ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа № 915/47/14

за позовом: Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" /пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135/ в
особі філії "Дельта лоцман" державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" /вул. Лягіна, 27, м.
Миколаїв, 54017/

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарського підприємства
"Нібулон" /юридична адреса: Каботажний
спуск, 1, м. Миколаїв, 54030; адреса для
листування: вул. Фалеєвська, 9-Б, м.
Миколаїв, 54030/

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Державне підприємство "Дельта лоцман"
/вул. Лягіна, 27, м. Миколаїв, 54017/

про стягнення 173725,87 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Павленко І.В. (довіреність
від 27.12.2013 №3543)

від відповідача: Петровський Д.О.
(довіреність від 28.12.2011 №364)

від третьої особи: Павленко І.В.
(довіреність від 01.01.2014 №1)

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача про стягнення з останнього
43138,02 грн. основного боргу, 452,71 грн. 3%
річних та 140,36 грн. інфляційних
нарахувань.

Ухвалою суду від 17.03.2014
провадження у справі в частині
позовної вимоги позивача про стягнення
з відповідача 140,36 грн. інфляційних
нарахувань було припинено.

25.02.2014 позивач подав до суду заяву про
збільшення розміру позовних вимог, в
якій просив суд стягнути з відповідача
112621,34 грн. основного боргу та 1395,18 грн. 3%
річних.

Дана заява була прийнята господарським
судом до розгляду.

21.03.2014 позивач подав до суду заяву про
збільшення розміру позовних вимог, в
якій просить суд стягнути з
відповідача 171588,36 грн. основного боргу
та 2137,51 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань в частині сплати
канального збору та збору за послуги
служби регулювання руху суден (СРРС),
нарахованих за проходження
Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом
(БДЛК) під час здійснення вантажних
комерційних рейсів за період з 13.06.2013 по
30.09.2013 суден (барж та буксирів), що
належать ТОВ СП «НІБУЛОН».

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, мотивуючи наступним:

- позивачем не доведено здійснення
відповідачем вантажних комерційних
рейсів, а отже судна відповідача, про
які йдеться у позові і поясненнях
позивача, зокрема, буксири
"Баштанський", "Лідіївський", "Нібулон-1",
"Нібулон-2", "Нібулон-3", "Нібулон-4",
буксир-штовхач "Прибужанівський",
несамохідні баржі "НБЛ-001", "НБЛ-002",
"НБЛ-003", "НБЛ-004", "НБЛ-005", "НБЛ-006", "НБЛ-007",
"НБЛ-008", "НБЛ-009", "НБЛ-010", "НБЛ-011", "НБЛ-012",
"НБЛ-013", "НБЛ-014", "НБЛ-015", "НБЛ-016", "НБЛ-017",
"НБЛ-018", "НБЛ-019", "НБЛ-020", "НБЛ-021", "НБЛ-022",
"НБЛ-023", "НБЛ-024" охоплюються ознаками
суден групи В та відповідно звільнені
від сплати канального збору;

- усі судна відповідача, які
здійснювали перевезення водними
шляхами зернових вантажів, мають
осадку (заглиблення) до 4,0 м, отже,
зазначені судна зобов'язані рухатись
за бровками каналу, тобто не
використовуючи канал, а тому відсутні
підстави вважати, що судна відповідача
здійснювали проходження
Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом;

- відсутні підстави для справляння
канального збору на користь позивача,
оскільки позивачем не надано доказів
реєстрації його права власності на
Бузько-Дніпровсько-лиманський канал,
який на думку відповідача є об'єктом
нерухомого майна та підлягає
реєстрації в Державному реєстрі
речових прав;

- позивачем не надано жодних доказів
застосовування ним п.3.1.25 Правил
плавання і лоцманського проведення
суден у північно-західній частині
Чорного моря,
Бузько-Дніпровсько-лиманському та
Херсонському морському каналах,
затверджених наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від
01.08.2007р. №655, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 05.10.2007р.
за №1150/14417 (далі - Правила плавання), при
організації плавання суден ТОВ СП
"НІБУЛОН", зокрема, не надано доказів
складання та узгодження схеми
буксирування морською лоцманською
службою позивача, організації
особливого режиму плавання для
вказаних суден, а також затвердження
схеми буксирування капітаном
відповідного порту;

- надана позивачем інформація з
Автоматизованої інформаційної
обчислювальної системи підтримки
регулювання руху суден
«Дельта-Навігатор» може бути належним
доказом у справі лише у разі
забезпечення комплексної системи
захисту інформації в цій системі, що на
думку відповідача повинно бути
підтверджено експертним висновком або
сертифікатом відповідності внаслідок
проходження вказаною інформаційною
системою державної експертизи в
Держслужбі спецзв'язку та захисту
інформації України;

- між сторонами відсутній договір з
приводу використання БДЛК для
проходження суден відповідача або
будь-який інший правочин, який би
передбачав обов'язок відповідача
сплачувати канальний збір, при цьому
відсутні нормативно-правові акти, на
підставі яких у відповідача виник
обов'язок сплачувати канальний збір;

- позивач не довів того, що замовлення
та отримання послуг СРРС є
обов'язковим, і що без отримання цих
послуг плавання суден відповідача було
б неможливим, а також не уточнив, які
саме послуги СРРС надавались кожному
судну відповідача в кожному окремому
випадку;

- на даний час відсутні
нормативно-правові акти, якими
встановлені розмір та порядок
справляння збору за послуги СРРС та які
відповідають вимогам ст. 115 КТМ України;

- позивачем не надано доказів отримання
відповідачем рахунків на сплату
канального збору та збору за послуги
СРРС, а також претензій про сплату
заборгованості з вказаних платежів.

