ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.04.14р. Справа № 904/566/14

За позовом Дочірньої компанії "ГАЗ
УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 74 634,13 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

від позивача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно).

від відповідача - Кукуруза В.Ю.
представник за довіреність №53/юр-13 від
24.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
74 634,13 грн. боргу за договором
поставки природного газу № 06/11-553 від
30.08.11р., з яких: 0,02 грн. - основного боргу,
58 566,66 грн. - пені, 4 740,88 грн. - збитків від
інфляції, 11 326,57 грн. - 3 % річних,
мотивуючи порушенням Відповідачем
договірних зобов'язань у частині
оплати.

У судовому засіданні, що відбулось
25.03.14р., оголошувалась перерва до 08.04.14р.

Відповідач позов заперечує,
посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість, оскільки
Позивачем не доведено належними та
допустимими доказами прострочення
Відповідачем виконання грошового
зобов'язання. Також у п. 9.3. Договору
сторони встановили інший ніж
передбачено ст.232 ГК України строк
нарахування неустойки, а саме:
неустойка нараховується за шість
місяців, що передують моменту
звернення з претензією або позовом.
Розрахунок пені у позовній заяві
зазначено Позивачем за період з 16.10.2011р.
по 06.04.2012р. Позов датовано 24.01.2014р. З
10.06.2013р. облікова ставка НБУ становила
7%. З 13.08.2013р. облікова ставка НБУ
становила 6,5%. Відповідно до умов п. 9.3.
Договору Позивач у позовній заяві має
право вимагати стягнення на його
користь пені за шість місяців, що
передують моменту звернення з позовом,
а саме: з 28.07.2013р. по 24.01.2014р. із
застосуванням подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період за який
нараховується пеня на суму
простроченого у період з 28.07.2013р. по
24.01.2014р. платежу.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2011р. Позивачем (Постачальником) із
Відповідачем (Покупець) укладено
договір №06/11-553 поставки природного
газу (далі Договір), за п.1.1 якого
Постачальник зобов'язався поставити
Покупцеві імпортований природний газ,
а Покупець зобов'язався прийняти і
оплатити природний газ в обсязі,
зазначеному у п.1.2 цього договору. Газ,
що постачається за Договором,
використовується покупцем виключно
для власних потреб. Використання газу
покупцем для інших потреб не є
предметом даного договору.

Відповідно до п.4.1 Договору оплата за
природний газ з урахуванням вартості
транспортування територією України
проводиться Покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

за серпень 2011р. - протягом трьох
банківських днів з дати укладання
цього договору;

за вересень 2011р.:

- оплата в розмірі по 34% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться протягом трьох
банківських днів з дати укладання
цього договору;

- оплата в розмірі по 33% від вартості
запланових місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15 числа
поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу (за звітний
місяць) до 5 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Відповідно до п.7.3.1 Договору у разі
порушення покупцем умов п. 4.1 цього
Договору покупець зобов'язується (крім
суми заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Згідно з п. 9.3 Договору строк позовної
давності за цим Договором та до вимог
про стягнення неустойки
встановлюється тривалістю у 3 роки.
Неустойка нараховується за шість
місяців, що передують моменту
звернення з претензією або позовом.

Позивач зазначає, що Відповідач не
повністю розрахувався за поставлений
природний газ, у зв'язку з чим його
заборгованість на момент подання
позову до суду становить 0,02 грн. Крім
того, розрахунки Відповідачем
проводились несвоєчасно, тому
прострочені платежі Позивачем
нараховані пеня - 58 566,66 грн. за період з
06.10.2011р. по 06.04.2012р., 3 % річних - 11 326,57 грн.
за період з 06.10.2011р. по 28.01.14р., збитки від
інфляції - 4 740,88 грн. за
період з жовтня 2011р. по грудень 2013р.

Наведене є предметом спору у даній
справі.

Відносини, що виникли між сторонами на
підставі Договору поставки, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання, шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів сплати основного
боргу (0,02 грн.) на час розгляду справи
господарському суду не надав. Решту
вимог Позивача заперечує, як
пред'явлених безпідставно.

Перевіривши розрахунки Позивача, з
урахуванням періодів поставки газу й
розрахунків за нього, судом
встановлено, що розрахунок пені
проведено всупереч обумовленого п. 9.3
Договору порядку, що є порушенням ст. 525,
526 ЦК України, тому позов у цій частині
вимог задоволенню не підлягає.
Розрахунки збитків від інфляції та 3%
річних господарський суд визнає
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що з Відповідача підлягає стягненню: 0,02
грн. - основного боргу, 4 740,88 грн. -
збитків від інфляції, 11 326,57 грн. - 3 %
річних, решта вимог задоволенню не
підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на обидві сторони,
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ
ЗАВОД", 49068, м.Дніпропетровськ, вул.
Маяковського, 31 (код 053 931 22) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1, код 313 018 27) 0,02 грн. -
основного боргу, 4 740,88
грн. - збитків від інфляції, 11 326,57 грн. - 3
% річних, 393,32 грн. - витрати зі сплати
судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_____________