м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1994/14 09.04.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Альфа
Страхування»

до Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія»

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 14 768,25 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача: Сологуб О.В. -
представник за довіреністю № 937 від
11.11.2013;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 09.04.14, в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа Страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Гарантія»
про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 14 768,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
СК «Альфа Страхування» на підставі
договору добровільного страхування
автотранспорту № 046.0448269.049 від 04.03.13,
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «Skoda Octavia А5», державний номер
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «Toyota Carina», державний номер
НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у
скоєнні ДТП, була застрахована
Приватним акціонерним товариством
«Страхове товариство «Гарантія»,
позивачем було направлено останньому
регресну вимогу № 16-10/2013Р. Враховуючи,
що відповідачем не відшкодовано
заявлену суму збитків, позивач просить
стягнути з відповідача суму страхового
відшкодування у розмірі 14 768,25 грн.

Ухвалою суду від 10.02.14 порушено
провадження у справі № 910/1994/14 та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 19.03.14.

У судове засідання 19.03.14 представник
позивача з'явився, надав документи на
виконання вимог ухвали суду, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки представника не повідомив, хоча
про час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення 178.

Ухвалою суду від 19.03.14 розгляд справи
було відкладено на 09.04.14 у зв'язку з
неявкою представника відповідача та
неподанням ним витребуваних судом
доказів.

07.04.14 через канцелярію суду від
відповідача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду від 19.03.14 та
відзив на позов, відповідно до якого
відповідач позовні вимоги визнав
частково за виключенням розміру
франшизи за полісом АЕ/0565427, яка складає
1000,00 грн.

У судове засідання 09.04.14 з'явився
представник позивача, позовні вимоги
підтримав. Відповідач в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки представника не повідомив, хоча
про час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення 332.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку про
достатність матеріалів справи для її
розгляду по суті за відсутності
представника відповідача.

Судом заслухані пояснення
представника позивача, досліджені
надані суду докази та матеріали. В
результаті дослідження наданих суду
доказів та матеріалів, суд встановив:

За договором добровільного
страхування ризиків, пов'язаних з
експлуатацією наземного транспортного
засобу № 046.0448269.049 від 04.03.2013р. ПрАТ «СК
«Альфа Страхування» було застраховано
автомобіль «Skoda Octavia А5», державний
номер НОМЕР_1 (п. 5 договору),
страхувальник - ОСОБА_2,
вигодонабувачем по договору є ПАТ
«Кредобанк», строк дії договору з 07.03.13
по 06.03.14.

Згідно довідки ВДАІ Львівського
міського управління ГУМВС України у
Львівській області № 9170072, 12.03.2013р. у
м. Львові на проспекті Чорновола, мала
місце дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення за участю наступних
автомобілів: «Skoda Octavia А5», державний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 під
його керуванням, «Toyota Carina», державний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під
керуванням ОСОБА_4, «Audi 80» державний
номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_5, під
керуванням ОСОБА_6.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_4 п. 10.9 Правил дорожнього
руху України, якого визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 08.04.2013р. справа № 466/2228/13-п.

Загальний розмір матеріальної шкоди,
завданого власнику транспортного
засобу «Skoda Octavia А5», державний номер
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження
при ДТП, відповідно до висновку № 4328/13
експертного авто товарознавчого
дослідження від 05.04.13, що складений
експертом ОСОБА_7 (свідоцтво НОМЕР_4 від
23.02.05), складає 15 630,47 грн..

За страховим випадком - ДТП що сталась
12.03.2013р. за участю застрахованого
автомобіля, згідно складеного
страхового акту № 0833.206.13.01.01 від 04.07.2013р.
за договором страхування № 046.0448269.049
від 04.03.2013р. визначено суму страхового
відшкодування в загальному розмірі
14768,25 грн., виплата якого
підтверджується платіжним дорученням
№ 14589 від 18.07.2013р.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування»та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
«Toyota Carina», державний номер НОМЕР_2,
підтверджується постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 08.04.2013р. справа № 466/2228/13-ц.

Пунктом 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» (в
редакції закону на час настання
страхового випадку) передбачено, що
виплата страхового відшкодування
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування,
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та
громадянином ОСОБА_3 як
страхувальником (поліс серії АЕ № 0565427,
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів зі строком дії з
14.11.2012 р. до 13.05.2013р. включно,
забезпечений транспортний засіб -
автомобіль «Toyota Carina», державний номер
НОМЕР_2, ліміт відповідальності за
заподіяну шкоду майну становить 50000,00
грн., розмір франшизи 1000 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Skoda Octavia
А5», державний номер НОМЕР_1, відповідно
до положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до ПАТ «СК «УНІКА»
як страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
страхування № 046.0448269.049 від 04.03.2013р,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до ПрАТ «Страхове
товариство «Гарантія» як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся
за відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль «Skoda Octavia А5», державний
номер НОМЕР_1 .

В розумінні положень Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

В даному випадку сума заявлена до
стягнення з відповідача є сумою
страхового відшкодування виплаченого
позивачем на умовах договору
страхування, що укладений між
позивачем та страхувальником у
відношенні транспортного засобу, який
було пошкоджено в ДТП, натомість право
регресу до страховика винної особи
переходить саме по розміру збитків
завданих пошкодженому автомобілю в
межах фактичних витрат страховика.
Саме розмір збитку обмежується
фактичними витратами страхової
компанії, а не визначається такий
розмір сумою виплаченого страхового
відшкодування.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс АЕ №
0565427) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000 грн., франшиза - 1000
грн..

Таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем
за вирахуванням франшизи: 14768,25 грн. - 1000
грн. = 13768,25 грн.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»та обмежується
укладеним договором страхування, в
свою чергу зазначеним законом випадки,
коли шкода не відшкодовується
страховиком (або МТСБУ) визначені у ст.
32 і доказів наявності таких суду не
представлено.

Згідно порядку виплати страхового
відшкодування відповідно до положень
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» відповідно до
ст. 35 (п. 35.1) закону, для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

У відповідності до вимог ст. 36 (п. 36.2)
закону: страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо у зв'язку з відсутністю
документів, що підтверджують розмір
заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не
може оцінити її загальний розмір,
виплата страхового відшкодування
(регламентна виплата) здійснюється у
розмірі заподіяної шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, підстави вважати
порушеними права позивача
відповідачем при невиплаті суми
страхового відшкодування на користь
позивача є саме неотримання коштів від
відповідача протягом зазначених
строків від дня отримання страховою
компанією регресної вимоги,
неприйняття рішення про здійснення
страхового відшкодування чи про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування. Невиконання вказаних
вимог є підставою для звернення до суду
та стягнення зазначеної суми коштів
згідно судового рішення.

Заява про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу за вих.
№ 16-10/2013Р від 22.10.2013р. міститься в
матеріалах справи, а її отримання
відповідачем підтверджено копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення №
085 від 24.10.2013р..

Враховуючи не здійснення виплати
відповідачем на користь позивача
згідно вказаної вимоги, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 13768,25 грн.

Судові витрати позивача про сплату
судового збору відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» (01601 м. Київ, Печерський
узвіз, буд. 3, ідентифікаційний код
14229456) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа Страхування» (01025 м.
Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6,
ідентифікаційний код 30968986) 13 768
(тринадцять тисяч сімсот шістдесят
вісім) грн. 25 коп. страхового
відшкодування в порядку регресу, 1 703
(одну тисячу сімсот три) грн. 29 коп.
судових витрат.

3. В частині позовних вимог про
стягнення 1000,00 грн. відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.04.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.