КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р. Справа№ 910/24175/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від позивача: представник Вербовецька
Я.І.- за довіреністю.

Від відповідача: представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 10.02.2014 року

у справі №910/24175/13 (Суддя Марченко
О.В.)

за позовом Комунального
підприємства "Дирекція по
обслуговуванню

нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каупер"

про стягнення 4 773,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Комунальне
підприємство "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва" звернулось
до Господарського суду м. Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каупер" про
стягнення 4 773,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
правил визначення вартості
будівництва ДБН Д.1.-1-2000 за договором
підряду від 09.12.2009 року № 09/12-2009,
внаслідок чого позивачу було завдано
збитки у розмірі 4 773,04 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 10.02.2014 року у даній справі у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на ті самі
підстави, що й у позовній заяві.

Відповідачем не використано наданого
йому законом права на участь його
представника у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції. Причин неявки
суду не повідомлено. Матеріали справи
містять докази належного повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає за можливе розглядати
справу у відсутності представника
відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, судова колегія встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.12.2009 року між Комунальним
підприємством "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва" (замовник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Каупер" (підрядник)
укладено Договір підряду на виконання
ремонтних робіт № 09/12-2009, за умовами
якого підрядник зобов'язався виконати
і здати в установлений термін
оздоблювальні роботи на об'єкті
"нежитлове приміщення" за адресою: м.
Київ, вул. Вербицького, 32, а замовник
зобов'язався надати підрядникові фронт
робіт; передати передбачену Договором
документацію; прийняти належно
виконані роботи та оплатити їх згідно з
Договором.

Відповідно до п. 6.3 Договору кошторис
погоджується сторонами на час
підписання замовлення на виконання
робіт.

У п. 3.1 Договору сторони зазначили, що
орієнтовна вартість робіт згідно з
розрахунком договірної ціни (кошторис),
що є невід'ємною частиною Договору,
складає: 47 016 грн. У тому числі ПДВ 20%: 7
836 грн.; остаточна вартість робіт
уточнюється сумою актів виконаних
робіт.

Пунктом 14.1 Договору передбачено, що
Договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє протягом одного
року.

Матеріали справи свідчать про те, що
між сторонами було укладено додаткову
угоду № 1 до Договору від 04.01.2010 року, у
3.1 якої зазначено, що вартість робіт
згідно з розрахунком договірної ціни
(кошторис), що є невід'ємною частиною
Угоди складає 32 196,56 грн., у тому числі
ПДВ 20 % - 5 366,09 грн. Остаточна вартість
робіт уточнюється сумою актів
виконаних робіт.

Крім того, між сторонами було також
укладено додаткову угоду № 2 до
Договору від 20.04.2010 року, відповідно до
якої вартість робіт згідно з
розрахунком договірної ціни (кошторис),
що є невід'ємною частиною Угоди складає
43 539,60 грн., у тому числі ПДВ 20% - 7 256,60 грн.
остаточна вартість робіт уточнюється
сумою актів виконаних робіт.

Як передбачено ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з
положеннями ст. 526 ЦК України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

За приписами ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

В силу ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов Договору позивачем були
виконані, а позивачем прийняті і
оплачені роботи на загальну суму 122 752,16
грн., про що свідчать акти
приймання-передачі виконаних робіт від
24.12.2009 року, від 19.01.2010 року, від 17.05.2010
року, які підписані та скріплені
печатками обох сторін, що не
заперечується сторонами у справі.

Спір у справі виник внаслідок того, що
Державною фінансовою інспекцією в м.
Києві 02.07.2013 року було складено акт від
№ 11-30/1491 ревізії
фінансово-господарської діяльності
Комунального підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва" за період
з 01.09.2009 року по завершений звітний
період 2013 року (далі - Акт ревізії),
відповідно до якого було виявлено
порушення щодо правильності
застосування норм, коефіцієнтів та
розцінок.

