КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" квітня 2014 р. Справа №910/17797/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк
А.І.

Новікова М.М.

секретар:
Шевченко Я.А.

за участю представників:

від позивача: Собко О.В.;

від відповідача: Ткаленко О.В.;

від ТОВ "Черкаси-газснаб": не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Черкаси-

газснаб"

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 25.09.2013р.

у справі №910/17797/13 (суддя
Паламар П.І.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства

"Укргазвидобування"

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

"Інвестпромсейл
міддл"

про укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" (далі - позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестпромсейл міддл" (далі -
відповідач) про укладення договору
купівлі-продажу скрапленого газу
№УГВ7930/21-13 від 06.09.2013р. в запропонованій
позивачем редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач безпідставно ухиляється
від укладання договору з позивачем,
хоча укладення цього договору було
погоджено сторонами в попередньому
договорі купівлі-продажу скрапленого
газу №УГВ7854/21-13 від 01.08.2013р. за настання
певних обставин, серед яких відмова
покупців скрапленого газу (переможців
спеціалізованого аукціону з продажу
скрапленого газу для потреб населення
№148-1 від 06.04.2012р.) від прийняття
скрапленого газу в об'ємах та в строки,
визначені укладеними з ними договорами
купівлі-продажу. Оскільки така
обставина настала, позивач
запропонував відповідачу укласти
основний договір купівлі-продажу
скрапленого газу, направивши два
примірники договору, але відповідач
відмовився від його укладання.

Відповідач проти позову заперечував,
наголошуючи на необґрунтованості та
непідтвердженості позовних вимог.
Зокрема, відповідач зазначав про те, що
запропонований позивачем проект
договору не відповідає вимогам ст. 4-1
Закону України "Про нафту і газ",
постанови Кабінету Міністрів України
№1064 від 03.10.2011р. "Про деякі питання
організації та проведення біржових
аукціонів з продажу нафти сирої,
газового конденсату власного
видобутку і скрапленого газу".
Відповідач вважає, що незважаючи на те,
що обсяг скрапленого газу, який є
предметом спірного договору, вже
виставлявся позивачем на
спеціалізований аукціон з продажу
скрапленого газу для потреб населення,
позивач повинен повторно
реалізовувати вироблений ним
скраплений газ виключно на
спеціалізованих аукціонах з продажу
скрапленого газу для потреб населення.
Однак вказані дії позивачем вчинені не
були, у зв'язку з чим у відповідача, як
особи, яка не приймала участі у
повторному аукціоні та не
оголошувалась переможцем торгів,
відсутні правові підстави для
укладання договору купівлі-продажу з
позивачем.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.09.2013р. у справі №910/17797/13
позов було задоволено, укладено
договір купівлі-продажу скрапленого
газу №УГВ7930/21-13 від 06.09.2013р. між
позивачем та відповідачем.

Не погоджуючись із винесеним рішенням
суду, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 25.09.2013р. у справі №910/17797/13 та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апеляційна скарга, зокрема,
обґрунтована тим, що оскаржуване
судове рішення впливає на права та
інтереси Товариства з обмеженою
відповідальністю „Черкаси-Газснаб",
оскільки між апелянтом та позивачем
існували договірні відносини щодо
купівлі-продажу скрапленого газу. На
думку апелянта, місцевий господарський
суд надав правову оцінку існуючим
правовідносинам між позивачем та
апелянтом, але при цьому суд дійшов
помилкових висновків, внаслідок чого
прийняв рішення, яким змінив обсяг прав
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Черкаси-Газснаб" та
фактично встановив нові
правовідносини між позивачем та
апелянтом щодо поставок газу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 20.01.2014р.

Через Відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду надійшли: 16.01.2014р. -
відзив на апеляційну скаргу від
позивача; 17.01.2014р. - відзив на апеляційну
скаргу відповідача (том справи - 1,
аркуші справи - 108-115, 121-122).

В судове засідання 20.01.2014р. з'явились
представники сторін та апелянта.

В судовому засіданні 20.01.2014р.
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
підстав, просив суд скаргу
задовольнити, рішення Господарського
суду міста Києва від 25.09.2013р. у справі
№910/17797/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

В судовому засіданні 20.01.2014р.
представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги з
підстав, які були викладені ним у
відзиві на апеляційну скаргу, просив
суд залишити скаргу без задоволення, а
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду - без змін як таке,
що було прийнято з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

В судовому засіданні 20.01.2014р.
представник відповідача також
заперечував проти апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Черкаси-Газснаб" з
підстав, наведених у відзиві на
апеляційну скаргу, просив суд в
задоволенні скарги відмовити та
залишити рішення Господарського суду
міста Києва від 25.09.2013р. у справі
№910/17797/13 без змін.

В судовому засіданні 20.01.2014р., на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено перерву до 13.02.2014р.

13.02.2014р. через Відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Черкаси-Газснаб" надійшли
заперечення на відзив позивача на
апеляційну скаргу (том справи - 1, аркуші
справи - 131-132).

В судове засідання 13.02.2014р. з'явились
представники сторін та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Черкаси-газснаб".

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб" в
судовому засіданні 13.02.2014р. подав
клопотання про продовження строку
розгляду скарги у відповідності до ст.
ст. 69, 102 Господарського процесуального
кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.02.2014р., на
підставі ст. ст. 69, 102 Господарського
процесуального кодексу України,
клопотання представника Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Черкаси-газснаб" було задоволено,
строк розгляду апеляційної скарги
продовжено на 15 днів.

В судовому засіданні 13.02.2014р., на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено перерву до 03.03.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014р. було
змінено склад колегії суддів та
передано справу для здійснення
апеляційного провадження колегії у
складі головуючого судді Зубець Л.П.,
суддів Мартюк А.І., Чорної Л.В.

В судове засідання 03.03.2014р. з'явились
лише представники сторін. Представник
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб" не
з'явився, про поважність причин
нез'явлення суд не повідомив, будь-яких
заяв або клопотань з цього приводу до
суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014р., на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
розгляд справи було відкладено на
20.03.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 20.03.2014р. було
змінено склад колегії суддів та
передано справу для здійснення
апеляційного провадження колегії у
складі головуючого судді Зубець Л.П.,
суддів Мартюк А.І., Новікова М.М.

В судове засідання 20.03.2014р. з'явились
лише представники сторін. Представник
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб" не
з'явився, про поважність причин
нез'явлення суд не повідомив, будь-яких
заяв або клопотань з цього приводу до
суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.03.2014р., на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
розгляд справи було відкладено на
09.04.2014р.

В судовому засіданні 09.04.2014р.
представники позивача та відповідача
підтримали раніше надані пояснення,
просили суд залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб" в
судове засідання 09.04.2014р. не з'явився,
про поважність причин нез'явлення суд
не повідомив, будь-яких заяв або
клопотань з цього приводу до суду не
надходило.

Оскільки явка представників сторін та
апелянта не була визнана судом
обов'язковою, а також зважаючи на
наявні в матеріалах справи докази
належного повідомлення представників
сторін та апелянта про місце, дату і час
судового розгляду, колегія суддів
визнала за можливе розглядати справу у
відсутності представника Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Черкаси-газснаб".

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб"
підлягає припиненню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Як уже зазначалось вище, обґрунтовуючи
наявність права на звернення з
апеляційною скаргою, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Черкаси-газснаб" посилалось на те, що
суд першої інстанції, прийнявши
оскаржуване рішення у даній справі,
фактично вирішив питання про права і
обов'язки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб",
оскільки місцевий господарський суд
надав правову оцінку існуючим
правовідносинам між позивачем та
апелянтом щодо купівлі-продажу
скрапленого газу, але при цьому суд
дійшов помилкових висновків, внаслідок
чого прийняв рішення, яким змінив обсяг
прав Товариства з обмеженою
відповідальністю „Черкаси-Газснаб" та
фактично встановив нові
правовідносини між позивачем та
апелянтом щодо поставок газу.

Однак з матеріалів справи вбачається,
що спір у ній виник внаслідок ухилення
відповідача від укладення цього
договору з позивачем. Апелянт не є
стороною договору, який було укладено
між позивачем та відповідачем згідно з
рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.09.2013р. у справі №910/17797/13 і
вказаний договір не стосується прав
та/або обов'язків апелянта.

Договори купівлі-продажу скрапленого
газу, на які містяться посилання в
апеляційній скарзі, є окремими
зобов'язаннями між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Черкаси-Газснаб". У
разі виникнення між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Черкаси-Газснаб"
спірних питань (претензій, спорів),
останні підлягають врегулюванню
відповідно до положень діючого
законодавства України, зокрема, шляхом
пред'явлення (направлення) претензій та
в порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що
місцевий господарський суд фактично
вирішив питання про права і обов'язки
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Черкаси-Газснаб", не
можуть бути прийняті судом до уваги з
наступних підстав.

В ст. 91 Господарського процесуального
кодексу України передбачено, що особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду.

В ст. 4-2 Господарського процесуального
кодексу України визначено, що
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом. Дана норма
кореспондується зі ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, в якій закріплено, що сторони
користуються рівними процесуальними
правами.

