РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
Справа №
7/5007/1140/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Мамченко Ю.А.

судді Дужич
С.П. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явились

відповідача 1: не з'явились

відповідача 2: Глушакова Г.В.
(довіреність №б/н від 06.06.2013 року);

третьої особи 1, 2, 3, 4: не з'явилися;

третьої особи 5: Радченкова
А.В.(довіреність №б/н від 03.04.2014 року);

третьої особи 6: ОСОБА_3 (довіреність №669
від 12.07.2011 року)

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Потіївського сільського
споживчого товариства на рішення
господарського суду Житомирської
області від 24.12.2013 року у справі
№7/5007/1140/12 (суддя Ляхевич А.А.)

за позовом Потіївського сільського
споживчого товариства

до Радомишльської районної спілки
споживчих товариств (відповідач 1)

Споживчого товариства "Жиско"
(відповідач 2)

за участю третіх осіб на стороні
позивача, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору:

1) Житомирської обласної спілки
споживчих товариств (третя особа 1)

2) Радомишльського міського споживчого
товариства (третя особа 2)

3) Вишевицького сільського споживчого
товариства (третя особа 3)

4) Споживчого товариства "Кочерівське
сільське споживче товариство" (третя
особа 4)

за участю третьої особи на стороні
другого відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ТзОВ "Юридична компанія "Пріорітас"
(третя особа 5)

та за участю третьої особи на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_5 (третя особа 6)

про визнання договору оренди частково
недійсним

ВСТАНОВИВ:

Потіївське сільське споживче
товариство 04.12.2012 року звернулось до
господарського суду Житомирської
області з позовною заявою про визнання
недійсним пункту 2.9 Договору оренди
нежитлового приміщення №10/10-08,
укладеного 10.10.2008 року між
Радомишльською райспоживспілкою та
Споживчим товариством "Жиско" щодо
приміщення універмагу загальною
площею 3170 кв.м., яке знаходиться за
адресою: м.Радомишль, вул.Велика
Житомирська, буд.1/2 /т.1, а.с. 2-5/.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 16.04.2013 року у
справі №7/5007/1140/12 за позовом
Потіївського сільського споживчого
товариства (с.Потіївка, Радомишльський
район, Житомирська область) до 1)
Радомишльської районної спілки
споживчих товариств (м.Радомишль,
Житомирська область), 2) Споживчого
Товариства "Жиско" (м.Обухів Київська
область), за участю третіх осіб на
стороні позивача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Житомирської обласної спілки
споживчих товариств (м.Житомир),
Радомишльського міського споживчого
товариства (м.Радомишль Житомирської
області), Вишевицького сільського
споживчого товариства (с.Вишевичі
Радомишльського району Житомирської
області), Споживчого товариства
"Кочерівське сільське споживче
товариство" (с.Кочерів Радомишльського
району Житомирської області) за участю
третьої особи на стороні другого
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ТзОВ "Юридична компанія "Пріорітас"
(м.Київ) та за участю третьої особи на
стороні відповідачів, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_5 (м.Київ) про визнання договору
оренди частково недійсним - в
задоволенні позову відмовлено /т.2,
а.с.203-206/.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 12 червня 2013
року апеляційну скаргу Потіївського
сільського споживчого товариства на
рішення господарського суду
Житомирської області від 16.04.2013 року у
справі №7/5007/1140/12 - залишено без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін /т.3, а.с.56-64/.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.10.2013 року у справі
№7/5007/1140/12 постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
12.06.2013 року у справі господарського
суду Житомирської області №7/5007/1140/12 та
рішення господарського суду
Житомирської області від 16.04.2013 року у
цій справі скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Житомирської
області /т.3, а.с.146-150/.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 24 грудня 2013
року у справі №7/5007/1140/12 в позові
Потіївського сільського споживчого
товариства (надалі - позивач) до
Радомишльської районної спілки
споживчих товариств (надалі -
відповідач 1) та Споживчого товариства
"Жиско" (надалі - відповідач 2) за участю
третіх осіб на стороні позивача, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: Житомирської обласної спілки
споживчих товариств (надалі - третя
особа 1), Радомишльського міського
споживчого товариства (надалі - третя
особа 2), Вишевицького сільського
споживчого товариства (надалі - третя
особа 3), Споживчого товариства
"Кочерівське сільське споживче
товариство" (надалі - третя особа 4), за
участю третьої особи на стороні
другого відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ТзОВ "Юридична компанія "ПРІОРІТАС"
(надалі - третя особа 5) та за участю
третьої особи на стороні відповідачів,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_5 (надалі - третя
особа 6) про визнання договору оренди
частково недійсним відмовлено /т.4,
а.с.73-79/.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що
зміст оспорюваного пункту 2.9. Договору
оренди (найму) нежитлового приміщення
№10/10-08 від 10.10.2008 року свідчить про
домовленість сторін договору оренди
про відчуження приміщення, переданого
в оренду, а саме: набуття орендарем
права власності на дане приміщення, у
відповідності лише до зазначеного
пункту договору оренди.

Разом з тим, за змістом пункту 5.3.
Положення про громадське майно
(основні засоби) споживчої кооперації
України, затвердженого Постановою
шостих зборів Ради Укоопспілки
сімнадцятого скликання 03.04.2003 року,
продаж майна здійснюється за рішенням
вищого органу управління споживчого
товариства, споживспілки або
уповноваженого ним органу, а будівель і
транспортних засобів іноземного
виробництва (за винятком виробництва
країнами - учасниками СНД), крім того, за
попередньою згодою (постановою)
правління облспоживспілки стосовно
майна споживчих товариств,
райспоживспілок, включаючи майно, яке
обліковується на балансі їх
підприємств.

Суд першої інстанції зауважив, що
Постановою правління Радомишльської
райспоживспілки №51 від 10.10.2008 року,
затвердженою Постановою конференції
споживчої кооперації району від 21.11.2008
року, вирішено передати частину
універмагу Споживчому товариству
"Жиско" саме в оренду, однак, не його
відчуження та/або автоматичне набуття
останнім права власності внаслідок
здійснення ним опоряджувальних
внутрішніх ремонтних робіт в
орендованому приміщенні.

Отже, умова договору оренди (найму)
№10/10-08 нежитлового приміщення,
викладена у пункті 2.9. даного договору,
не узгоджувалась попередньо та не була
схвалена після укладення договору
(доказів протилежного до справи не
подано), а тому, з урахуванням
вищевикладених обставин справи, суд
дійшов висновку про невідповідність
даної умови договору діючим та
обов'язковим для райспоживспілки та її
посадових осіб актам нормативного
характеру Укоопспілки, зокрема,
Положення про громадське майно
(основні засоби) споживчої кооперації
України, затвердженого Постановою
шостих зборів Ради Укоопспілки
сімнадцятого скликання 03.04.2003 року,
оскільки на укладення договору з
відповідною умовою (про фактичну
передачу права власності) особа, яка
вчинила даний правочин, повноважень не
мала.

Зважаючи на наведене, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
відсутність повноважень особи, яка
вчинила правочин (Радомишльської
райспоживспілки в особі голови спілки
ОСОБА_6) на укладення правочину -
Договору оренди (найму) №10/10-08
нежитлового приміщення від 10.10.2008 року
в частині пункту 2.9. даного договору,
відповідно до вимог закону, є підставою
для визнання даного договору у
вищевказаній частині недійсним.

Таким чином, оскільки оспорюваним
пунктом договору оренди передбачено
передачу права частки орендаря
(Радомишльської райспоживспілки) в
праві власності на приміщення,
враховуючи наявність у позивача
майнових прав та інтересів щодо даного
нерухомого майна, суд визнав порушення
прав позивача оспорюваною умовою
пункту 2.9. Договору оренди (найму) №10/10-08
нежитлового приміщення від 10.10.2008 року.

Розглядаючи доводи позивача про
поважність причин пропуску строку
звернення до суду з відповідним
позовом, судом було враховано те, що за
наявності інформації про укладення
договору з 21.11.2008 року, а тим більше,
дізнавшись на засіданні правління
райспоживспілки 16.09.2009 року про
допущення при укладенні договору
певних порушень та невідповідність
змісту вказаного договору умовам
типового договору, позивач мав право
ознайомитись зі змістом даного
договору у повному обсязі, доказів
наявності обставин, які
унеможливлювали ознайомлення з
текстом договору до квітня 2012 року, як
стверджує позивач, останнім не подано.
Так, всупереч наведеним під час
розгляду справи доводам щодо
поважності причин пропуску строку
позовної давності, позивачем не подано
доказів будь-яких звернень до першого
відповідача, зокрема, голови правління
райспоживспілки, щодо надання даного
договору для ознайомлення, як і відмови
останнього надати такий договір.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, позивач -
Потіївське сільське споживче
товариство звернулось до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі /т.4, а.с. 83-86/.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт
зазначає, що рішення місцевого
господарського суду є незаконним,
винесеним при неповному з'ясуванні
обставин справи, що мають значення для
справи, винесеним при недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
винесеним при неправильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права, а висновки суду
викладені у рішенні від 16.04.2013 року, на
думку позивача, не відповідають
фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що
матеріалами справи беззаперечно
доведено, що до квітня 2012 року,
Потіївське ССТ не знало та не могло
знати про включення до договору оренди
від 10.10.2008 року частини приміщення
Універмагу незаконного пункту 2.9., яким
фактично передбачалось відчуження
Універмагу на користь Орендаря,
оскільки 10.10.2008 року голова правління
Потіївського ССТ ОСОБА_7 перебував на
лікарняному, та не був присутнім на
правлінні райспоживспілки; судом
першої інстанції не враховано тієї
обставини, що тільки один ОСОБА_7 в
Потіївському ССТ є посадовою особою, а
інші двоє членів правління
Потіївського ССТ виконують обов'язки
на громадських засадах, не є посадовими
особами, не мають відповідних знань в
галузі права; судом першої інстанції не
враховано, що на конференції 21.11.2008 року
текст договору оренди не озвучувався
взагалі, а лише затверджувався текст
постанови правління від 10.10.2008 року про
передачу частини приміщення в оренду;
господарський суд Житомирської
області не прийняв до уваги тих
обставин, що колишній голова правління
Радомишльської райспоживспілки ОСОБА_6
зловживаючи своїм службовим
становищем, навмисне не надавав членам
правління райспоживспілки текст
договору оренди від 10.10.2008 року і тому
голова Потіївського ССТ ОСОБА_7, як і
інші члени правління райспоживспілки
не мали можливості своєчасно
ознайомитись з текстом договору
оренди.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 24 січня 2014 року
апеляційну скаргу позивача прийнято до
провадження та призначено дату
судового засідання на 19 лютого 2014 року
/т.4, а.с. 82/.

Від відповідача 2 - Споживчого
товариства "Жиско" надійшов відзив на
апеляційну скаргу, відповідно до якого
останній вважає оскаржуване рішення
законним та обґрунтованим, прийнятим у
повній відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
відтак в задоволенні апеляційної
скарги просить відмовити, а судове
рішення у справі залишити без змін /т.4,
а.с. 107-112/. В обґрунтування своєї
правової позиції відповідач 2 зазначає
наступне: позивачем по справі є
Потіївське споживче товариство, а не
громадянин ОСОБА_7, а тому строк
позовної давності має обраховуватися з
дати, коли позивач - Потіївське
сільське споживче товариство, а не
громадянин ОСОБА_7, довідався або міг
довідатися про порушення його прав чи
інтересів; в силу положень пункту 18
статуту Радомишльської
райспоживспілки щонайменше один
представник Потіївського сільського
споживчого товариства був присутній
21.11.2008 року на конференції відповідача
1, а тому Потіївському сільському
споживчому товариству стало відомо про
договір оренди з 21.11.2008 року, коли було
затверджено Постанову правління
Радомишльської райспоживспілки від
10.10.2008 року №51; посилання Позивача на
хворобу голови правління ОСОБА_7 є
безпідставним, оскільки, починаючи з 21
листопада 2008 року, представник
позивача мав об'єктивну можливість
ознайомитися з умовами спірного
Договору, проте не вчинив жодних дій,
спрямованих на ознайомлення із
Договором; протягом строку позовної
давності голова правління позивача мав
відомості про включення до спірного
Договору умов пункту 2.9. та об'єктивну
можливість ознайомлення з ним, якою не
скористався; Договір про розподіл
часток у спільному майні
райспоживспілки від 04.07.2003 року, яким
позивач обґрунтовує своє порушене
право, містить ознаки підроблення, а
тому не є та не може бути документом, на
підставі якого у Потіївського
сільського споживчого товариства
виникають права стосовно будь-якого
майна, в тому числі й нерухомого майна,
яке є предметом договору оренди; умови
пункту 2.9. Договору є відтворенням
положень статті 778 ЦК України, а тому не
суперечать актам цивільного
законодавства України; конференція
споживчої кооперації Радомишльського
району від 04 липня 2003 року згідно
Постанови делегувала правлінню
райспоживспілки право розпорядження
майном райспоживспілки та майна
спільних підприємств райспоживспілки
для вирішення питань по стабілізації
фінансового положення з правом здачі в
оренду, передачі в безкоштовне
користування, продажу.

Розпорядженням Голови Рівненського
апеляційного господарського суду від 18
лютого 2014 року, у зв'язку з тим, що суддя
Саврій В.А. брав участь в розгляді
справи №7/5007/1140/12, рішення по якій
переглядається Рівненським
апеляційним господарським судом,
внесено зміни до складу колегії суддів
та визначено її склад: головуючий суддя
Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя
Тимошенко О.М. /т.4, а.с. 116/.

В судовому засіданні 19 лютого 2014 року
розгляд апеляційної скарги позивача
було відкладено на 12 березня 2014 року
/т.4, а.с. 122/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 12 березня 2014
року, у зв'язку із неявкою
представників позивача, третьої особи
1, третьої особи 2, третьої особи 3 та
третьої особи 4, розгляд апеляційної
скарги було відкладено на 04 квітня 2014
року /т.4. а.с.140-141/.

Від відповідача 1 - Радомишлської
райспоживспілки надійшов відзив на
апеляційну скаргу, відповідно до якого
останній повністю підтримує
апеляційну скаргу, погоджується з
доводами апеляційної скарги та просить
її задоволити /т.4, а.с.149-152/. В
обгрунтування своїх доводів
посилається на доводи зазначені у
апеляційній скарзі.

Третя особа 1 - Житомирська обласна
спілка споживчих товариств надіслала
до Рівненського апеляційного
господарського суду письмові
міркування з приводу апеляційної
скарги №17/142 від 28.03.2014 року /т.4, а.с.155-157/.
В обгрунтування своєї правової позиції
зазначає доводи, які викладені у
апеляційній скарзі. Просить суд
задоволити апеляційну скаргу
Потіївського ССт та скасувати в
повному обсязі рішення господарського
суду Житомирської області від 24.12.2013
року по справі №7/5007/1140/12.

Аналогічні письмові міркування
надійшли також від третіх осіб -
Радомишльського МСТ, Вишевицького ССТ
та Кочерівського ССТ /т.4, а.с.159-161/.

З клопотанням Споживчого товариства
"Жиско" від 19.02.2014 року розгляд
апеляційної скарги здійснювався з
фіксуванням судового процесу за
допомогою технічних засобів, а саме:
Програмно-апаратного комплексу
"Діловодство спеціалізованого суду".