Матеріали справи свідчать про те, що
Актом ревізії встановлено, що
відповідно до пункту 10.6 Акту ревізії
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Каупер" було
порушено підпункт 1.4.2 пункту 1.4 Правил
визначення вартості будівництва (ДБН Д.
1.1-1-2000), затверджених наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики від
27.08.2000 № 174, в результаті чого завищено
трудомісткість робіт та як наслідок -
завищено розмір кошторисного прибутку
і коштів на покриття адміністративних
витрат, чим було завдано збитки
Комунальному підприємству "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва" на суму 2
002,75 грн. (оскільки в актах
приймання-передачі виконаних робіт
застосовано розцінку Р20-39-1 "очистка
помещений от мусора", в якій враховано:
розцінку Р20-43-1 "погрузка мусора
вручную" і розцінку с311-30-м "перевозка
мусора до 30 км") та на суму 2 770,29 грн.
(оскільки в актах приймання-передачі
виконаних робіт застосовано розцінки
Р11-59-3 "беспесчаное покрытие стен" та
Р11-60-2 "шпатлевание потолков шпат
левкой", проведення робіт за якими
передбачено розцінками Р12-49-3
"улучшеная окраска
поливинилацетатными
водоємульсионными составами стен" та
Р12-49-4 "улучшенная окраска
поливинилацетатными
водоємульсионными составами
потолков"); акти приймання виконаних
підрядних робіт з боку замовника
підписані колишнім директором
Комунального підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва" ОСОБА_3
Отже, виходячи з цього, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Каупер"
завдало збитки Комунальному
підприємству "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва" на
загальну суму 4 773,04 грн. (2 002,75 грн. + 2 770,29
грн.).

Також, Державною фінансовою інспекцією
в місті Києві складено вимогу від 16.07.2013
року № 26-11-1414/9474 про усунення виявлених
ревізією порушень, відповідно до
пункту 5 якої Комунальне підприємство
"Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
м. Києва" зобов'язано забезпечити
стягнення коштів у сумі 33 180,00 грн. з
відповідних підрядних організацій, з
яких 4 773,04 грн. - збитки, завдані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Каупер".

Статтею 224 ГК України передбачено, що
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

За приписами ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Тобто, обов'язковими умовами
покладення відповідальності на винну
сторону є наявність збитків, наявність
порушення з боку цієї особи
причинно-наслідкового зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено збитки.

Таким чином, збитки - це об'єктивне
зменшення будь-яких майнових благ
особи, що обмежує його інтереси, як
учасника певних відносин і
проявляється у витратах, зроблених
особою, втраті або пошкодженні майна, а
також не одержаних особою доходів, які
б вона одержала при умові правомірної
поведінки особи.

Обов'язковою умовою покладення
відповідальності має бути
безпосередній причинний зв'язок між
вчиненими порушеннями і збитками.
Збитки є наслідком, а допущення
порушення - причиною.

Підставою для відшкодування понесених
збитків є спричинення їх внаслідок
вчиненого порушення, тобто наявності
прямого причинно-наслідкового зв'язку
між діями однієї сторони та зменшення
майнових прав іншої.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов підписаних між
сторонами Договору та Додаткових угод
№№ 1 і 2 Комунальним підприємством
"Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
м. Києва" було затверджено та
узгоджено: локальний кошторис на
оздоблення та сантехнічні роботи у
сумі 47 016 грн.; локальний кошторис №
02-001-001 на ремонтні роботи на вул.
Вербицького, 32 у сумі 32 196,56 грн.;
локальний кошторис на ремонтні роботи
у сумі 43 540,00 грн.

Як встановлено вище, роботи
відповідачем виконані належним чином,
а позивачем прийняті і оплачені.

Матеріали справи не містять доказів
того, що Договір підряду на виконання
ремонтних робіт № 09/12-2009 від 09.12.2009 року
визнавався у судовому порядку
неукладеним або недійсним в частині
розрахунків.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що виявлені
перевіркою Державної фінансової
інспекції в м. Києві порушення не
впливають на умови договірних відносин
сторін і не можуть їх змінювати.

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від 22.01.2013 № 3-69гс 12, яка
згідно з приписами статті 11128 ГПК
України є обов'язковою для всіх судів
України.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем належними та допустимими
доказами не спростовані встановлені
вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова
колегія вважає, що місцевим
господарським судом повно і всебічно
з'ясовані всі обставини справи та
надано їм належну правову оцінку,
рішення місцевого господарського суду,
яким у позові відмовлено, відповідає
чинному законодавству та матеріалам
справи; колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району м. Києва" на
рішення Господарського суду м. Києва
від 10.02.2014 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 10.02.2014 року у справі № 910/24175/13 - без
змін.

3. Матеріали справи № 910/24175/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська