ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" квітня 2014 р.Справа № 916/548/14

За позовом: публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до відповідача: публічного
акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ"

про стягнення 131 086,88 грн.

Суддя Цісельський О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Старчик А.А., довіреність
№14-27 від 25.02.2014р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалися
перерви з 05.03.2014р. до 10 год. 00 хв. 24.03.2014р.,
з 24.03.2014р. до 10 год. 40 хв. 07.04.2014р., з
07.04.2014р. до 14 год. 50 хв. 14.04.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, публічне
акціонерне товариство „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України", звернувся до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою в якій просить стягнути з
публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ" 131 086,88 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.02.2014р. позовну заяву
(вх.№533/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено в засіданні суду.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує, просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 14.04.2014р. не
з'явився, хоча про час та місце його
проведення був повідомлений належним
чином, про що свідчить підпис
уповноваженого представника на
розписці про оголошення перерви в
судовому засіданні від 07.04.2014р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В процесі розгляду справи учасниками
процесу були надані додаткові докази,
які оглянуті судом та залучені до
матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
сторонами докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив:

Ухвалою арбітражного суду Одеської
області від 15.06.2001р. у справі №17-2-18/01-5010
порушено провадження у справі про
банкрутство ДП "Одеська ТЕЦ", введено
мараторів на задоволення вимог
кредиторів. Протягом дії мораторію
заборонено: стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за яким здійснюється
стягнення відповідно до законодавства,
не нараховувати неустойку (штраф, пеню)
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань в зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів).

26 січня 2012 року між національною
акціонерною компанією „Нафтогаз
України" (Продавець) та публічним
акціонерним товариством "Одеська ТЕЦ"
(Покупець) був укладений договір про
закупівлю природного газу №22/12-ПР-23, за
умовами п.1.1. якого Продавець
зобов'язується поставити Покупцеві
імпортований природний газ (за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на
митну територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"), далі - газ, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити газ в обсязі, зазначеному у
п.1.2. Договору. Газ, що поставляється за
Договором, використовується Покупцем
виключно для власних потреб.
Використання газу Покупцем для інших
потреб не є предметом Договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що
Продавець передає Покупцю в період з 01
січня 2012 року по 31 грудня 2012 року
природний газ в обсязі до 30 800 тис.
(тридцять мільйонів вісімсот тисяч)
куб. м., в тому числі по місяцях:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМіс
яцьОбсягсічень7 000квітень1
200липень0жовтень700лютий6 700травень0
серпень0листопад3 600березень5
500червень0вересень0грудень6 100І кв.19 200ІІ
кв.1 200ІІІ кв.0ІV кв.10 400

За розрахунку одиницю переданого газу
приймається один кубічний метр (куб.м.),
приведений до стандартних умов (t-20
град. за Цельсієм Р = 760 мм ртутного
стовпчика).

У відповідності до п.3.1. Договору ціна
за 1000 куб.м. природного газу становить
3 509,00 (три тисячі п'ятсот дев'ять
гривень, 00 коп.) грн., без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на природний
газ - 2%;

- податок на додану вартість за
ставкою - 0%.

Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 305,60
грн., крім того ПДВ - 61,12 грн., всього з
ПДВ - 366,72 грн. (триста шістдесят шість
гривень 72 коп.). До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 3884,78 грн. крім того ПДВ
- 61,12 грн., всього з ПДВ - 3945,90 (три тисячі
дев'ятсот сорок п'ять гривень, 90 коп.)
гривень. Загальна вартість цього
Договору на дату його укладення
становить 119 651 224,00 грн., крім того ПДВ - 1
882 496,00 грн., разом з ПДВ 121 533 720,00 (сто
двадцять один мільйон п'ятсот тридцять
три тисячі сімсот двадцять грн. 00 коп.)

Оплата за природний газ з врахуванням
вартості транспортування територією
України проводиться Покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять
відсотків) від вартості запланованих
місячних обсягів проводиться не
пізніше ніж за 5 (п'ять) банківських днів
до початку місяця поставки газу;

- оплати в розмірі по 35% (тридцять
п'ять відсотків) від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15-го числа
поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється до 14 числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу
(п.4.1. Договору).