В судовому засіданні 04 квітня 2014 року
оголошувалася перерва до 11 квітня 2014
року /т.4, а.с.163/.

Розпорядженням Голови Рівненського
апеляційного господарського суду від 10
квітня 2014 року, у зв'язку із
перебуванням у відрядженні суддів
Тимошенка О.М., внесено зміни до складу
колегії суддів та визначено наступний
її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А,
суддя Дужич С.П., суддя Огороднік К.М.
/т.4, а.с.178/.

Представники позивача, відповідача 1,
третьої особи 1, третьої особи 2, третьої
особи 3 та третьої особи 4 в судове
засідання не з'явилися. Про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлені належним чином /т.4, а.с.163/.

Враховуючи те, що судом вчинено всі
необхідні дії для належного
повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні за відсутності
представників позивача, відповідача 1
та третіх осіб 1, 2, 3, 4 за наявними у
справі матеріалами, у відповідності до
вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги та відзивів на неї,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що у задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити,
рішення місцевого господарського суду
- залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
10.10.2008 року між Споживчим товариством
"Жиско" (орендар, замовник) та
Радомишльською районною спілкою
споживчих товариств (орендодавець)
укладено Договір оренди (найму)
нежитлового приміщення №10/10-08 /т.1,
а.с.24-30/.

Пунктом 1.1 Договору сторони узгодили,
що орендодавець зобов'язується
передати, а орендар зобов'язується
прийняти у строкове платне
користування (оренду) на умовах,
викладених в цьому договорі і додатках,
що є невід'ємними частинами договору,
приміщення будівлі універмагу за
адресою: м.Радомишль, вул.Велика
Житомирська, 1/2, загальною площею 3170,00
кв.м. (далі - приміщення), та
зобов'язується сплачувати орендну
плату в строки, розмірах та на умовах,
передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 1.3 Договору
орендоване приміщення знаходиться у
власності орендодавця на підставі
свідоцтва на право власності (серія САА
№510775 від 27 грудня 2004 року).

Як вбачається з наявного у справі
Свідоцтва про право власності від 27
грудня 2004 року, серія САА №510775 /т.1,
а.с.13-14/, Радомишльській районній спілці
споживчих товариств (далі -
райспоживспілка) на праві колективної
власності належить в цілому приміщення
універмагу, що знаходиться за адресою:
м.Радомишль, вул.Велика Житомирська, 1/2.
Загальна площа універмагу 6128,7 кв.м..

Відповідно до пункту 1.4 договору, на
дату підписання цього договору за
даним обліку орендодавця балансова
вартість будівлі універмагу з
урахуванням його індексації складає
1090706,86 грн..

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили,
що приміщення передається орендарю
поповерхово згідно з актами
приймання-передачі приміщення в
оренду, в яких відображається
відповідна інформація про приміщення і
його стан, які є невід'ємною частиною
цього договору (додатки №3 та №4 до
договору).

З моменту підписання акту (актів)
приймання-передачі приміщення в оренду
орендар зобов'язується фактично
зайняти приміщення та почати
здійснювати власну господарську
діяльність (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.5 Договору,
допуск орендаря в приміщення
відбувається після підписання акта
прийому-передачі приміщення для
проведення ремонтних (опоряджувальних)
робіт (додаток №2 до договору), в якому
відображається відповідна інформація
про приміщення і його стан.

Вказана передача не означає передачу
приміщення орендодавцем орендарю в
оренду, а є тільки підставою для
допущення та здійснення орендарем
відповідних ремонтних
(опоряджувальних) внутрішніх робіт.

На виконання умов пункту 2.5 Договору,
10.10.2008 року орендодавець передав, а
орендар прийняв приміщення на першому
поверсі будівлі універмагу за адресою
м. Радомишль, вул.Велика Житомирська, 1/2,
загальною площею 3170,00 кв.м. (далі -
приміщення), для проведення ремонтних
(опоряджувальних) робіт,
підтвердженням чого є підписаний та
скріплений печатками представників
обох сторін акт приймання-передачі
приміщення для проведення ремонтних
(опоряджувальних) робіт /т.1, а.с.31/. В
пункті 3 вказаного акту зазначено, що
стан об'єкту оренди на момент передачі
потребує проведення наступних
ремонтних (опоряджувальних) робіт:
ремонтно-будівельні роботи, в тому
числі зовнішнє оздоблення приміщення;
електромонтажні роботи, в тому числі
встановлення зовнішніх мереж
електропостачання; сантехнічні роботи;
встановлення вентиляції; благоустрій
території.

В пункті 2.9 даного договору
встановлено, що опоряджувальні
внутрішні ремонтні роботи в
приміщенні, які виконуються орендарем,
є невід'ємними поліпшеннями і
визнаються сторонами як створення
нової речі. Цим же пунктом сторони
передбачили, що виконані роботи у
будь-якому випадку дають орендарю
право частки у праві власності на
приміщення, з чим орендодавець
погоджується, підписуючи цей договір.

Підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 договору
визначено, що орендар має право
проводити реконструкцію приміщення,
технічне переозброєння, оздоблювальні
роботи, облаштування, поточний ремонт
приміщення за письмовим погодженням
орендодавця.

