ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р.
Справа № 907/1287/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Михалюк О.В.

суддів
Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу
Управління ПФУ в м.Мукачевому та
Мукачівському районі

на ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 11.02.2014р.

у справі № 907/1287/13

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в м.Мукачевому та
Мукачівському районі, м.Мукачево

до агроторгового підприємства
радгосп-завод «Мукачівський»,
м.Мукачево

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - не з»явився

від боржника - не з»явився

Сторони належним чином були
повідомлені про день та час слухання
справи, однак повноважних
представників в засідання не
скерували, в зв"язку з чим колегія
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за наявними у справі
доказами.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 11.02.2014р. у
справі № 907/1287/13 (суддя Івашкович І.В.)
про банкрутство агроторгового
підприємства радгосп-завод
«Мукачівський», м.Мукачево встановлено
джерела виплати грошової винагороди
розпоряднику майна боржника -
арбітражному керуючому Василюку Ігору
Миколайовичу за рахунок ініціюючого
кредитора управління Пенсійного фонду
України в м.Мукачевому та
Мукачівському районі та обов'язок щодо
виплати грошової винагороди
арбітражному керуючому Василюку Ігору
Миколайовичу в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць виконання ним повноважень
розпорядника майна покладено на
управління Пенсійного фонду України в
м.Мукачевому та Мукачівському районі.

Не погоджуючись з даною ухвалою
ініціюючий кредитор - Управління
Пенсійного фонду України в
м.Мукачевому та Мукачівському районі
подав до Львівського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати згадану
ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що
вона є незаконна, винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, в порушення статті 43 ГПК України
господарський суд не вжив заходів,
спрямованих на всебічне, повне і
об»єктивне встановлення всіх обставин
справи, оскільки, як зазначає скаржник,
він не може проводити будь-яку іншу
діяльність, окрім визначеної Законом
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування», і
використовувати кошти на цілі, не
пов»язані з цією діяльністю, а в
кошторисі видатків Фонду не
передбачено коштів на виплату грошової
винагороди арбітражному керуючому.

Наводить скаржник і інші доводи, що є,
на його думку, підставою для скасування
оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 06.01.2014р.,
винесеною у підготовчому засіданні,
порушено провадження у справі про
банкрутство боржника агроторгового
підприємства радгосп-заводу
"Мукачівський" (Закарпатська обл., м.
Мукачево, вул. Духновича, 89, код 00413794),
визнано безспірні вимоги ініціюючого
кредитора управління Пенсійного фонду
України в м.Мукачевому та
Мукачівському районі, введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, введено процедуру
розпорядження майном боржника,
призначено розпорядником майна
боржника - арбітражного керуючого
Василюка Ігора Миколайовича (свідоцтво
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 17.04.2013 р., АДРЕСА_1) та
встановлено оплату його послуг в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат за кожний місяць виконання ним
повноважень розпорядника майна,
здійснення сплати якої визначено за
рахунок коштів боржника.

Розпорядник майна боржника -
арбітражний керуючий Василюк Ігор
Миколайович у порядку ст. 115 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону від 22.12.11) звернувся до
господарського суду із заявою №02-23/7
від 23.01.2014 р. про встановлення
фінансування оплати послуг
розпорядника майна за рахунок заявника
- управління Пенсійного фонду України в
м. Мукачевому та Мукачівському районі,
оскільки, у боржника агроторгового
підприємства радгосп-заводу
"Мукачівський" відсутні кошти для
забезпечення здійснення фінансування
оплати послуг розпорядника майна -
арбітражного керуючого Василюка Ігора
Миколайовича у встановленому розмірі.

Згідно із частиною 1 ст. 2 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011
року N 4212-VI) провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Відповідно до змісту ч.9 ст. 16 Закону, в
ухвалі про порушення провадження у
справі про банкрутство зазначається,
зокрема, про призначення розпорядника
майна, встановлення розміру оплати
його послуг та джерела їх сплати.

У відповідності до ч.1 ст. 115 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ( в редакції
Закону від 22.12.11) арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) виконує повноваження за
грошову винагороду.

Згідно з ч. 2 статті 115 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
грошова винагорода арбітражного
керуючого за виконання повноважень
розпорядника майна визначається в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат за кожний місяць виконання ним
повноважень або в розмірі
середньомісячної заробітної плати
керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи до
порушення провадження у справі про
банкрутство, якщо такий розмір
перевищує дві мінімальні заробітні
плати. Розмір грошової винагороди
арбітражного керуючого за виконання
повноважень розпорядника майна не може
перевищувати п'яти мінімальних
заробітних плат за кожний місяць
виконання ним повноважень. Право
вимоги грошової винагороди виникає в
арбітражного керуючого в останній день
кожного календарного місяця виконання
ним повноважень розпорядника майна
боржника. Сплата грошової винагороди
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна) здійснюється шляхом її
авансування заявником (кредитором або
боржником) у розмірі, зазначеному у цій
частині. Сума авансового платежу
вноситься на депозитний рахунок
нотаріуса та виплачується
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна) за кожний місяць виконання ним
повноважень розпорядника майна.

З огляду на викладені нормативно
встановлені приписи, беручи до уваги
неспроможність боржника агроторгового
підприємства радгосп-заводу
"Мукачівський" здійснювати
фінансування оплати послуг
розпорядника майна, а також
враховуючи, що оплата праці
арбітражного керуючого є гарантованою
згідно з законом грошовою винагородою,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про наявність підстав для
задоволення заяви розпорядника майна
боржника - арбітражного керуючого
Василюка Ігора Миколайовича про
встановлення фінансування оплати
послуг розпорядника майна за рахунок
заявника - управління Пенсійного фонду
України в м. Мукачевому та
Мукачівському районі в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць виконання ним повноважень
розпорядника майна.

За таких обставин, доводи скаржника
зазначені в апеляційній скарзі,
апеляційним судом не визнаються
такими, що можуть бути підставою згідно
ст.104 ГПК України для скасування чи
зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно
до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 11.02.2014р. у
справі № 907/1287/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Повний текст постанови складено « 08»
квітня 2014р.

Головуючий суддя
Михалюк О.В.

суддя
Новосад Д.Ф.

суддя
Мельник Г.І.