Позивач проти доводів відповідача
заперечив, із посиланням при цьому на
те, що:

- проходження суднами будь-якої осадки
з портів Херсонського регіону до
перевантажувального причалу ТОВ СП
«НІБУЛОН», з урахуванням географічного
розташування терміналів, навігаційних
умов та природних глибин судноплавних
шляхів, а також Правил плавання - є
неможливим без проходження
Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом;

- твердження відповідача про те, що
судна відповідача здійснювали
некомерційні рейси не заслуговують на
увагу, оскільки основними видами
діяльності ТОВ «СП «НІБУЛОН» є
виготовлення та реалізація продукції
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність, а отже на думку позивача
ТОВ СП «НІБУЛОН» здійснює комерційну
господарську діяльність (господарську
діяльність з метою одержання прибутку);

- посилання відповідача на п.3.1.25 Правил
плавання в частині не надання
позивачем доказів складання та
узгодження схеми буксирування
морською лоцманською службою позивача,
організації особливого режиму
плавання для вказаних суден, а також
затвердження схеми буксирування
капітаном відповідного порту, - є
неправомірним, оскільки вказаний пункт
Правил плавання на судна відповідача
не поширюється;

- законодавчо не передбачено
обов'язкової державної реєстрації
права власності на гідротехнічну
споруду -
Бузько-Дніпровсько-лиманський канал,
при цьому вказана гідротехнічна
споруда належить державі, а
балансоутримувачем її є позивач, що
підтверджується відповідним витягом з
Реєстру гідротехнічних споруд
морських портів України. Водночас з
13.06.2013 канальний збір за проходження
БДЛК повинен сплачуватись позивачу,
якому передана вказана гідротехнічна
споруда. за наказом Міністерства
інфраструктури України від 19.03.3013 №163
«Про заходи щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту та утворення державного
підприємства «Адміністрація морський
портів України», актом
приймання-передачі майна, майнових
прав та зобов'язань від 13.06.2013;

- законодавчо не встановлено
необхідності забезпечення комплексної
системи захисту інформації в
Автоматизованій інформаційній
обчислювальній системі підтримки
регулювання руху суден
«Дельта-Навігатор». При цьому Центр
регулювання руху суден філії
«Дельта-лоцман» обладнаний
необхідними системами радіолокації,
радіостанціями та АІС «Автоматизована
ідентифікаційна система», вказане
обладнання є сертифікованим, наявні
дозволи Українського державного
центру радіочастот на їх експлуатацію,
а отже надані до суду зображення за
допомогою вказаного обладнання є
належними доказами у справі;

- жодним нормативно-правовим актом не
передбачено необхідності укладення
договорів на оплату портових зборів,
обов'язок з оплати цих зборів виник у
відповідача не на підставі договорів, а
в силу закону;

- рух суден цілодобово регулюється
службою регулювання руху суден ДП
«Дельта-Лоцман», до складу якої
входять: ЦРРС «Руська Коса», ПРРС
«Іллічівськ», «Одеса», «Южний»,
«Очаків» та «Широка Балка». Оскільки
судна відповідача здійснювали
плавання в межах зони РС РРС, вони в
усному порядку відповідно до п.3.2.7
Правил плавання подавали заявку на
отримання послуг СРРС по робочому
каналу радіозв'язку за 30 хвилин до
початку руху судна, що свідчить про те,
що відповідач замовляв та відповідно
користувався послугами СРРС, а отже
повинен їх оплатити;

- відповідно до чинного законодавства,
з метою забезпечення безпеки
судноплавства, проходження судном в
зоні дії Правил плавання є неможливим
без користування послугами служби
регулювання руху суден;

- відповідачу у кожному випадку
транзитного проходження БДЛК
надавались наступні послуги:
інформування про рух суден, стан
засобів навігаційного облаштування та
гідрометеорологічні умови;
радіолокаційний контроль;

- позивачем надано до суду належні
докази направлення на адресу
відповідача відповідних рахунків на
оплату канального збору та збору за
послуги СРРС.

Ухвалою суду від 20.01.2014 провадження у
справі було порушено, позовна заява
прийнята до розгляду, розгляд справи
призначений на 06.02.2014 о 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 06.02.2014 розгляд справи
був відкладений на 05.03.2014 о 14 год. 00 хв. у
зв'язку з неявкою у судове засідання
представників сторін та необхідністю
витребування додаткових доказів у
справі.

У зв'язку з хворобою судді Бездолі Д.О.
розгляд справи №915/47/14, призначений на
05.03.2014 о 14 год. 00 хв., не відбувся, про що
сторони були повідомлені відповідними
повідомленням та телефонограмою.

Ухвалою суду від 12.03.2014 розгляд справи
був призначений на 17.03.2014 о 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 17.03.2014 строк розгляду
спору був продовжений на 15 днів.

У судовому засіданні 17.03.2014 судом
оголошена перерва до 18.03.2014 об 11 год. 30
хв.

Ухвалою суду від 18.03.2014 до участі у
справі на стороні позивача було
залучено третю особу без самостійних
вимог на предмет спору - Державне
підприємство «Дельта-Лоцман», а
розгляд справи відкладений на 01.04.2014 о 10
год. 00 хв. у зв'язку з залученням до
участі у справі третьої особи та
необхідністю витребування нових
доказів по справі.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення присутніх
представників учасників судового
процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що за
період з 13.06.2013 по 30.09.2013 судна (баржі та
буксири), що належать відповідачу,
проходили
Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом
під час здійснення вантажних
комерційних рейсів, за що відповідно до
вимог чинного законодавства позивачем
був нарахований канальний збір, а також
під час проходження каналом цим суднам
надавались послуги служби регулювання
руху суден, за що нарахований збір за
послуги служби регулювання руху суден.

Факт проходження суднами відповідача
каналом та надання відповідачу послуг
підтверджується наявними в матеріалах
справи квитанціями СРРС, виписками та
копіями з вахтового журналу, записами
радіолокаційного контролю за рухом
суден відповідача Автоматизованої
інформаційної обчислювальної системи
підтримки регулювання руху суден
"Дельта-Навігатор", виписками з
радіопереговорів між ЦРРС та
капітанами суден, поясненнями сторін.

На оплату нарахованих зборів позивач
виставив відповідачу рахунки від 30.06.2013
№ МР-00000232, від 19.07.2013 № МР-00000483, від
19.07.2013 № МР-00000484, від 18.07.2013 № МР-00000485,
від 19.07.2013 № МР-00000486, від 19.07.2013 №
МР-00000487, від 19.07.2013 № МР-00000488, від 19.07.2013
№ МР-00000489, від 31.07.2013 № МР-00000682, від
31.07.2013 № МР-00000693, від 31.07.2013 № МР-00000695,
від 31.07.2013 № МР-00000697, від 31.07.2013 №
МР-00000698, від 31.07.2013 № МР-00000699, від 31.07.2013
№ МР-00000700, від 31.07.2013 № МР-00000701, від
31.07.2013 № МР-00000702, від 31.07.2013 № МР-00000703,
від 31.07.2013 № МР-00000704, від 31.07.2013 №
МР-00000705, від 09.08.2013 № МР-00000729, від 09.08.2013
№ МР-00000730, від 09.08.2013 № МР-00000731, від
09.08.2013 № МР-00000732, від 08.08.2013 № МР-00000733,
від 08.08.2013 № МР-00000734, від 08.08.2013 №
МР-00000735, від 08.08.2013 № МР-00000736, від 08.08.2013
№ МР-00000737, від 08.08.2013 № МР-00000738, від
16.08.2013 № МР-00000912, від 16.08.2013 № МР-00000913,
від 16.08.2013 № МР-00000914, від 15.08.2013 №
МР-00000915, від 16.08.2013 № МР-00000916, від 15.08.2013
№ МР-00000917, від 14.08.2013 № МР-00000918, від
21.08.2013 № МР-00000982, від 21.08.2013 № МР-00000983,
від 21.08.2013 № МР-00000984, від 21.08.2013 №
МР-00000985, від 21.08.2013 № МР-00000986, від 21.08.2013
№ МР-00000987, від 21.08.2013 № МР-00000988, від
21.08.2013 № МР-00000996, від 22.08.2013 № МР-00000997,
від 22.08.2013 № МР-00000999, від 22.08.2013 №
МР-00001000, від 31.08.2013 № МР-00001197, від 31.08.2013
№ МР-00001211, від 31.08.2013 № МР-00001213, від
31.08.2013 № МР-00001214, від 31.08.2013 № МР-00001215,
від 31.08.2013 № МР-00001216, від 31.08.2013 №
МР-00001217, від 31.08.2013 № МР-00001218, від 31.08.2013
№ МР-00001219, від 10.09.2013 № МР-00001340, від
11.09.2013 № МР-00001341, від 10.09.2013 № МР-00001342,
від 10.09.2013 № МР-00001343, від 10.09.2013 №
МР-00001340, від 10.09.2013 № МР-00001344, від 11.09.2013
№ МР-00001352, від 11.09.2013 № МР-00001354, від
11.09.2013 № МР-00001355, від 11.09.2013 № МР-00001356,
від 20.09.2013 № МР-00001501, від 20.09.2013 №
МР-00001503, від 20.09.2013 № МР-00001504, від 20.09.2013
№ МР-00001506, від 24.09.2013 № МР-00001545, від
24.09.2013 № МР-00001548, від 24.09.2013 № МР-00001549,
від 25.09.2013 № МР-00001560, від 25.09.2013 №
МР-00001562, від 25.09.2013 № МР-00001563, від 25.09.2013
№ МР-00001564, від 25.09.2013 № МР-00001565, від
25.09.2013 № МР-00001566, від 30.09.2013 № МР-00001678,
від 30.09.2013 № МР-00001679, від 30.09.2013 №
МР-00001680, від 30.09.2013 № МР-00001681, від 30.09.2013
№ МР-00001682, від 30.09.2013 № МР-00001685, від
30.09.2013 № МР-00001686, від 30.09.2013 № МР-00001687,
від 30.09.2013 № МР-00001688, від 30.09.2013 №
МР-00001690, від 30.09.2013 № МР-00001692, від 30.09.2013
№ МР-00001693, від 30.09.2013 № МР-00001694, від
30.09.2013 № МР-00001695, від 30.09.2013 № МР-00001697,
від 30.09.2013 № МР-00001698, від 30.09.2013 №
МР-00001700, від 30.09.2013 № МР-00001703, від 30.09.2013
№ МР-00001705, від 30.09.2013 № МР-00001707, від
30.09.2013 № МР-00001709, від 30.09.2013 № МР-00001712,
від 30.09.2013 № МР-00001714, від 30.09.2013 №
МР-00001716, від 30.09.2013 № МР-00001717 та від
30.09.2013 № МР-00001718 на загальну суму 171 588,36
грн.

Вищезазначені рахунки рекомендованими
листами були направлені на адресу
відповідача. Їх отримання
підтверджується зворотними
повідомленнями про отримання поштової
кореспонденції.

Проте, відповідач вказані рахунки не
оплатив, у зв'язку з чим позивач
направляв на адресу відповідача
претензії від 30.08.2013 № 1113, від 16.09.2013 №
1320, від 26.11.2013 № 2623, від 05.11.2013 № 2168, від
24.12.2013 № 3221, від 23.01.2014 № 343, 26.02.2014 № 942,
які були залишені відповідачем без
відповіді та задоволення, через що і
виник спір у даній справі.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень,
господарський суд вважає, що позов
позивача підлягає повному задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 3 КТМ України
держава здійснює регулювання
торговельного мореплавства через
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту, інші центральні
органи виконавчої влади та національну
комісію, що здійснює державне
регулювання у сфері транспорту. Згідно
з цим Кодексом, іншими актами
законодавства та міжнародними
договорами України центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
транспорту, в межах своїх повноважень
за участю заінтересованих центральних
органів виконавчої влади розробляє та
затверджує нормативні документи з
питань торговельного мореплавства,
інструкції, правила перевезень
вантажів, пасажирів, пошти і багажу,
правила перевезень у прямому змішаному
та прямому водному сполученні, які є
обов'язковими для всіх юридичних та
фізичних осіб.

Відповідно до ст. 4 КТМ України до
цивільних, адміністративних,
господарських та інших правовідносин,
що виникають із торговельного
мореплавства і не врегульовані цим
Кодексом, відповідно застосовуються
правила цивільного, адміністративного,
господарського та іншого
законодавства України.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 22 Закону України «Про
морські порти України» у морському
порту справляються такі портові збори:
корабельний, причальний, якірний,
канальний, маяковий, адміністративний
та санітарний. Використання коштів від
портових зборів допускається виключно
за їх цільовим призначенням.
Фінансування утримання гідротехнічних
споруд в об'ємах, необхідних для
підтримання їх паспортних
характеристик, здійснюється за рахунок
портових зборів, що справляються у
морських портах, де розташовані такі
гідротехнічні споруди. Розміри ставок
портових зборів для кожного морського
порту встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері транспорту,
відповідно до затвердженої нею
методики. Порядок справляння, обліку та
використання коштів від портових
зборів, крім використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту. Портові збори
сплачуються адміністрації морських
портів України, крім випадків,
визначених цим Законом. Канальний збір
справляється на користь власника
каналу.

Процедура справляння портових зборів
та розміри ставок портових зборів
встановлені Порядком справляння та
розмірами ставок портових зборів (далі
- Порядок), затвердженим наказом
Міністерства інфраструктури України
від 27.05.2013 №316, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 12.06.2013р.
за №930/23462.

За п. 1.2. Порядку згідно з частинами
третьою - п'ятою статті 22 Закону України
«Про морські порти України» портові
збори сплачуються адміністрації
морських портів України, крім випадків,
визначених цим Законом, а саме:
канальний збір справляється на користь
власника каналу.

Відповідно до п. 1.3. Порядку портові
збори (корабельний, причальний,
якірний, канальний, маяковий,
адміністративний та санітарний)
справляються в морських портах із
суден і плавучих споруд, що плавають
під Державним Прапором України та
іноземними прапорами, за групами
згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2., 3.4., 3.5. Порядку:

- канальний збір за проходження суден
каналом Дунай - Чорне море на баровій
частині гирла Новостамбульське
(Бистре), Бузько-Дніпровсько-лиманським
каналом (далі - БДЛК), Херсонським
морським каналом (далі - ХМК),
Керч-Єнікальським каналом (далі - КЄК)
справляється на користь суб'єкта,
визначеного пунктом 1.2 розділу I цього
Порядку;

- нарахування канального збору
здійснюється за кожне проходження
каналу судном в один кінець і кожне
проходження каналу судном транзитом в
один кінець за одиницю умовного об'єму
судна (за 1 куб. м об'єму судна) за
ставками, наведеними в додатку 3 до
цього Порядку;

- судно, яке здійснює перехід між
морськими портами (морськими
терміналами), що розташовані на БДЛК,
канальний збір за прохід по БДЛК
сплачує на користь суб'єкта,
визначеного пунктом 1.2 розділу I цього
Порядку, за ставкою, що дорівнює
різниці між розмірами ставок,
установленими для відповідних ділянок
БДЛК (додаток 3). За проходження БДЛК і
ХМК без заходження в зазначені морські
порти (морські термінали) канальний
збір справляється на користь суб'єкта,
визначеного пунктом 1.2 розділу I цього
Порядку, за ставками, які встановлені
згідно з додатком 3 до цього Порядку, за
прохід БДЛК 1 - 12 колін та морського
порту Херсон (прохід БДЛК і ХМК)
відповідно;

- для суден, що згідно з обмірним
свідоцтвом з повним вантажем мають
осадку не більш як 4,5 метра, ставки
канального збору застосовуються з
коефіцієнтом 0,38, крім морського порту
Білгород-Дністровський та каналу
Прорва.

У відповідності до Додатку № 1 до
Порядку - вантажні судна, що заходять
для виконання вантажних операцій, та
плавучі споруди належать до групи А;
ліхтери, буксири, буксири-штовхачі,
штовхачі, баржі (самохідні і
несамохідні), річкові самохідні судна,
включаючи судна типу "ріка - море"
пароплавств, які є членами
Братиславської угоди, що заходять у
порти на р. Дунай, а також річкові
самохідні судна, що заходять для
подальшого перевантаження вантажів на
морські судна і навпаки - належать до
групи В.

Приміткою 2 до Додатку № 1 до Порядку
визначено, що судна груп В (буксири та
баржі), Д та Е, що виконують комерційні
вантажні рейси, належать до групи А.

Пунктом першим наказу Міністерства
транспорту України від 15.04.2004 № 312 "Про
забезпечення лоцманського проведення
і регулювання руху суден у
територіальних, внутрішніх водах та на
внутрішніх водних шляхах України"
покладено на державне підприємство
«Дельта-лоцман» з 00 годин 00 хвилин
01.05.2004 функції з забезпечення
лоцманського проведення та
регулювання руху суден на судноплавних
шляхах у територіальних водах, на
фарватерах, каналах, на акваторіях,
підхідних каналах, внутрішніх і
зовнішніх рейдах портів та терміналів
усіх форм власності за рахунок зборів
за послуги лоцманських служб і постів
(служб) регулювання руху суден.

Наказом Міністерства інфраструктури
України від 19.03.3013 №163 «Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» реорганізовані державні
підприємства морського транспорту за
переліком згідно з додатком 1 шляхом
виділу стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них відповідно до
розподільчих балансів та утворено
внаслідок виділу Державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України».

Відповідно до Додатку 1 до
вищевказаного наказу реорганізації
підлягало також і Державне
підприємство «Дельта-лоцман».

Згідно з п.3 вищевказаного наказу
Адміністрація морських портів України
є правонаступником державних
підприємств морського транспорту,
зазначених у пункті 1 цього наказу, у
частині майна, прав та обов'язків
відповідно до розподільчих балансів.

Актом приймання-передачі майна,
майнових прав та зобов'язань від 13.06.2013,
затвердженим Міністерством
інфраструктури України,
Бузько-Дніпровсько-лиманський канал
передано до ДП «Адміністрація морських
портів України».

Актом приймання-передачі майна,
майнових прав та зобов'язань від 13.06.2013
№14 ДП «Адміністрація морських портів
України» передало
Бузько-Дніпровсько-лиманський канал до
філії «Дельта-лоцман» ДП
«Адміністрація морських портів
України».

Відповідно до паспорту
Бузько-Дніпровсько-лиманського каналу
Бузько-Дніпровсько-лиманський канал
слугує для підходу до Очаківського
портопункту, Очаківського морського
рибного порту, Дніпро-Бузького порту,
порту Ніка-Тера, спеціалізованому
порту Октябрьськ, Миколаївському
річковому і морським торговельним
портам, терміналу НІБУЛОН,
Херсонському морському та річковому
портам. Траса каналу проходить по
Дніпро-Бузькому лиману та річці
Південний Буг. Характерною рисою цього
є його мілководність.

Зі змісту п.3.1.18 Правил плавання
вбачається, що на колінах
Бузько-Дніпровсько-лиманського каналу
є ділянки, на яких зони забровкового
плавання взагалі відсутні, окрім того,
зони забровкового плавання на різних
колінах каналу знаходяться то справа,
то зліва.

Згідно з п.3.1.19 Правил плавання на
ділянках каналу, де зони забровкового
плавання відсутні, судна зобов'язані
рухатись каналом.

Таким чином, судна відповідача при
здійсненні ними перевезень до/від
портів Херсонського регіону, не
зважаючи на осадку цих суден, за
будь-яких яких умов рухались каналом.

Судом встановлено, що за проходження
каналу судном в один кінець і кожне
проходження каналу судном транзитом в
один кінець відповідно до п.3.2. Порядку
нараховується канальний збір.

При цьому, нарахування канального
збору не ставиться в залежність від
того, чи йшло судно каналом весь час, чи
частково, чи пересікало його один або
кілька разів. Канальний збір
нараховується з 1 куб м. об'єму судна за
визначеними ставками.

Аналогічна правова позиція викладена і
у постановах Вищого господарського
суду України від 19.08.2013р. у справі
№17/212/10, від 01.10.2013р. у справі №5024/1862/2011,
від 19.11.2013р. у справі №923/89/13-г та від
12.11.2013 у справі 915/219/13-г.

Водночас, господарський суд вважає, що
судна відповідача, які проходили
каналом, відносяться до групи А,
оскільки відповідачем здійснювались
перевезення зернових культур, що дає
підстави дійти висновку, що суднами
відповідача здійснювались
вантажно-комерційні рейси.

Аналогічна правова позиція викладена і
у постановах Вищого господарського
суду України від 19.08.2013р. у справі
№17/212/10, від 01.10.2013р. у справі №5024/1862/2011,
від 19.11.2013р. у справі №923/89/13-г та від
12.11.2013 у справі 915/219/13-г.

Іншого відповідачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, позов
позивача в частині стягнення з
відповідача 94577,05 грн. канального збору
є правомірним та підлягає задоволенню.

При цьому не приймаються до уваги суду
посилання відповідача на відсутність
підстав для стягнення з нього
канального збору через не проведення
державної реєстрації права власності
на гідротехнічну споруду -
Бузько-Дніпровсько-лиманський канал,
за відсутності якої неможливо
встановити особу власника цієї
споруди, оскільки відповідачем не
доведено належними та допустимими
доказами, що вказана гідротехнічна
споруда є нерухомим майном, яке у
розумінні Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» підлягає
державній реєстрації.

В той же час, позивачем подано суду лист
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції від 27.03.2014
№01.06.-53/06-299, відповідно до якого
унеможливлюється надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відносно
Бузько-Дніпровсько-лиманського каналу
через відсутність у нього відповідної
адреси.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що власником
гідротехнічної споруди -
Бузько-Дніпровсько-лиманського каналу
є держава, а балансоутримувачем -
позивач, що підтверджується
відповідним витягом з Реєстру
гідротехнічних споруд морських портів
України, наказом Міністерства
інфраструктури України від 19.03.3013 №163
«Про заходи щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту та утворення державного
підприємства «Адміністрація морський
портів України», актом
приймання-передачі майна, майнових
прав та зобов'язань від 13.06.2013.

Таким чином, у розумінні ст. 22 Закону
України «Про морські порти України»,
канальний збір в даному випадку
повинен сплачуватись саме позивачу у
справі.

Водночас, не приймаються до уваги суду
посилання відповідача на п.3.1.25 Правил
плавання, оскільки вказаний пункт
поширюється на судна, які
використовують для руху тільки канал,
тобто мають осадку більше 4,0 метрів і не
можуть рухатись за бровкою. Натомість
судна відповідача мають осадку до 4,0 м
(що підтверджує і сам відповідач),
тобто, можуть рухатись як за бровкою,
так і використовуючи канал, а тому п.3.1.25
Правил плавання на спірні відносини
сторін по справі не поширюється.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача вартості
послуг служби регулювання руху суден
слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 115 КТМ України із
суден, що користуються послугами
служби регулювання руху суден,
справляється збір, порядок справляння
і розмір якого встановлюються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері транспорту, за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики
економічного розвитку.

Відповідно до п.4.1 Типового положення
про службу регулювання руху суден,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2011р. №340,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.06.2001р. за №545/5736, СРРС
створюються для надання послуг з
регулювання руху суден, які
перебувають у зоні дії СРРС, з метою
забезпечення безпеки мореплавства,
ефективності судноплавства, охорони
людського життя на морі, запобігання
забрудненню довкілля з суден.

Згідно з п.3.6 цього Положення утримання
СРРС здійснюється за рахунок коштів
від збору за послуги СРРС.

Згідно з п.2.2.2 Правил плавання у районі
дії Правил рух суден цілодобово
регулюється службою регулювання руху
суден ДП "Дельта-Лоцман", до складу якої
входять: ЦРРС "Руська Коса", ПРРС
"Іллічівськ", "Одеса", "Южний", "Очаків" та
"Широка Балка". Рух суден у зоні дії
ЦРРС/ПРРС, вхід до зони дії, постановка
на якір, зняття з якоря, відхід від
причалу виконуються суднами тільки з
дозволу відповідного ЦРРС/ПРРС. Дозвіл
повинен бути отриманий не менш ніж за 30
хвилин до початку зазначеної дії.
Дозвіл анулюється і повинен бути
одержаний знову, якщо судно не почне
зазначені дії протягом 30 хвилин.

Пунктом 2.3.1 Правил плавання
встановлено, що кожне судно за 30 хвилин
до входу в район дії Правил повинно
встановити радіозв'язок з відповідним
ЦРРС/ПРРС (канали зв'язку і позивні ПРРС
та МЛС зазначені в додатку 2, канали
зв'язку з портами, портпунктами, ІДПН - у
додатку 3). Судна осадкою до 4,0 м,
капітани яких мають право на плавання
без лоцмана, які прямують до БДЛК по
РШ-59 та РШ-2, повинні завчасно
встановити радіозв'язок з ПРРС "Очаків"
та повідомити прізвище капітана.

Як вже було зазначено вище, пунктом 1
наказу Міністерства транспорту
України від 15.04.2004р. №312 "Про
забезпечення лоцманського проведення
і регулювання руху суден у
територіальних, внутрішніх водах та на
внутрішніх водних шляхах України" на
державне підприємство "Дельта-лоцман"
покладено з 00 годин 00 хвилин 01.05.2004
функції з забезпечення лоцманського
проведення та регулювання руху суден
на судноплавних шляхах у
територіальних водах, на фарватерах,
каналах, на акваторіях, підхідних
каналах, внутрішніх і зовнішніх рейдах
портів та терміналів усіх форм
власності за рахунок зборів за послуги
лоцманських служб і постів (служб)
регулювання руху суден.

В подальшому, на підставі наказу
Міністерства інфраструктури України
від 19.03.3013 №163 «Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України», Акту приймання-передачі
майна, майнових прав та зобов'язань від
13.06.2013, функції ДП «Дельта-лоцман»
відносно БДЛК були передані позивачу.

Пунктом 1.3 Правил плавання визначено,
що послуги СРРС - інформаційні послуги,
навігаційна допомога (радіолокаційне
проведення), радіолокаційний контроль
за рухом та стоянкою суден на якорі,
організація руху та регулювання руху
суден.

Відповідно до п.п. 2.2.8, 2.2.3 Правил
плавання ЦРРС/ПРРС надають суднам такі
послуги: інформаційне обслуговування,
надання навігаційної допомоги
(радіолокаційне проведення),
регулювання руху суден. ЦРРС/ПРРС
зобов'язані надавати суднам
інформацію, рекомендації, вказівки
щодо безпеки судноплавства та
регулювання руху суден. Для кораблів і
суден Військово-Морських Сил Збройних
Сил України послуги ЦРРС/ПРРС у
північно-західній частині Чорного
моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському
та Херсонському морському каналах
надаються безкоштовно. Усі судна, які
проходять через зони дії ЦРРС/ПРРС,
зобов'язані отримувати інформацію,
виконувати рекомендації та вказівки
ЦРРС/ПРРС.

Згідно з п. 2.4.1. Правил плавання
ЦРРС/ПРРС здійснюють такі види
обслуговування:

а) радіолокаційний контроль за
безпекою судноплавства, а також за
місцезнаходженням суден на якірних
місцях в очікуванні транзитного
проходу або проведення
перевантажувальних операцій;

б) регулювання руху суден;

в) радіолокаційне проведення суден
(надання навігаційної допомоги);

г) надання допомоги суднам під час
аварійно-рятувальних операцій;

ґ) інформування про рух суден, стан
засобів навігаційного облаштування,
гідрометеорологічні умови та інші
фактори, що впливають на безпеку
судноплавства;

д) надання суднам та стороннім
організаціям навігаційної та
комерційної інформації.

Відповідно до п. 2.4.2. Правил плавання
радіолокаційний контроль за рухом
суден та стоянкою суден на якорі
здійснюється постійно.

Пунктом 3.2. Правил плавання визначена
організація руху суден на БДЛК і ХМК у
зоні дії РС РРС Дніпро-Бузького
регіону.

Так, за п.п. 3.2.1., 3.2.7. Правил плавання
регіональна служба регулювання руху
суден Дніпро-Бузького регіону ДП
«Дельта-лоцман» організовує
суднопотік у зоні своєї дії шляхом
завчасного планування руху суден.
Кожне судно, яке прямує до БДЛК і/або
ХМК, повинно одержати дозвіл на
плавання в зоні дії РС РРС. Зона дії РС
РРС поділяється на сектори, які
закріплені за ЦРРС «Руська Коса», ПРРС
«Очаків» і «Широка Балка», що входять
до її складу. Судна, що постійно
здійснюють плавання в межах зони дії РС
РРС (буксири місцевого базування, судна
портового флоту портів регіону, судна
днопоглиблювальних караванів, що
ведуть роботи в зоні дії РС РРС та ін.),
подають заявку на рух не менш, ніж за 30
хвилин до передбачуваного часу початку
руху на робочому каналі радіозв'язку
ЦРРС/ПРРС, у зоні дії якого вони
перебувають.

Згідно з п.2.4.7 Правил плавання
радіообмін ЦРРС/ПРРС із суднами, а
також поточні навігаційні обставини
документально фіксуються.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи
до уваги наявні в матеріалах справи
документи, господарський суд приходить
до висновку, що судна відповідача,
здійснюючи рух по
Бузько-Дніпровсько-лиманському каналу,
дійсно користувались послугами СРРС,
які надавались позивачем та за умовами
законодавства вказані послуги мають
бути оплачені за встановленими
ставками.

Аналогічна правова позиція викладена і
у постановах Вищого господарського
суду України від 19.08.2013р. у справі
№17/212/10, від 01.10.2013р. у справі №5024/1862/2011,
від 19.11.2013р. у справі №923/89/13-г та від
12.11.2013 у справі 915/219/13-г.

Враховуючи вищевикладене, позов
позивача в частині стягнення з
відповідача 77011,31 грн. заборгованості
за послуги служб регулювання руху
суден є правомірними і також
підлягають задоволенню судом.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, слід задовольнити позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача основного боргу в сумі
171588,36 грн. в повному обсязі.

Інші наявні в матеріалах справи
документи вищевикладених висновків
суду не спростовують. Іншого
відповідачем не доведено.

Відносно посилань відповідача на
неналежність та недопустимість
наданих позивачем доказів у вигляді
записів радіолокаційного контролю за
рухом суден відповідача
Автоматизованої інформаційної
обчислювальної системи підтримки
регулювання руху суден
"Дельта-Навігатор", слід зазначити, що
відповідачем не доведено необхідності
проходження вказаною інформаційною
системою державної експертизи в
Держслужбі спецзв'язку та захисту
інформації України. При цьому
встановлене в Центрі регулювання руху
суден філії «Дельта-Лоцман» обладнання
є сертифікованим, Українським
державним центром радіочастот видані
відповідні дозволи на його
експлуатацію. До того ж господарський
суд оцінює наявні в матеріалах справи
докази, в т.ч. і записи радіолокаційного
контролю за рухом суден відповідача
Автоматизованої інформаційної
обчислювальної системи підтримки
регулювання руху суден
"Дельта-Навігатор", в їх сукупності, що в
даному випадку в будь-якому разі не
створює підстав для відмови у
задоволенні позову.

Водночас, слід зазначити, що вимогами
чинного законодавства України не
встановлено обов'язку при проходженні
каналом та замовленні послуг СРРС
укладати будь-які окремі договори, адже
обов'язок сплачувати канальний збір та
вартість послуг СРРС в даному випадку
виникає у відповідача в силу вимог
Закону України «Про морські порти
України», Правил плавання, Порядку
справляння та розмірів ставок портових
зборів.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних
слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.
625 ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Господарський суд приймає до уваги
розрахунки трьох відсотків річних,
надані позивачем до суду в додатку до
позовної заяви, заяв про збільшення
позовних вимог та окремо на вимогу суду
25.03.2014 (а.с. 235-237 т. ХІ), у відповідності
до яких розмір 3% річних, нарахованих
відповідачу склав 2137,51 грн., вважає
розрахунки позивача обґрунтованими та
такими, що зроблені з повним
дотриманням норм чинного
законодавства України.

За таких обставин слід задовольнити
позов позивача в частині стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 2137,51 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати позивача по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82,
82-1, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
"НІБУЛОН" (юридична адреса: Каботажний
спуск, 1, м. Миколаїв, 54030; адреса для
листування: вул. Фалеєвська, 9-Б, м.
Миколаїв, 54030, код 14291113) на користь
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Філії "Дельта-Лоцман"
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (вул. Лягіна, 27, м. Миколаїв, 54017,
код 38728507) 94577 (дев'яносто чотири тисячі
п'ятсот сімдесят сім) грн. 05 коп.
канального збору, 77011 (сімдесят сім
тисяч одинадцять) грн. 31 коп. вартості
послуг СРРС, 2137 (дві тисячі сто тридцять
сім) грн. 51 коп. 3% річних та 3474 (три
тисячі чотириста сімдесят чотири) грн.
52 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 08 квітня
2014 року.

Суддя

Д.О.Бездоля