ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.04.14 Справа № 904/760/14За позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт", м. Київ

до Приватного виробничо-сервісного
підприємства СТО "Карлссон", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 3 200 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Приватного
виробничо-сервісного підприємства СТО
"Карлссон" про стягнення 3 200 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10.02.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 03.03.2014.

17.02.2014 позивач надіслав клопотання, в
якому повідомляє суд, що у позовній
заяві у першому абзаці та в додатку
було помилково вказано поліс ОСЦПВВНТЗ
№ АА/5545471 від 22.06.2011, а копія полісу
ОСЦПВВНТЗ № АВ/6891320 від 27.03.2012, яка була
надана в позовній заяві є правильною.

17.02.2014 позивач надіслав клопотання про
розгляд справи без його участі.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.03.2014
розгляд справи відкладено на 24.03.2014.

Ухвалою від 24.03.2014 розгляд справи
відкладено на 07.04.2014.

31.03.2014 через канцелярію господарського
суду від позивача надійшло клопотання
від 27.03.2014 вих.№ 0836 про розгляд справи
без участі його представника.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позовну заяву та
інші витребуванні судом документи не
надав, про причини неявки суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, оскільки поштовий
конверт (арк. с. 94) з ухвалою суду, який
направлявся на адресу відповідача,
повернувся з поштовою відміткою: «за
закінченням строку зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 07.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2012 між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Український страховий стандарт» (далі
- позивач) та Приватним
виробничо-сервісним підприємством СТО
«КАРЛССОН» (далі - відповідач,
страхувальник) було укладено договір
(поліс) обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/6891320, відповідно до якого
позивачем застраховано
цивільно-правову відповідальність
страхувальника пов'язану з
експлуатацією автомобіля НОМЕР_1.

29.05.2012 в м. Дніпропетровську на
перехресті вулиць Г.Сталінграду -
Інженерна сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та
автобуса РУТА 25, реєстраційний номер
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2.

Відповідно до Довідки ДАІ № 9012965 від
10.07.2012, дорожньо-транспортна пригода
сталась з вини ОСОБА_2, який керуючи
автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги
пунктів 10.1, 2.10 Правил дорожнього руху,
внаслідок чого відбулося зіткнення з
автомобілем ВАЗ 2110 реєстраційний помер
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 (арк. с. 8).

18.07.2012 Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська
винесено постанову у справі №
401/7197/12(3/401/2780/12), згідно якої ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, а саме
порушенні ст. 122-4, 124 КУпАП і застосовано
до нього адміністративне стягнення у
виді штрафів у розмірі 400 грн. та у
розмірі 306 грн. (арк. с. 10-11).

Таким чином, у встановленому чинним
законодавством України порядку вина
ОСОБА_2 у виникненні ДТП встановлена та
доведена.

25.06.2012 постраждала особа - ОСОБА_3
звернулась до ПрАТ «СК «Український
страховий стандарт» з письмового
заявою про виплату страхового
відшкодування (арк. с. 33).

Приватним підприємством «НАДЯРА»
(сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності № 12118/11 від 23.06.2011,
який видано Фондом державного майна
України (арк. с. 30)) на замовлення СК
«Український страховий стандарт», було
проведено автотоварознавче
дослідження та 09.06.2012 складено звіт №
2005, згідно якого вартість
відновлювального ремонту, завданого
внаслідок ДТП власнику автомобіля ВАЗ
2110, реєстраційний номер НОМЕР_2,
становить 5 532, 69 грн. (арк. с. 15-25).

Згідно з розрахунком страхованого
відшкодування, здійсненого у
страховому акті № 274-356/12ЦВ від
26.07.2012 (арк. с. 12-13), сума страхованого
відшкодування становить 3200 грн.

Позивач, відповідно до страхового акту
№ 274-356/12ЦВ від 26.07.2012 (арк. с. 12-13) та заяви
ОСОБА_3 (арк. с. 33), виплатив страхове
відшкодування шляхом перерахування
коштів на рахунок ОСОБА_4, зазначений
нею у заяві, у розмірі 3200 грн.
відповідно до платіжного доручення №
9853 від 26.09.2012 (арк. с. 35).

Позивач звернувся до відповідача з
вимогою від 28.08.2013 вих.№2140 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 3200 грн. Дана вимоги
відповідач залишив без відповіді (арк.
с. 36).

Таким чином, борг відповідача перед
позивачем складає 3 200 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1187
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) джерелом підвищеної небезпеки
є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів.

Відповідно до частини 2 етапі 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку».

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК
України, юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до статті 1166 ЦК України,
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.п. ґ) п. 38.1.1. ст.38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1
статті 33 зазначеного Закону.

Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомити страховика, з
яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про настання дорожньо-транспортної
пригоди.

Докази повідомлення відповідачем
страховика, з яким було укладено
договір (поліс) № АВ/6891320
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 29.05.2012, у
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, надані до справи
докази, відсутність доказів звернення
відповідача до позивача з
повідомленням про настання
дорожньо-транспортної пригоди, позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі у розмірі 3200 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по сплаті судового збору
стягуються з відповідача на користь
позивача у розмірі 1827 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного
виробничо-сервісного підприємства СТО
"Карлссон" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 72,
) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Український страховий
стандарт" (04073, м. Київ, пров.
Балтійський, 20, ) грошові
кошти у розмірі 3200 грн. (три тисячі
двісті грн.) та 1827 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн.) витрат по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 14.04.2014

Суддя В.І. Ярошенко