За приписами п.5.1. Договору термін
поставки газу: з 1 січня 2012 року по 31
грудня 2012 року включно.

Пунктом 7.1. передбачено, що Договору у
разі невиконання або неналежного
виконання своїх зобов'язань за
Договором Сторони несуть
відповідальність, передбачену
законами України та Договором.

Договір набирає чинності з дати
підписання та скріплення печатками
сторін, але не раніше ніж через 14 днів
(п'ять робочих у разі застосування
процедури закупівлі з підстав,
визначених пунктом 3 частини другої
статті 39 Закону України "Про здійснення
державних закупівель") з дня
опублікування у державному офіційному
друкованому виданні з питань державних
закупівель повідомлення про акцепт
пропозиції за результатами
застосування процедури закупівлі в
одного учасника, поширює дію на
відносини, що фактично склались між
Сторонами з 01 січня 2012 року, і діє у
частині поставки газу до 31 грудня 2012
року включно, а у частині розрахунків -
до їх повного здійснення (п.10.1.
Договору).

На виконання умов вищенаведеного
договору позивачем відповідачу було
здійснено поставку природного газу в
період з січня по квітень 2012 року в
об'ємі 13 544,480 тис м3 на суму 53 445 163,63 грн.,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами
приймання-передачі природного газу №13
від 31.01.2012р. на суму 17 600 343,65 грн., №20 від
29.02.2012р. на суму 16 392 401,07 грн., №21 від
31.03.2012р. на суму 15 926 658,61 грн., №21 від
30.04.2012р. на суму 3 525 760,30 грн., що
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені їх
печатками.

Однак, відповідачем оплату вартості
отриманого природного газу сплачено не
в повному обсязі, внаслідок чого за
відповідачем утворилась
заборгованість перед позивачем в сумі
7 282 604,54 грн.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 01.07.2013р. у справі №916/1159/13
позов публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" задоволено
повністю, стягнуто з публічного
акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ"
на користь національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 7 282 604, 54
грн. основного боргу, 62 101,92 грн.
інфляційних, 773 050,55 грн. пені, 652 652,32
грн. штрафу у розмірі 7%, 242 302,05 грн. 3%
річних, 68 820,00 грн. судового збору.

Безпідставна відмова відповідача від
оплати суми боргу та виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 01.07.2012р. у справі №916/1159/13 стало
підставою для публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" щодо
нарахування 3% річних та відповідно
звернутись до суду із даним позовом за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повній мірі з
наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 222 ГК України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст.530
ЦК України).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом. До
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті. Особливості
договору купівлі-продажу окремих видів
майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар,визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем з підстав того, що
відповідачем було прострочено
виконання грошового зобов'язання було
нараховано та заявлено до стягнення 3%
річних в сумі 131 086,88 грн.

Оцінюючи вимоги про стягнення 3% річних,
суд зазначає наступне:

У відповідності з п.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, на думку суду, право
позивача вимагати від відповідача
сплатити 3% річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає в отриманні компенсації
(плати) від відповідача за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належним до сплати за договором
закупівлі природного газу.

Перевіривши розрахунок позивача трьох
процентів річних в сумі 131 086,88 грн., суд
встановив, що позовні вимоги в цій
частині відповідають вимогам чинного
законодавства, їх розрахунок
здійснений позивачем належним чином, у
зв'язку з чим підлягають судом
задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" є обґрунтованими,
підтверджені належними доказами,
наявними в матеріалах справи, а тому
підлягають задоволенню в повній мірі, у
зв'язку з чим стягненню з публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"
підлягає 131 086,88 грн. - 3% річних.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 2
621,74 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства „Національна акціонерна
компанія „Нафтогаз України" -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" (65003, Одеська
обл. м. Одеса, вул. Церковна, 29, код
ЄДРЮОФОП 05471158) на користь публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" (01001, Київська обл., м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 6, код ЄДРЮОФОП
20077720) 131 086 (сто тридцять одна тисяча
вісімдесят шість) грн. 88 коп. - 3% річних, 2
621 (дві тисячі шістсот двадцять одна)
грн. 74 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає
чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК
України.

Рішення підписане 18.04.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.