ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Справа № 910/11824/13

Вищий господарський суд України в
складі колегії суддів:

Капацин Н.В. - головуючого, Бернацької
Ж.О. - доповідача, Кривди
Д.С.,розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГОЧЕ
ДЕЛЬ ГУСТО" на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
26.02.2014 у справі№ 910/11824/13

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ВАВІЛОН-В"
доТовариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГОЧЕ
ДЕЛЬ ГУСТО"простягнення 109597,86 грн.,за
участю представників сторінвід
позивача: Буряк Ю.Ю. (довіреність б/н від
14.02.2014), Сирота В.В.
(комерційний директор), від
відповідача: Матюшенков Д.В.
(довіреність б/н від 27.11.2013),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВАВІЛОН-В" у червні
2013 року звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГОЧЕ
ДЕЛЬ ГУСТО" про стягнення 109597,86 грн., а
саме: 52449,48 грн. основного боргу, 56120,94
грн. пені, 922,54 грн. 3% річних, 104,90 грн.
інфляційних втрат за договором № 180912-14
від 18.09.2012.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.09.2013 у справі № 910/11824/13
(суддя Босий В.П.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 (колегія
суддів у складі: Рябухи В.І. -
головуючого, Кондес Л.О., Ропій Л.М.),
позов частково задоволено. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ГОЧЕ
ДЕЛЬ ГУСТО" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВАВІЛОН-В"
52449,84 грн. основного боргу, 3890,72 грн.
пені, 922,54 грн. 3% річних, 104,90 грн.
інфляційних втрат та 1149,45 грн. витрат з
оплати судового збору. В іншій частині
(у стягненні 52230,22 грн. пені) в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням та
постановою, відповідач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить рішення Господарського суду
міста Києва від 02.09.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 у справі
№ 910/11824/13 скасувати, і прийняти нове
рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням та
порушенням норм матеріального та
процесуального права попередніми
судовими інстанціями.

Заслухавши суддю-доповідача Бернацьку
Ж.О., обговоривши доводи касаційної
скарги, заслухавши представників
сторін, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ВАВІЛОН-В"
(підрядником) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ
ДІМ "ГОЧЕ ДЕЛЬ ГУСТО" (замовником) 18.09.2012
укладено договір № 180912-12, який за своєю
правовою природою є договором підряду,
відповідно до якого підрядник
зобов'язується виконати поставку
обладнання, його монтаж та
пусконалагодження на об'єкті замовника
за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 12, ТРЦ
"Караван", а замовник зобов'язується
прийняти і оплатити виконані роботи.

Сторонами укладено та підписано
додаток № 1 до договору - специфікація,
в якій визначено перелік обладнання,
яке підрядник повинен купити та
поставити на об'єкт, а саме: вентилятор
витяжний кухонний з регулятором
обертів "Rosenberg", 1 шт. - 15879,48 грн., зонт
витяжний 1900*900, 2 шт. - 10006,70 грн.,
матеріали для монтажу системи
вентиляції, 1 компл. - 9858,95 грн. Ціна
монтажних, проектних та
пусконалагоджувальних робіт становить
12402,50 грн. Загальна вартість обладнання
та робіт відповідно до специфікації
становить 57449,48 грн (в т.ч. 20% ПДВ).

Суди обох інстанцій дійшли до
передчасного висновку про те, що
укладений між сторонами договір є
змішаним договором, який містить у собі
елементи як договору підряду, так і
договору поставки та про необхідність
додаткового поширення на відносини
сторін за таким договором в сукупності
правил Цивільного кодексу України про
підряд, поставку та купівлю-продаж.

Відповідно до статті 839 Цивільного
кодексу України, підрядник
зобов'язаний виконати роботу,
визначену договором підряду, із свого
матеріалу і своїми засобами, якщо інше
не встановлено договором. Підрядник
відповідає за неналежну якість наданих
ним матеріалу і устаткування, а також
за надання матеріалу або устаткування,
обтяженого правами третіх осіб.

У розділі I Угоди про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009, яка була ратифікована Законом
України "Про ратифікацію Угоди про
Правила визначення країни походження
товарів у Співдружності Незалежних
Держав" N 3592-VI від 06.07.2011 зазначені такі
види матеріалу: інгредієнти, сировина,
складові елементи, частини, які
використовуються для виготовлення
продукту.

Відповідно до пункту 6.1. договору,
забезпечення будівництва матеріалами,
обладнанням, устаткуванням, машинами,
механізмами, робочою силою тощо
покладається на підрядника.

Відповідно до статті 882 Цивільного
кодексу України, замовник, який одержав
повідомлення підрядника про
готовність до передання робіт,
виконаних за договором будівельного
підряду, або, якщо це передбачено
договором, - етапу робіт, зобов'язаний
негайно розпочати їх прийняття.
Замовник організовує та здійснює
прийняття робіт за свій рахунок, якщо
інше не встановлено договором. У
прийнятті робіт мають брати участь
представники органів державної влади
та органів місцевого самоврядування у
випадках, встановлених законом або
іншими нормативно-правовими актами.
Замовник, який попередньо прийняв
окремі етапи робіт, несе ризик їх
знищення або пошкодження не з вини
підрядника, у тому числі й у випадках,
коли договором будівельного підряду
передбачено виконання робіт на ризик
підрядника. Передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.
Прийняття робіт може здійснюватися
після попереднього випробування, якщо
це передбачено договором будівельного
підряду або випливає з характеру робіт.
У цьому випадку прийняття робіт може
здійснюватися лише у разі позитивного
результату попереднього випробування.
Замовник має право відмовитися від
прийняття робіт у разі виявлення
недоліків, які виключають можливість
використання об'єкта для вказаної в
договорі мети та не можуть бути усунені
підрядником, замовником або третьою
особою.

Судами обох інстанцій не досліджено, чи
складались акти виконаних робіт за
договором.

Відповідно до частини 2 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
право встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Аналіз наведених доводів в їх
сукупності свідчить про неповне
з'ясування судами фактичних обставин
справи, що мають значення для
правильного вирішення спору, і про
порушення вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного, повного та
об'єктивного розгляду всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Таким чином, рішення судів обох
інстанцій підлягають скасуванню, а
справа - передачі на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
першої інстанції слід взяти до уваги
викладене, вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного,
повного та об'єктивного встановлення
обставин справи, прав та обов'язків
сторін, і відповідно до вимог чинного
законодавства вирішити спір.

Згідно з частиною 1 статті 11112
Господарського процесуального кодексу
України, вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ
ДІМ "ГОЧЕ ДЕЛЬ ГУСТО" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 у справі
№ 910/11824/13 частково задовольнити.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 02.09.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 у справі
№ 910/11824/13 скасувати.

Справу № 910/11824/13 передати до
Господарського суду міста Києва на
новий розгляд.

Головуючий - суддяКапацин Н.В.
СуддіБернацька Ж.О. Кривда Д.С.