Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" квітня 2014 р.
Справа № 906/272/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Невмержицький О.М. - дов.
від 13.01.14р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства з
орендними відносинами "Старосільське"
(с.Старосілля, Лугинський район,
Житомирська область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер Трейд Альянс"
(м.Житомир)

про стягнення 464880,00 грн.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача на свою
користь 464880,00 грн. заборгованості за
поставлений товар згідно договору
поставки №0215/2014 від 28.09.13р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві. Просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився, надіслав до суду
відзив на позовну заяву, в якому
позовні вимоги визнає, але через наявну
велику дебіторську заборгованість
відповідач не може здійснити
розрахунки з позивачем. Просить суд
розглядати справу без його участі.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні
документи, а саме: договір поставки
№0215/2014 від 28.09.13р., накладні, податкові
накладні, акт звірки взаємних
розрахунків, відзив на позовну заяву,
статут, виписки і витяги з ЄДР та інші.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.13р. між сторонами був укладений
договір поставки №0215/2014 (а.с.19-20),
відповідно до умов якого позивач
(продавець) зобов'язується поставити
партію сільськогосподарської
продукції (пшениця, кукурудза, соя), по
якості, кількості та на умовах,
погоджених з відповідачем (покупцем), а
покупець зобов'язується прийняти і
здійснити оплату загального обсягу
товару (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 зазначеного договору,
ціна товару за даним договором
визначається на кожну партію окремо, що
підтверджується видатковими
накладними та податковими накладними,
безпосередньо в день відвантаження.
Загальна сума договору 3000000,00 грн., з
ПДВ.

Строк відвантаження товару до 31.12.13р.
Датою поставки партії товару є дата
оформлення документів (п.2.2, п.2.3
договору).

Пунктом 4.1 договору сторони визначили,
що покупець сплачує продавцю 100%
передплату товару протягом одного
банківського дня з моменту підписання
договору і надання продавцем покупцеві
рахунку-фактури з вказаною ціною
одиниці товару.

За домовленістю сторін можлива
відстрочка платежу за відвантажений
товар (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 вказаного договору,
розрахунок проводиться в національній
валюті України, у безготівковому
порядку, шляхом перерахування коштів
на розрахунковий рахунок продавця.

На виконання умов даного договору,
позивач поставив, а відповідач прийняв
передбачений договором товар на суму
464880,00 грн., що підтверджується
накладними та податковими накладними,
які знаходяться в матеріалах справи
(а.с. 21-37).

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо своєчасної оплати вартості товару
не виконав.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, внаслідок невиконання
відповідачем свого обов'язку щодо
оплати вартості отриманого товару,
станом на день звернення з позовом до
суду та на день розгляду справи в суді
за відповідачем рахується
заборгованість перед позивачем в сумі
464880,00 грн., яку позивач і просить суд
стягнути в позовній заяві.

Суд приходить до висновку про
задоволення позову, з огляду на
наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі
виникли на підставі договору поставки
№0215/2014 від 28.09.13р.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено,
що зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язань - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК
України.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як передбачено частинами 1 і 2 ст.712 ЦК
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ч.1 і ч.2 ст.692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав передбаченого
договором зобов'язання щодо сплати
вартості отриманого товару в повному
обсязі та у встановлений договором
строк.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не оспорив, доказів сплати
боргу суду не надав, в акті звірки
взаємних розрахунків та у відзиві на
позовну заяву суму боргу визнав.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані, заявлені у
відповідності до вимог чинного
законодавства, підтверджуються
належними доказами, які є в матеріалах
справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
він спонукав позивача звернутись з
позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтер Трейд Альянс",
10014, м. Житомир, вул. Перемоги, 4, кв. 1,

на користь Приватного
сільськогосподарського підприємства з
орендними відносинами "Старосільське",
11330, Житомирська область, Лугинський
район, с. Старосілля,

- 464880,00 грн. - заборгованості;

- 9297,60 грн. - витрат, пов'язаних зі
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з пов. про вручення)