ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.04.14 № 910/6027/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діамед" до
Споживчого товариства " Діамед",
Товариства з обмеженою
відповідалністю "Станхем плюс" про
визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява б/н б/д Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діамед" до
Споживчого товариства "Діамед",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станхем плюс" про
визнання договору недійсним.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "Діамед" позовна
заява про визнання договору недійсним
не відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно п. 2 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище
норм вбачається, що належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Як вбачається з позовних матеріалів, до
позовної заяви б/н б/д в якості доказів
направлення відповідачу копії
позовної заяви з додатками додано
копію фіскального чеку №8864 від 24.03.2014
та копію фіскального чеку №8863 від
24.03.2014.

З огляду на вищезазначене, позивачем не
надано до Господарського суду міста
Києва разом з позовною заявою б/н б/д
належних доказів направлення на адресу
відповідача копії позовних матеріалів,
всупереч вимог ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі чого така позовна заява
підлягає поверненню без розгляду.

Крім того, суд наголошує на наступному.

Відповідно до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Як вбачається з позовної заяви,
Споживче товариство "Діамед" має
наступну адресу: 03134, м. Київ, вул.
Григоровича-Барського, 5.

Відповідно до позовних матеріалів, а
саме, згідно Договору оренди
нежитлового будинку №01/1-16-12/13 від
16.12.2013, Актів приймання-передачі
орендованого майна вказана наступна
юридична адреса Споживчого товариства
"Діамед": 03146, м. Київ, вул. Чаадаєва, 3, кв.
138.

До позовних матеріалів додано докази
направлення позовної заяви з додатками
Споживчому товариству "Діамед" на
адресу: 03134, м. Київ, вул.
Григоровича-Барського, 5, що
підтверджується описом вкладення та
копією фіскального чеку №8863 від 24.03.2014.

Втім, як вбачається з позовних
матеріалів, будь-яких інших доказів
направлення на юридичну адресу
Споживчого товариства "Діамед" (03146, м.
Київ, вул. Чаадаєва, 3, кв. 138) в позовній
заяві та доданих до неї документах
позивачем не представлено.

Крім того, позивачем не обгрунтовано,
чому саме позовна заява була
направлена на адресу: 03134, м. Київ, вул.
Григоровича-Барського, 5 та не надано
доказів направлення позовної заяви з
додатками на юридичну адресу
відповідача згідно позовних
матеріалів.

У відповідності з положеннями
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від 26
грудня 2011 року N 18 місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (стаття 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців").

Пунктом 11 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" від 15.03.2007р.01-8/123
передбачено, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України надає
можливість судді витребувати від
сторін лише ті документи, які можуть
бути необхідні саме для вирішення
спору.

Як зазначено у ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України, суд
обмежений у праві самостійного
витребування доказів. Тому суд у разі
порушення позивачем ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України не має права скористатися
приписами ст.ст. 38, 65 Господарського
процесуального кодексу України, а
навпаки, є зобов'язаним виконати вимоги
ст. 63 зазначеного кодексу.

Таким чином, суд приймає до уваги
правову позицію Вищого господарського
суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п.
3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. №
18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

З огляду на вищезазначене, позовна
заява б/н б/д Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діамед" підлягає
поверненню без розгляду на підставі ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України.

За приписами ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.57, п.
6 ч.1 ст.63, Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути заявникові без розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало