для визначення
якості продукції передбачений відбір
зразків (проб), особи, які беруть участь
в прийому продукції за якості,
зобов'язані відібрати зразки (проби)
цієї продукції. Відбір зразків (проб)
проводиться у точній відповідності з
вимогами чинного законодавства.
Відібрані зразки (проби) опечатуються
або пломбуються та забезпечуються
етикетками підписаними особами, які
беруть участь у відібранні зразків
(проб).

Про відібрання зразку (проб)
складається акт, який підписується
всіма особами, які брали у цьому участь
(п. 27 Інструкції по якості).

Пунктом 28 Інструкції по якості
встановлено, що з відібраних зразків
(проб) один залишається у отримувача,
другий направляється виробнику
(відправнику) продукції. Про надання
зразків (проб) на аналіз або
випробування робиться відповідна
відмітка в акті відібрання зразків
(проб). Відібрані зразки (проби)
продукції повинні зберігатися
отримувачем, виробником (відправником)
до розгляду спору про якість продукції,
а у разі передачі матеріалів про видачу
недоброякісної продукції в органи
прокуратури та суд - до вирішення
справи в цих органах.

По результатам прийому продукції
за якістю та комплектністю за участю
представників, зазначених в пп. 19 і 20
даної Інструкції, складається акт про
фактичну якість та комплектність
отриманої продукції (п. 29 Інструкції по
якості), який підписується усіма
особами, за участю яких проводилася
перевірка якості та комплектності
продукції (п. 30 Інструкції по якості).

Враховуючи умови укладеного між
сторонами Договору купівлі-продажу та
вимоги Інструкції про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання по
якості, затвердженою постановою
Держарбітражу при РМ СРСР від 25.04.1966р. №
П-7, господарський суд приходить до
висновку, що вимоги позивача
задоволенню не підлягають, оскільки:

По-перше, пунктом 5.4. Договору
купівлі-продажу передбачено, що товар
вважається зданим відповідачем і
прийнятим позивачем по якості й
кількості згідно з "Інструкцій про
порядок прийому продукції ПТН і
товарів народного споживання по
кількості й по якості П-6, П- 7"
відповідно. Таким чином, виконання
вимог Інструкції про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання по якості, затвердженою
постановою Держарбітражу при РМ СРСР
від 25.04.1966р. № П-7, є обов'язковим, тому що
кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України,
законів України та інших нормативних
актів на свій території України.

По-друге, позивачем не було
складено Акту прийому продукції за
якістю та комплектністю, Акту про
виявлення недоліків товару, Акту про
фактичну якість та комплектність
отриманої продукції відповідно до умов
передбачених Інструкцією про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання по
якості, затвердженою постановою
Держарбітражу при РМ СРСР від 25.04.1966р. №
П-7.

Крім того, позивачем не були
відібрані зразки (проби) у точній
відповідності з вимогами чинного
законодавства та складанням акту та не
була проведена відповідна експертиза.

По-третє, складений Дефектний акт
від 21.10.13р. до уваги судом не береться,
тому що його склала особа, яка не має на
це відповідних повноважень, знань та
навичок.

По-четверте, не можливо на даний
час провести експертизу, оскільки:

- позивач не надав належних та
допустимих доказів того, що отриманий
від відповідача товар зберігався
належним чином та у відповідних умовах;

- позивач не надав належних та
допустимих доказів того, що саме
отриманий від відповідача товар був
направлений відповідачу.

Таким чином, позивачем не надано
суду належні та допустимі докази, які
підтверджують викладені у позовній
заяві обставини.

Викладене є підставою для відмови
позивачу у задоволенні позовних вимог
та усного клопотання про призначення
судової експертизи.

Судові витрати по справі слід покласти
на позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629,
673, 678, 680 Цивільного кодексу України,
Інструкцією про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання по якості, затвердженою
постановою Держарбітражу при РМ СРСР
від 25.04.1966р. № П-7, ст.ст. 173, 174, 193, 218
Господарського кодексу України, ст.ст.
4, 28, 32-34, 36, 43-44, 48-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на
позивача

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко Повне рішення
складено 24.04.14р.