ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Справа № 914/602/13-г Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючогоКозир Т.П.суддівГубенко Н.М.
Іванової Л.Б. розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Дочірнього підприємства "Транспорт"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд"на
рішення від та на постанову
відгосподарського суду Львівської
області 06.11.2013 Львівського
апеляційного господарського суду
29.01.2014у справі господарського суду№
914/602/13-г Львівської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк"до третя особа без
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Дочірнього
підприємства "Транспорт" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТКС-Євробуд" Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестиції і
консалтинг"про та за зустрічним
позовом до простягнення
заборгованості за кредитним договором
Дочірнього підприємства "Транспорт"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд"
Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
визнання недійсним договору порукиу
судовому засіданні взяли участь
представники:- позивача за первісним
позовом Лисенко Г.О.;- відповідача за
первісним позовом - третьої особи
повідомлений, але не з'явився;
повідомлений, але не
з'явився;ВСТАНОВИВ:

11.02.2013 Публічне акціонерне товариство
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
звернулось до господарського суду
Львівської області із позовом до
Дочірнього підприємства "Транспорт"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 39/08 від 24.09.2008 у розмірі 37 937
684, 57 грн. на підставі договору поруки
від 24.09.2008.

14.03.2013 Дочірнє підприємство "Транспорт"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд"
звернулось до господарського суду
Львівської області із зустрічним
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" про визнання
недійсним договору поруки від 24.09.2008.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 06.11.2013 у справі
№ 914/602/13-г (колегія суддів
у складі: Рим Т.Я. - головуючий суддя,
судді Петрашко М.М., Щигельська О.І.),
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 (колегія
суддів у складі: Новосад Д.Ф. -
головуючий суддя, судді Мельник Г.І.,
Михалюк О.В.), первісний позов
задоволено частково; стягнуто з
Дочірнього підприємства "Транспорт"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" 33 135 933, 76 грн.
строкової заборгованості за кредитом,
150 000, 00 грн. простроченої
заборгованості за кредитом, 2 262 686, 01
грн. заборгованості за процентами, 2 683,
66 грн. пені за несвоєчасне погашення
кредиту, 42 338, 87 грн. пені за несвоєчасну
сплату процентів по кредиту, 166 429, 67 грн.
заборгованості за комісіями, 4 642, 13 грн.
пені за несвоєчасне погашення комісії,
399 650, 00 грн. штрафу, 284, 63 грн. інфляційних
втрат за несвоєчасне погашення
кредиту, 499, 29 грн. інфляційних втрат за
несвоєчасне погашення комісії, 79 227,82
грн. - 3% річних; в іншій частині у
первісному позові відмовлено;
відмовлено у задоволенні зустрічного
позову.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, Дочірнє підприємство
"Транспорт" Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 06.11.2013 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 у справі
№ 914/602/13-г в частині стягнення штрафу у
розмірі 399 650, 00 грн., та передати справу
в цій частині на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржник
посилається на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Публічне акціонерне товариство
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
надало відзив на касаційну скаргу, в
якому з нею не погоджується та просить
касаційну скаргу Дочірнього
підприємства "Транспорт" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТКС-Євробуд" залишити без задоволення,
рішення господарського суду
Львівської області від 06.11.2013 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 у справі
№ 914/602/13-г залишити без змін.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм господарськими судами попередніх
судових інстанцій належної юридичної
оцінки та повноти встановлення
обставин справи, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням того, що Дочірнім
підприємством "Транспорт" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТКС-Євробуд" судові рішення у даній
справі оскаржуються лише в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення штрафу у розмірі 399 650, 00 грн.,
касаційною інстанцією здійснюється
перегляд лише в оскаржуваній частині.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 629 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушення зобов'язання - це
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки (ст. 554
ЦК України).

При прийнятті оскаржуваних судових
рішень місцевий та апеляційний
господарські суди, згідно з приписами
наведених норм, на підставі повного та
всебічного дослідження фактичних
обставин справи і перевірки їх
наявними доказами з урахуванням
визначених позивачем меж позовних
вимог, дослідивши умови кредитного
договору № 39/08 від 24.09.2008, укладеного
між Публічним акціонерним товариством
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестиції і
консалтинг"; дослідивши умови договору
поруки від 24.09.2008, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
"Всеукраїнський Акціонерний Банк",
Дочірнім підприємством "Транспорт"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестиції і
консалтинг"; встановивши, що відповідно
до п. 3.3.32 кредитного договору (в
редакції додаткової угоди № 22 від
17.08.2012 до кредитного договору) сторони
встановили обов'язок позичальника у
строк до 01.11.2012: надати кредитодавцю
копії правовстановлюючих документів
на 146 квартир/апартаментів (майнові
права за якими оформлені в заставу
кредитору згідно з договором іпотеки
від 24.09.2008, укладеним між кредитодавцем
та позичальником, посвідченого
приватним нотаріусом Трускавецького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за реєстраційним № 2006; надати оцінку
об'єктів нерухомості, виконану
незалежним суб'єктом оціночної
діяльності щодо 26 заставних квартир та
146 квартир/апартаментів, майнові права
за якими передані в заставу
кредитодавцю; внести зміни до договору
іпотеки від 24.09.2008, укладеного між
кредитодавцем та позичальником,
посвідченого приватним нотаріусом
Трускавецького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 за реєстраційним № 2006;
пунктом 4.18 кредитного договору (в
редакції додаткової угоди № 22 від
17.08.2012 до кредитного договору) сторони
передбачили, що за невиконання або
неналежне виконання позичальником
умов, викладених в п.3.3.32 договору,
позичальник сплачує кредитору штраф у
розмірі еквівалентному 50 000, 00 дол. США;
згідно з п. 2 договору поруки поручитель
(відповідач за первісним позовом)
поручається перед кредитором (позивач
за первісним позовом) боржника (третя
особа) за виконання ним в повному
обсязі зобов'язань, що випливають з
кредитного договору, а саме: погашення
основної суми кредиту в сумі 7 400 000,00
грн. доларів США в обумовлений в
кредитному договорі термін, погашення
процентів згідно з умовами кредитного
договору, інші виплати, належні
кредитору і такі, що випливають з умов
кредитного договору (в т.ч. штраф, пеня,
відшкодування збитків, витрат по
зверненню стягнення на предмет
застави); Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестиції і
консалтинг" не виконано умови пункту
3.3.32 кредитного договору (в редакції
додаткової угоди № 22 від 17.08.2012 до
кредитного договору); дійшли
правомірного висновку про наявність
підстав для стягнення з Дочірнього
підприємства "Транспорт" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТКС-Євробуд" на користь Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
штрафу у розмірі 399 650, 00 грн. на підставі
п. 4.18 кредитного договору.

Посилання скаржника у касаційній
скарзі на те, що кредитний договір не
містить пункт 4.18, не приймаються
колегією суддів касаційної інстанції
до уваги, оскільки як встановлено
судами попередніх інстанцій та
вбачається з матеріалів справи,
додатковою угодою № 22 від 17.08.2012 до
кредитного договору, яка є невід'ємною
частиною кредитного договору, сторони
домовились доповнити кредитний
договір пунктом 4.18; відповідно до п. 1. 4
договору про внесення змін № 4 від
17.08.2012 до договору поруки від 24.09.2008
поручитель зазначив, що ознайомлений
зі змістом кредитного договору і
заперечень щодо нього не має.

Не приймаються також до уваги
посилання скаржника у касаційній
скарзі на те, що Публічне акціонерне
товариство "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" не надсилало йому
вимогу про погашення заборгованості за
кредитним договором, оскільки
відповідно до п. 1.7 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" якщо боржник
(відповідач) заперечує одержання ним
такої вимоги, кредитор (позивач)
зобов'язаний подати господарському
суду докази її надіслання боржникові;
останній, зі свого боку, не позбавлений
права подати докази неодержання ним
вимоги кредитора (наприклад, довідку
підприємства зв'язку про ненадходження
на адресу боржника відповідного
рекомендованого поштового
відправлення); судами попередніх
інстанцій встановлено, що позивачем за
первісним позовом надано до матеріалів
справи копію вимоги та докази її
надсилання відповідачу за первісним
позовом, зокрема, опис вкладення у
цінний лист, реєстр відправлення
цінного листа та фіскальний чек (т. 1 а.
с. 91-93); при цьому, колегія суддів суду
касаційної інстанції погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про те, що лист Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТКС-Євробуд", єдиного
засновника Дочірнього підприємства
"Транспорт", не може бути належним
доказом, у розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК
України, неотримання відповідачем за
первісним позовом вимоги про погашення
заборгованості за кредитним договором.

Всі інші доводи Дочірнього
підприємства "Транспорт" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТКС-Євробуд", викладені в касаційній
скарзі, були предметом дослідження
судів попередніх інстанцій, їм дана
належна оцінка, тому відхиляються як
необґрунтовані та такі, що не
спростовують зроблених судами
висновків. При цьому в частині
встановлення фактичних обставин
справи та переоцінки наявних доказів
касаційна скарга не відповідає вимогам
статті 1117 ГПК України стосовно меж
перегляду справи в касаційній
інстанції.

Беручи до уваги межі перегляду справи в
суді касаційної інстанції та
повноваження останнього, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржувані судові рішення
відповідають вимогам матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства "Транспорт" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТКС-Євробуд" залишити без задоволення,
рішення господарського суду
Львівської області від 06.11.2013 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 у справі
№ 914/602/13-г залишити без змін.

Головуючий суддя
Т.П. КОЗИР

Судді
Н.М. ГУБЕНКО

Л.Б. ІВАНОВА