Вказані положення означають, що закон
встановлює рівні можливості сторін і
гарантує їм право на захист своїх
інтересів. Принцип рівності учасників
судового процесу перед законом і судом
є важливим засобом захисту їх прав і
законних інтересів, що унеможливлює
будь-який тиск однієї сторони на іншу,
ущемлення будь-чиїх процесуальних
прав. Це дає змогу сторонам вчиняти
передбачені законодавством
процесуальні дії, реалізовувати надані
їм законом права і виконувати
покладені на них обов'язки.

У відповідності до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний
з процесуальною рівністю сторін і
забезпечує повноту фактичного й
доказового матеріалу, наявність якого
є важливою умовою з'ясування обставин
справи. Відповідно до вказаного
принципу, особи, зацікавлені в
результаті справи, вправі відстоювати
свою правоту у спорі шляхом подання
доказів; участі в дослідженні доказів,
наданих іншими особами шляхом
висловлення своєї думки з усіх питань,
що підлягають розгляду у судовому
засіданні. Змагальність є різновидом
активності зацікавленої особи
(сторони). Особи, які беруть участь у
справі, вправі вільно розпоряджатися
своїми матеріальними і процесуальними
правами й активно впливати на процес з
метою захисту прав і охоронюваних
законом інтересів.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Тобто, суд апеляційної інстанції
повинен з'ясувати усі обставини справи,
що входять до предмету доказування в
ній та мають значення для її розгляду.
При чому, у розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження,
повинен з'ясувати наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі (аналогічна правова позиція
наведена в постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. №7 „Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України").

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що в останній відсутнє
обґрунтування того, які саме права
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб"
порушено і як скасування рішення
Господарського суду міста Києва від
25.09.2013р. у справі №910/17797/13 зможе
відновити ці права та/або інтереси.

Як уже зазначалось вище, відповідно до
ч.1 ст. 91 Господарського процесуального
кодексу України сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

З наведеної правової норми випливає, що
особи, яких не було залучено до участі у
справі, якщо суд прийняв рішення що
стосується їх прав і обов'язків, мають
право оскаржувати судове рішення, якщо
воно безпосередньо стосується їх прав
та обов'язків. Суд має вирішити спір про
право у правовідносинах, учасником
яких на момент розгляду справи та
прийняття рішення судом першої
інстанції є скаржник, або міститься
судження про нього у відповідних
правовідносинах. При цьому, у
мотивувальній частині рішення повинні
міститися висновки суду про права та
обов'язки такої особи, або в
резолютивній частині рішення суд прямо
вказав про права та обов'язки цих осіб.
У такому випадку рішення порушує не
лише матеріальні права осіб, не
залучених до участі в справі, а і їх
процесуальні права, що витікають із
сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основних свобод, положення про право
кожного на справедливий судовий
розгляд при визначенні його цивільних
прав і обов'язків. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не може братися до
уваги.

У відповідності до ст. ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб" не
надало доказів наявності порушення
свого суб'єктивного матеріального
права та наявності підстав для його
правового захисту, що є порушенням ст. 91
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки право подання
апеляційної скарги особою, яка не брала
участі у розгляді справи в суді першої
інстанції, існує лише в тому випадку,
коли буде доведено існування самого
порушення суб'єктивного права. У
випадку відсутності такого права або
коли воно не порушене, апеляційна
скарга не підлягає розгляду.

Тобто, в даному конкретному випадку, не
існує правового зв'язку між скаржником
і сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

Підсумовуючи вищенаведені обставини в
їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку про те, що рішенням
Господарського суду міста Києва від
25.09.2013р. у справі №910/17797/13, права та
інтереси Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб"
порушені не були, що в свою чергу
свідчить про відсутність підстав для
здійснення апеляційного провадження і
останнє підлягає припиненню, як
помилково порушене (аналогічна позиція
по застосуванню розділу XII
Господарського процесуального кодексу
України наведена в п.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 17.05.2011р. "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України").

Припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80
Господарського процесуального кодексу
України, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору, у зв'язку з чим
сплачений Товариством з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-газснаб" за
подання апеляційної скарги судовий
збір не підлягає поверненню
(аналогічну правову позицію по
застосуванню ст. 7 Закону України „Про
судовий збір" наведено в п.5.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.2013р.).

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 49, 75, 77, 80, 86, 91
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Черкаси-газснаб" на рішення
Господарського суду міста Києва від
25.09.2013р. у справі №910/17797/13.

2. Матеріали справи №910/17797/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому законом порядку та
строки.

Головуючий суддя
Л.П. Зубець

Судді
А.І. Мартюк

М.М. Новіков