ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 року
Справа № 904/9536/13

апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.-
доповідача,

суддів: Бахмат Р.М.,Кощеєва І.М.

при секретарі: Назаренко С.Г.

за участю представників, які були
присутні у судовому засіданні 10.04.2014
року:

позивача: Бічік О.М.- предст., паспорт
НОМЕР_1 від 12.02.2009 року

відповідача: Анісова О.І.- предст.,
дов.№372-4016 від 30.12.2013 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів» (м.
Нікополь Дніпропетровської області) на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.2014р.
у справі № 904/9536/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю «Таврійські
вогнетриви» (с. Підгірне Запорізької
області)

до: публічного акціонерного
товариства «Нікопольський завод
феросплавів» (м. Нікополь
Дніпропетровської області)

про: стягнення 106800,00 грн.
заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року (підписано 17.02.2014р.) по справі
№904/9536/13 (суддя Бєлік В.Г.) задоволені
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Таврійські
вогнетриви» (с. Підгірне Запорізької
області) до публічного акціонерного
товариства «Нікопольський завод
феросплавів» (м. Нікополь
Дніпропетровської області) про
стягнення 106800,00 грн. заборгованості за
договором поставки №01-05/13/1302266 від
27.05.2013р. З відповідача на користь
позивача стягнуто також судовий збір в
сумі 2136,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду,
публічне акціонерне товариство
«Нікопольський завод феросплавів» -
відповідач, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.02.2014 року по цій справі і
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. Відповідач
вважає, рішення таким, що прийнято з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. На думку
скаржника, судом проігноровано умови
укладеного договору і приписи ст.ст. 253,
530, 612, 613 ЦК України щодо моменту
виникнення обов'язку відповідача з
оплати вартості отриманого товару.
Скаржник зазначає, що позивачем не
надано доказів отримання відповідачем
супровідних документів до товару,
визначених п. 3.4. договору, а отже не має
підстав для прострочення боржника.
Крім того, в порушення ст. 42 , частин 1 і 2
ст. 4 3 ГПК України господарським судом
при прийнятті рішення не було взято до
уваги доводи відповідача.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Таврійські
вогнетриви» - позивач, відзив на
апеляційну скаргу не надав,
представник позивача у судовому
засіданні зазначив, що станом на день
прийняття рішення місцевим
господарським судом всі умови
укладеного договору з боку позивача
були виконані, тому суд обґрунтовано
стягнув заборгованість за поставлену
продукцію.

Розпорядженням секретаря судової
палати Коваль Л.А №161 від 24.03.2014 року у
зв'язку з лікарняним судді постійної
колегії Бахмат Р.М. та на підставі ст. 46
Господарського процесуального кодексу
України, п.п. 3.1.6, 3.1.7 розділу II Положення
про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України №30 від
26.11.10р., наказу голови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду №7 від 17.01.2011р.,
справа передана на розгляд колегії
суддів у складі головуючого судді
Євстигнеєва О.С.(доповідач), суддів
Кощеєва І.М., Павловського П.П.

Розпорядженням секретаря судової
палати Коваль Л.А №192 від 09.04.2014 року у
зв'язку з виходом з лікарняного судді
постійної колегії Бахмат Р.М., справа
передана на розгляд колегії суддів у
складі головуючого судді Євстигнеєва
О.С.(доповідач), суддів Бахмат Р.М.,
Кощеєва І.М.

У судовому засіданні була
оголошена перерва до 10.25 15 квітня 2014
року.

Вислухавши представників сторін,
переглянувши матеріали справи,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд встановив, що 27.05.2013р.
між товариством з обмеженою
відповідальністю «Таврійські
вогнетриви» (Постачальник) і публічним
акціонерним товариством
«Нікопольський завод феросплавів»
(Покупець) був укладений договір
поставки №01-05/13/1302266. За умовами
договору Постачальник зобов'язався
передати у власність Покупця товар,
повне найменування якого, марка, вид,
сорт вказується в специфікації
(додатку) до договору (далі товар), які є
його невід'ємною частиною, а Покупець
зобов'язався прийняти вказаний товар
та оплатити його в порядку і за умовами,
передбаченими цим Договором.

Відповідно до специфікації
№3/1304030 від 01.07.2013р. до укладеного
договору Постачальник зобов'язався
поставити в липні 2013р. 5 тн. маси
набивної марки МКН-94 (суха) на суму 106800,00
грн. Датою переходу права власності до
Покупця на товар (продукцію), є дата
підпису уповноваженої особи з боку
Покупця на яку видана довіреність на
отримання товару за договором та
зазначена у видатковій накладній про
отримання товару (продукції) (п.4).

Сторонами, а саме п. 6 визначено,
що умови поставки, обумовлені в цій
специфікації, мають перевагу перед
зазначеними в договорі і діють
виключно у відношенні постачання
обумовленій в ній кількості товару.

Постачальник зобов'язався
поставити Покупцю товар у спосіб та за
умовами, зазначеними у специфікації
(додатку) до цього договору. Умови
поставки визначаються згідно з
Міжнародними правилами тлумачення
торгових термінів Інкотермс 2010 у
чинній редакції, яка погоджена
Сторонами (далі Правила Інкотермс).
Постачальник зобов'язався поставити
товар Покупцеві у строки, визначені п.
3.3. цього договору (п.п.3.1., 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору
передбачено, що поставка товару
здійснюється Постачальником згідно з
п. 3.1 даного договору тільки після
отримання письмового підтвердження
(належним чином оформленої заявки)
Покупця. У письмовому підтвердженні
(заявці) Покупець вказує графік
поставки, зазначає обсяги та терміни
поставки товару в межах періоду
поставки, який сторони вказують у
специфікації (додатку) до цього
договору. Дострокова поставка товару
Постачальником допускається тільки за
згодою сторін.

Згідно п. 3.4. договору разом із
товаром, але не пізніше дати поставки
товару, Постачальник зобов'язаний
надати Покупцю оригінали документів,
оформлених на державній мові та у
відповідності з вимогами п. 2.4.
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Мінфіну України №88 від 24.05.1995р.:
рахунок-фактура (оригінал державною
мовою), податкова накладна (оригінал
державною мовою), видаткова накладна на
відпуск товару (оригінал державною
мовою), акт прийому-передачі товару,
товарно-транспортну накладну (у
випадку поставки товару вантажним
автотранспортом)…,сертифікат якості
виробника товару, а також інші
документи згідно з п. 2.3 договору
(оригінали або належним чином завірені
копії), документи, надання яких
обумовлено у специфікації (додатку) до
договору.

Встановлено п. 4.6. договору, що
порядок оплати і форма розрахунків
вказуються Сторонами в специфікаціях
(додатках) до даного договору.

У разі, якщо Сторони, у порядку,
зазначеному в п. 4.6. договору,
встановили термін оплати -після
моменту поставки, Покупець проводить
оплату за товар після надання
Постачальником документів, зазначених
у п. 3.4. договору. При простроченні
терміну надання документів, зазначених
у п. 3.4, 7.2 договору, термін оплати
збільшується на термін прострочення
надання документів; у разі можливості
надання зазначених документів
одночасно з товаром, вони повинні бути
передані Покупцеві не пізніше 3 днів з
моменту поставки.

Додатковою угодою №1 від 17.06.2013р.
сторони доповнили Специфікації до
договору поставки №01-05/13/1302266 наступним
пунктом: «Оплата за цим договором
здійснюється Гарантованим платежем з
датою виконання на 30 банківський день,
з моменту надання рахунків-фактур та
податкових накладних за фактично
поставлений товар на склад Покупця.
Покупець зобов'язується ініціювати
виставлення Гарантованого платежу в
адресу Постачальника протягом 10
банківських днів, з моменту надання
рахунків-фактур та податкових
накладних за фактично поставлений
товар на склад Покупця…»

Господарським судом встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що за
заявкою відповідача №7465-4013 від 15.07.2013р.
на підставі специфікації №3/1304030 від
01.07.2013р. позивачем 29.07.2013р. на адресу
відповідача був поставлений товар.

Факт передачі товару і
отримання його представником
відповідача (Покупця) підтверджується
видатковою накладною №18 від 29.07.2013р.,
підписаною з боку Покупця ОСОБА_5 на
підставі довіреності №782 від 25.07.2013р.
Отже, 29.07.2013р. за умовами специфікації
відбувся перехід права власності до
Покупця на товар.

Отримання товару Покупцем
відповідно до умов договору
підтверджується також і підписаним
29.07.2013р. сторонами актом приймання
товару.

З матеріалів справи також
вбачається, що за умовами п. 3.4. договору
були видані рахунок -фактура №28 від
29.07.2013р., податкова накладна №16 від
29.07.2013р., товарно-транспортна накладна
від 29.07.2013р. на транспортування товару
автомобілем КАМАЗ АЕ 2304 ЕО та
сертифікат якості №203 від 29.07.2013р.

В порушення умов договору,
Покупець на протязі 10 банківських днів
з моменту отримання рахунку-фактури №28
і податкової накладної №16 від 29.07.2013р.
для оплати за поставлений товар не
ініціював виставлення гарантованого
платежу на адресу Постачальника.

З метою досудового врегулювання
спору позивачем неодноразово на адресу
відповідача були направлені претензії:
№1908-13 від 19.08.2013р., №0309-13 від 03.09.2013р.,
№2509-13 від 25.09.2013р., №0710-13 від 07.10.2013р.
(а.с.32-35).

На день подання позову відповідач
свої зобов'язання за договором щодо
повної і своєчасної оплати за
отриманий від позивача товар належним
чином не виконав і грошові кошти не
сплатив.

Відповідно до ст. 265
Господарського кодексу України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Обов'язковість договору для
виконання сторонами встановлена ст. 629
ЦК України.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін
(ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Стаття 663 Цивільного кодексу
України передбачає, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Момент виконання обов'язку продавця
передати товар визначений в ст.664 ЦК
України. Обов'язок продавця передати
товар покупцеві вважається виконаним у
момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути
встановлений інший момент виконання
продавцем обов'язку передати товар (ч.
1).

Відповідно до частин 1, 2 ст.334 ЦК
України, право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Переданням майна вважається вручення
його набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно.

Відповідно до ч. 1ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Отже, позивачем доведено, що 29.07.2013р.
відбувся перехід права власності на
товар до Покупця, про що не заперечував
і відповідач до подання позову до
господарського суду.

На користь доводів позивача
свідчить і той факт, що відповідач
24.10.2013р. листом №11873-6995/4013 просив
розглянути можливість повернення
вказаної продукції у зв'язку із
закінченням виробничої програми з
використанням матеріалу МКН-94 і з метою
погашення заборгованості в сумі 106800,00
грн. Знову ж таки відповідач не
заперечував наявність у нього
документів переданих йому відповідно
до п. 3.4. договору разом із товаром.

На день розгляду справи в суді
апеляційної інстанції відповідачем не
надано доказів погашення
заборгованості.

Отже, місцевим господарським
судом було встановлено правомірність
вимог позивача щодо стягнення
заборгованості і ці обставини
підтверджуються матеріалами справи.
Факт виконання умов договору з боку
позивача підтверджується також тими
обставинами, що останній вже після
порушення справи повторно - 15.01.2014 року
направив на адресу відповідача копію
рахунку №28 від 29.07.2013 року, податкову
накладну №16 від 29.07.2013 року і
сертифікат якості. Дані документи
отримані відповідачем 17.01.2014 року.
Станом на 10.02.2014 року (як і станом на
день прийняття судового рішення
місцевим господарським судом та день
розгляду апеляційної скарги
апеляційним господарським судом)
зобов'язання за договором відповідачем
виконано не було. Ці обставини
підтверджуються матеріалами справи
(а.с. 64-69).

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів» (м.
Нікополь Дніпропетровської області)
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року у справі №904/9536/13 залишити без
зміни.

Головуючий суддя:

О.С.Євстигнеєв

Судді:

Р.М.Бахмат

І.М.Кощеєв