В пункті 9.1 Договору оренди №10/10-08 від
10.10.2008 року вказано, що строк його дії
становить 1050 (одна тисяча п'ятдесят)
календарних днів з моменту підписання,
тобто з 10 жовтня 2008 року.

Пунктом 16 Статуту Радомишльської
районної спілки споживчих товариств
встановлено, що вищим органом
управління райспоживспілки є
конференція спілки споживчих
товариств району. До повноважень
конференції належить, зокрема,
прийняття рішення про передачу раді
або правлінню райспоживспілки права
володіння, користування та
розпорядження майном райспоживспілки
(п.п."є" п.17 Статуту). Це повноваження
конференції райспоживспілки є
виключним.

Відповідно до абз.2 пункту 18 Статуту
Радомишльської районної спілки
споживчих товариств делегати на
конференції райспоживспілки
обираються з числа пайовиків
загальними зборами (зборами
уповноважених) членів споживчих
товариств, що входять до спілки.

Повноваження Правління Радомишльської
районної спілки споживчих товариств
визначені у пункті 31 Статуту, а саме:
укладає угоди, видає доручення від
імені і у справах райспоживспілки, з
правом передоручення відповідно до
чинного законодавства (п.п. "г");
розглядає питання т а приймає рішення
про надання в операційну оренду
основних засобів райспоживспілки
(п.п."е"); здійснює повноваження щодо
володіння, користування та
розпорядження майном райспоживспілки
за умови делегування таких повноважень
правлінню конференцією
райспоживспілки (п.п."м").

Зі змісту долученої до справи
Постанови Конференції споживчої
кооперації Радомишльського району від
04.07.2003 року /т.2, а.с.54-59/ вбачається, що
Конференція споживчої кооперації
Радомишльського району від 04.07.2003 року
делегувала правлінню райспоживспілки
право розпорядження майном
райспоживспілки для вирішення питань
по стабілізації фінансового положення
з правом здачі в оренду, передачі в
безкоштовне користування, продажу.

Постановою №51 від 10 жовтня 2008 року /т.2,
а.с.52-53/ Правління Радомишльської
районної спілки споживчих товариств
постановило наступні рішення:

- прийняти Споживче товариство "Жиско"
асоційованим членом Радомишльської
райспоживспілки та надало йому в
оренду торгову площу І-ІІ поверхів
Універмагу, який знаходиться за
адресою вул.Велика Житомирська, 1/2,
загальною площею 3170 кв.м. з орендною
платою 20,00грн. за 1кв.м. для здійснення
торгівельної діяльності та
заготівельної діяльності для потреб
пайовиків та населення м.Радомишль
та Радомишльського району;

- надати Споживчому товариству "Жиско"
дозвіл на проведення ремонтних
(опоряджувальних) робіт в приміщенні
Універмагу по вул. Велика Житомирська,
1/2, на об'єкті оренди: а)
ремонтно-будівельні роботи, в тому
числі зовнішнє оздоблення приміщення;
б) електромонтажні роботи, в тому числі
встановлення зовнішніх мереж
електропостачання; в) сантехнічні
роботи; г) встановлення вентиляції; д)
благоустрій території;

- провести фінансування вищевказаних
ремонтних робіт за рахунок СТ "Жиско" в
необхідних на те обсягах (орієнтовна
сума 4 млн. гривень);

- доручити голові правління
Радомишльської райспоживспілки ОСОБА_6
підписати всі необхідні документи,
пов'язані з наданням в оренду
споживчому товариству "Жиско"
приміщення універмагу та наділити
всіма правами власника.

21 листопада 2008 року конференція
споживчої кооперації району
постановила затвердити постанови
зборів Ради райспоживспілки щодо
володіння, користування і
розпорядження майном та з інших питань
господарсько-фінансової діяльності
райспоживспілки та постанови
правління райспоживспілки згідно
додатку /т.2, а.с.109/. У додатку до
постанови конференції від 21.11.2008 року, в
пункті 51 зазначено постанову
Радомишльської районної спілки
споживчих товариств від 10.10.2008 року про
прийняття Споживчого товариства
"Жиско" асоційованим членом
Радомишльської райспоживспілки та про
надання в оренду торгової площі
універмагу СТ "Жиско" /т.2, 110-111/.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість позовних вимог,
заявлених у даній справі,
господарськими судами обох інстанцій
прийнято до уваги вищевикладені
встановлені обставини справи, а також,
у відповідності до статті 111-12 ГПК
України, вказівки, що містяться у
постанові суду касаційної інстанції,
винесеній у даній справі 01.10.2013 року,
якою і було направлено справу №7/5007/1140/12
до господарського суду Житомирської
області на новий розгляд.

Зокрема, Вищий господарський суд
України у своїй постанові від 01.10.2013
року по справі наголосив на
особливостях регулювання відносин,
пов'язаних із створенням і діяльністю
споживчої кооперації, зазначивши, що з
метою правильного вирішення спору
судам керуватись не тільки загальними
положеннями цивільного законодавства,
а і приписами спеціального Закону
України "Про споживчу кооперацію" та
відповідними Статутами споживчих
товариств та споживспілок.

У відповідності до підпункту "м" пункту
31 та пункт 43 Статуту Радомишльської
районної спілки споживчих товариств
рішення правління райспоживспілки з
питань володіння, користування та
розпорядження майном райспоживспілки,
в тому числі і щодо його передачі в
оперативну оренду, здійснюється з
дотриманням нормативних актів
Укоопспілки та попередньо
погоджується з правлінням спілки,
членом якої є райспоживспілка.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, згідно наявних у
справі доказів, укладення договору
оренди приміщення універмагу
Радомишльською райспоживспілкою
попередньо (до дати укладення договору)
та умови такого договору, не
погоджувались з правлінням обласної
спілки споживчих товариств.

Лише листом від 24.10.2008 року №123-17
(наданим у відповідь на лист
райспоживспілки від 17.10.2008 року)
Житомирська обласна спілка споживчих
товариств, членом якої є Радомишльська
районна спілка споживчих товариств,
погодила надання в оренду СТ "Жиско"
частини приміщення універмагу з
дотриманням нормативних актів
Укоопспілки та Статуту
райспоживспілки /т.1, а.с.33/.

Отже, передача в оренду колективного
майна Радомишльської райспоживспілки
повинна відбуватись з дотриманням
вимог чинного спеціального
законодавства про споживчу кооперацію,
затверджених нею Статутів і
розроблених актів нормативного
характеру Укоопспілки, зокрема,
Положення про громадське майно
(основні засоби) споживчої кооперації
України, затвердженого постановою
шостих зборів Ради Укоопспілки
сімнадцятого скликання 03.04.2003 року,
відповідно до пункту 1.2 якого це
Положення є нормативним актом
Укоопспілки, обов'язковим для
виконання споживчими товариствами,
споживспілками, їх підприємствами
(об'єднаннями), іншими суб'єктами
господарювання Центральної спілки
споживчих товариств (Укоопспілки).

У відповідності до пункту 1.4. Положення
про громадське майно (основні засоби)
споживчої кооперації України,
затвердженого Постановою шостих
зборів Ради Укоопспілки сімнадцятого
скликання 03.04.2003 року, володіння,
користування у розпорядження
основними засобами здійснюють вищі
органи управління споживчих товариств
і споживспілок або уповноважені ними
органи згідно з законодавством
України, нормативними актами
Укоопспілки та статутами споживчих
товариств і споживспілок.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону
України "Про споживчу кооперацію" майно
споживчих товариств та їх спілок може
бути продане, передане, здане в оренду,
надане в позичку і безоплатне
тимчасове користування членам
споживчих товариств, державним,
кооперативним та іншим організаціям,
трудовим колективам, окремим
громадянам тільки за рішенням
загальних зборів, конференцій та
з'їздів відповідних спілок або
уповноважених ними органів.

Згідно пункту 4.1. вищеназваного
Положення, оперативна оренда
передбачає передачу орендарю права
користування окремими інвентарними
об'єктами основних засобів, що належать
орендодавцю, на платній основі та на
строк не більший за визначений
власником, без права зміни статусу цієї
операції до закінчення строку дії
договору з обов'язковим поверненням
цим основних засобів орендодавцю.
Право власності на орендовані основні
засоби залишається в орендодавця
протягом усього строку оренди.

Водночас, як уже зазначалось, пункт 2.9.
Договору оренди, укладеного між
відповідачами, визначає, що
опоряджувальні внутрішні ремонтні
роботи в приміщенні, що виконуються
орендарем, є невід'ємним поліпшенням і
визнаються сторонами як створення
нової речі. Виконані опоряджувальні
внутрішні роботи у будь-якому випадку
дають орендарю право частки орендаря
вправі власності на приміщення з чим
орендодавець погоджується, підписуючи
цей договір.

Як вірно зазначено місцевим
господарським судом зміст
оспорюваного пункту договору свідчить
про домовленість сторін договору
оренди про відчуження приміщення,
переданого в оренду, а саме, набуття
орендарем права власності на дане
приміщення, у відповідності лише до
зазначеного пункту договору оренди.

Разом з тим, за змістом пункту 5.3.
Положення про громадське майно
(основні засоби) споживчої кооперації
України, затвердженого постановою
шостих зборів Ради Укоопспілки
сімнадцятого скликання 03.04.2003 року,
продаж майна здійснюється за рішенням
вищого органу управління споживчого
товариства, споживспілки або
уповноваженого ним органу, а будівель і
транспортних засобів іноземного
виробництва (за винятком виробництва
країнами - учасниками СНД), крім того, за
попередньою згодою (постановою)
правління облспоживспілки стосовно
майна споживчих товариств,
райспоживспілок, включаючи майно, яке
обліковується на балансі їх
підприємств.

Судами обох інстанцій встановлено, що
Постановою правління Радомишльської
райспоживспілки №51 від 10.10.2008 року,
затвердженою Постановою конференції
споживчої кооперації району від 21.11.2008
року, вирішено передати частину
універмагу Споживчому товариству
"Жиско" саме в оренду, однак, не його
відчуження та/або автоматичне набуття
останнім права власності внаслідок
здійснення ним опоряджувальних
внутрішніх ремонтних робіт в
орендованому приміщенні.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що умова
договору оренди (найму) №10/10-08
нежитлового приміщення, викладена у
пункті 2.9. даного договору, не
узгоджувалась попередньо та не була
схвалена після укладення договору
(доказів протилежного до справи не
подано), а тому, з урахуванням
вищевикладених обставин справи,
місцевий суд дійшов правильного
висновку про невідповідність даної
умови договору діючим та обов'язковим
для райспоживспілки та її посадових
осіб актам нормативного характеру
Укоопспілки, зокрема, Положення про
громадське майно (основні засоби)
споживчої кооперації України,
затвердженого постановою шостих
зборів Ради Укоопспілки сімнадцятого
скликання 03.04.2003 року, оскільки на
укладення договору з відповідною
умовою (про фактичну передачу права
власності) особа, яка вчинила даний
правочин, повноважень не мала.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою для визнання
правочину недійсним є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Зважаючи на наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що відсутність
повноважень особи, що вчинила правочин
(Радомишльської райспоживспілки в
особі голови спілки ОСОБА_6) на
укладення правочину - договору оренди
(найму) №10/10-08 нежитлового приміщення
від 10.10.2008 року в частині пункту 2.9.
даного договору, відповідно до вимог
закону, є підставою для визнання даного
договору у вищевказаній частині
недійсним.

При цьому, стосовно порушення прав
Потіївського сільського споживчого
товариства оспорюваною умовою
договору, судами враховується
наступне.

Згідно статті 9 Закону України "Про
споживчу кооперацію" власність
споживчої кооперації є однією з форм
колективної власності. Вона
складається з власності споживчих
товариств, спілок, підпорядкованих їм
підприємств і організацій та їх
спільної власності. Кожний член
споживчого товариства має свою частку
в його майні, яка визначається
розмірами обов'язкового пайового та
інших внесків, а також нарахованих на
них дивідендів. Володіння,
користування та розпорядження
власністю споживчої кооперації
здійснюють її органи відповідно до
компетенції, визначеної статутами
споживчих товариств та їх спілок.
Власність спілок споживчих товариств
утворюється з майна, переданого їх
членами, коштів, одержаних від
господарської діяльності підприємств
і організацій спілки, реалізації
цінних паперів та іншої діяльності.
Об'єкти права власності споживчої
кооперації можуть перебувати у
спільному володінні споживчих
товариств та спілок. Їх частка у
власності визначається взаємними
угодами. Суб'єктами права власності
споживчої кооперації є члени
споживчого товариства, трудові
колективи кооперативних підприємств і
організацій, а також юридичні особи,
частка яких у власності визначається
відповідними статутами.

Позивач - Потіївське сільське споживче
товариство є одним із засновників та
членом Радомишльської районної спілки
споживчих товариств. В пункті 39 Статуту
райспоживспілки встановлено, що
об'єкти права власності
райспоживспілки можуть перебувати у
спільному володінні райспоживспілки,
споживчих товариств, що входять до її
складу, облспоживспілки,
республіканської спілки, Укоопспілки,
а також, підприємств, організацій інших
форм власності і фізичних осіб (членів
споживчих товариств та інших громадян);
їх частка у майні визначається
взаємними угодами.

В пункті 42 Статуту райспоживспілки
також зазначається, що суб'єктами права
власності райспоживспілки є її члени,
частка яких у майні визначається
чинним законодавством та нормативними
актами Укоопспілки.

Отже, зміст наведених положень Закону
та Статуту райспоживспілки
безпосередньо передбачає належність
майна райспоживспілки її членам, в тому
числі й позивачу.

Оскільки оспорюваним пунктом договору
оренди передбачено передачу права
частки орендаря (Радомишльської
райспоживспілки) в праві власності на
приміщення, враховуючи наявність у
позивача майнових прав та інтересів
щодо даного нерухомого майна, то судом
першої станції правомірно визнано
порушення прав позивача оспорюваною
умовою пункту 2.9. договору оренди
(найму) №10/10-08 нежитлового приміщення
від 10.10.2008 року.

Поряд з цим, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Правила щодо позовної давності
використовуються для визначення
своєчасності звернення до суду з
позовом про захист цивільного права.

Відповідно до ст. 257, ч.1 ст.261 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки;
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Потіївське сільське споживче
товариство у апеляційній скарзі
посилається на те, що про порушення
його прав, а саме, про укладення
договору оренди частини приміщення
універмагу з оспорюваним пунктом 2.9.,
Потіївське ССТ дізналося у квітні 2012
року. Апелянт вказує, що оскільки 10.10.2008
року голова правління Потіївського ССТ
ОСОБА_7 перебував на лікарняному та не
був присутній на правлінні
райспоживспілки, що підтверджується
відсутністю підпису представника
Потіївського ССТ на тексті постанови
правління райспоживспілки №51 від
10.10.2008 року. Вказує, що на конференції
21.11.2008 року текст договору оренди не
озвучувався взагалі, а лише
затверджувався текст постанови
правління від 10.10.2008 року про передачу
частини приміщення в оренду, тобто, всі
вважали, що договір укладено з
дотриманням вимог законодавства
споживчої кооперації. Також, текст
договору оренди від 10.10.2008 року не
озвучувався та не досліджувався на
засідання правління райспоживспілки
16.09.2009 року коли було прийнято
постанову №43, а лише головою
райспоживспілки ОСОБА_6 було зазначено,
що при укладанні договору оренди не
дотримано ряд вимог типового договору
оренди, а також, що договір оренди
знаходиться в матеріалах справи, тому
надати його немає можливості.

Однак колегія суддів не може
погодитися з такими доводами апелянта
та погоджується з висновками
зробленими судом першої інстанції з
огляду на наступне.

Позивачем по справі є Потіївське
сільське споживче товариство, а не
громадянин ОСОБА_7, а тому строк
позовної давності має обраховуватися з
дати, коли позивач - Потіївське
сільське споживче товариство,
довідався або міг довідатися про
порушення його прав чи інтересів, а не
громадянин ОСОБА_7.

Статтею 92 Цивільного кодексу України
встановлено, що юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Відповідно до пункту 16 Статуту
Радомишльської районної спілки
споживчих товариств вищим органом
управління райспоживспілки є
конференція спілки споживчих
товариств району.

В силу положень пункту 18 Статуту
Радомишльської райспоживспілки
щонайменше 1 представник Потіївського
сільського споживчого товариства був
присутній 21.11.2008 року на конференції
відповідача 1, а тому позивачу -
Потіївському сільському споживчому
товариству стало відомо про договір
оренди з 21.11.2008 року, коли було
затверджено постанову правління
Радомишльської райспоживспілки від
10.10.2008 року №51.

Крім того, у Постанові правління
Радомишльської райспоживспілки №43 від
16.09.2009 року (т.2 а.с.62) було встановлено,
що "При заключенні договору з СТ "Жиско"
на передачу в оренду 1 поверху
Універмагу правлінням РСС було не
дотримано ряд вимог типового договору
оренди, що дало можливість орендарю
після проведення певних ремонтних
робіт направити позовну заяву до
господарського суду про визнання права
спільної власності на універмаг".
Зазначена постанова містить підпис
голови правління Потіївського
сільського споживчого товариства
ОСОБА_7.

Таким чином, позивач - Потіївське ССТ
довідалось про укладення договору
оренди №10/10-09 від 10.10.2008 року 21.11.2008 року
і відповідно з цієї дати позивач міг
ознайомитися з його змістом.

Відтак, постанова Радомишльської
райспоживспілки №43 від 16.09.2009 року
спростовує доводи Позивача про те, що
Потіївське ССТ довідалось про зміст
договору оренди лише у квітні 2012 року.

Таким чином, суд першої станції дійшов
вірного висновку, що на момент
звернення з позовом до суду (04.10.2012 року)
позивачем було пропущено позовну
давність.

Статтею 267 вказаного Кодексу
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Про застосування строку позовної
давності у суді першої інстанції було
заявлено другим відповідачем по справі
- СТ "Жиско" у заяві про застосування
позовної давності /т.2, а.с.197-199/, а також
письмових поясненнях /т.4, а.с.67-68/.

При цьому, розглядаючи доводи позивача
про поважність причин пропуску строку
звернення до суду з відповідним
позовом, судами враховується те, що за
наявності інформації про укладення
договору з 21.11.2008 року, а тим більше,
дізнавшись на засіданні правління
райспоживспілки 16.09.2009 року про
допущення при укладенні договору
певних порушень та невідповідність
змісту вказаного договору умовам
типового договору, позивач мав право
ознайомитись зі змістом даного
договору у повному обсязі, доказів
наявності обставин, які
унеможливлювали ознайомлення з
текстом договору до квітня 2012 року, як
стверджує позивач, останнім не подано.

Так, всупереч наведеним під час
розгляду справи доводам щодо
поважності причин пропуску строку
позовної давності, скаржником не
подано доказів будь-яких звернень до
першого відповідача (та, зокрема,
голови правління райспоживспілки) щодо
надання даного договору для
ознайомлення, як і відмови останнього
надати такий договір.

Як роз'яснено у пункті 2.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 року №10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів", питання щодо
поважності причин пропуску строку
позовної давності, тобто, наявності
обставин, які з об'єктивних, незалежних
від позивача підстав унеможливлювали
або істотно утруднювали своєчасне
подання позову, вирішується
господарським судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
наявних фактичних даних про такі
обставини. Щодо фізичної особи
(громадянина) підтверджені тяжке
захворювання, тривале перебування поза
місцем свого постійного проживання
(наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно
підприємства (установи, організації)
зазначені обставини не можуть братися
судом до уваги.

Враховуючи вищенаведене, місцевий
господарський суд прийшов до
правильного висновку про відсутність
доказів на підтвердження будь-яких
правових підстав для визнання
поважними причин пропуску строку
позовної давності для звернення з
даним позовом до суду. Судами
встановлено порушення прав позивача,
проте, пропуск останнім строку
позовної давності для подачі даного
позову, є підставою для відмову у
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності, про застосування якої
заявлено іншою стороною у справі.

Відповідно до пункту 1 статті 103
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та зважаючи на наявні в
матеріалах справи докази, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
можуть бути підставою для скасування
рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Житомирської області від 24.12.13 р. у
справі №7/5007/1140/12 залишити без змін,
апеляційну скаргу Потіївського
сільського споживчого товариства - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 7/5007/1140/12 повернути
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Огороднік К.М.