ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року Справа №
904/8973/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.
(доповідач)

суддів: Чоха Л.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання:
Ревкова Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лапай О.В., представник,
дов. № 577/17 від 27.12.13

від відповідача: Івах Є.В., представник,
дов. № б/н від 08.01.24

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія" Дніпроінмед" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року по справі № 904/8973/13

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Українська акціонерна
страхова компанія "АСКА", м.Донецьк

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія" Дніпроінмед",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 48 098, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014р.
(суддя Рудь) позов задоволено. Стягнуто
з відповідача на користь позивача 48 098
грн. страхового відшкодування та 1 720,50
грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване
наявністю правових підстав для виплати
страхового відшкодування в порядку
регресу; обґрунтованістю вимог
позивача.

Не погодившись з рішенням,
відповідач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення від 30.01.2014р.
та відмовити в позові.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що в порушення вимог ст. ст. 22,
29 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності наземних
транспортних засобів", сума страхового
відшкодування, здійсненого позивачем,
перевищує оцінену, згідно звіту про
оцінку, шкоду.

Суд безпідставно дійшов висновку про
те, що позивачу мають бути відшкодовані
його реальні затрати понесені ним при
відшкодуванні за договором майнового
відшкодування, тому що порядок та
розмір відшкодування шкоди за
договором майнового страхування
встановлено договором між позивачем та
потерпілою особою, а порядок та розмір
страхового відшкодування за полісом
АВ/6206725 встановлюється Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Дніпроінмед» прийняло на себе
зобов'язання відшкодування не
будь-яких видатків позивача
передбачених договором КАСКО, а лише в
межах та у спосіб встановлений Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Скаржник зазначає, що судом не надано
правової оцінки посиланням
відповідача на статтю 37 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до якої Підставою
для відмови у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати) є:
... неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж: одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Донецька,
дорожньо-транспортна пригода сталася 05
квітня 2012 р. 29 серпня 2013 року на адресу
відповідача було направлено заяву на
виплату страхового відшкодування.
Заява була подано через один рік та
чотири місяці після
дорожньо-транспортної пригоди, а отже,
у відповідності до статті 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» зазначене є підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
та його представник в судовому
засіданні зазначили, що позивач на
підставі договору страхування
транспортного засобу, укладеного з ТОВ
«Метінвест Холдінг», настанням
страхового випадку та відповідно до
рахунку-фактури було виплачено ТОВ
«СКФ» (станція технічного
обслуговування) страхове
відшкодування у розмірі 48 608 грн. Тому
до позивача перейшло право вимоги
відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27
Закону України «Про страхування».
Виходячи з вимог ч.2, 3, ст.22, ст.1166, ч.2
ст.1192 ЦК України. розмір реальних
збитків не може бути меншим реальної
вартості робіт виконаних або таких, які
особа, яка зазнали збитків, мусить
виконати з метою відновлювання
пошкодженої речі. Що стосується строку
звернення, то перебіг позовної
давності починається. відповідно до ч.1.
ст.261 ЦК України, від дня коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Постанову суду, з
якої стало відомо, що ДТП трапилася з
вини ОСОБА_3, позивач отримав 28.08.2013р. і
наступного дня відповідачу була
надіслана заява про виплату страхового
відшкодування. Просять залишити
рішення суду без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм чинного
законодавства при винесенні рішення
суду, встановила наступне.

27.12.2011 року ПрАТ «УАСК АСКА» укладено
договір № 2984976 про страхування
транспортного засобу з ТОВ «Метінвест
холдінг».

Застрахованим майном за вказаним
договором є автомобіль марки «Ауді»
державний номер НОМЕР_1.

Згідно умов Договору відповідач
зобов'язався у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
позивачу страхову виплату, на умовах та
в строки, передбачені договором( п.3.7.5
Договору).

За цим договором ризик « шкода »
застраховано на наступних підставах:
пошкодження чи втрата транспортного
засобу, в т.ч. дорожньо-транспортна
пригода.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, якому належить автомобіль
«Hyundai» державний номер НОМЕР_2,
застрахована у відповідача, що
підтверджується полісом № АВ/6206725..

Згідно витягу з централізованої бази
даних МТСБУ ліміт за полісом АВ/6206725
складає 50 000, 00грн., а франшиза - 510, 00 грн.

05.04.12р. о 18:15 год. у Київському районі м.
Донецька по вул. Челюскінцев, напроти
буд. № 275 сталася дорожньо-транспортна
пригода (ДТП) за участю автомобіля
марки «Hyundai» державний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки
«Ауді» державний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_4.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 23.05.12р. по справі №
3/0523/1677/2012 встановлено, що ДТП сталась з
вини ОСОБА_3, який в порушення правил
дорожнього руху не надав переваги в
русі та скоїв зіткнення з автомобілем
марки «Ауді» державний номер НОМЕР_1,
внаслідок чого автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Відповідно до висновку № 190/4 від 24.04.12р.
автотоварознавчого дослідження по
факту спричинення пошкодження
автомобілю «Ауді А6» державний номер
НОМЕР_1, вартість відновлювального
ремонту автомобіля після його
пошкодження при ДТП, складає 44 481 грн.49
коп. що підтверджується також
ремонтною калькуляцією № 158/04/12 від
25.04.12р. ( а.с. 16).

Згідно рахунку-фактури № 109 від 10.04.2012р.,
виставленого ТОВ «СКФ» вартість
ремонту автомобіля «Ауді» складає 48 608
грн.

Відповідно до заяви ТОВ «Метінвест
Холдінг» про пошкодження
транспортного засобу за договором
страхування транспортного засобу від
06.04.12.12р., рахунку-фактури № 109 від
10.04.12р., страхового акту № 2455 від 14.05.12р.,
позивач, на виконання умов договору
страхування транспортного засобу
№2984976 від 27.12.11р., здійснив страхове
відшкодування в розмірі 48 608 грн. 00 коп.,
що підтверджується платіжними
дорученнями № 4116 від 16.05.12р., № 4040 від
17.05.12р., №4074 від 18.05.12р.

29.08.13р. позивач звернувся до
відповідача, як до особи, яка в межах
ліміту відповідальності відповідає за
шкоду заподіяну третій особі
страхователем - ОСОБА_3, з заявою про
виплату страхового відшкодування, в
якому просив здійснити відшкодування у
сумі 48 608 грн.

Відповідач виплату не здійснив. У
зв'язку з цим позивач звернувся до суду
та просив стягнути з відповідача 48 098
грн.

Відповідно до ст.993 ЦК України, ст..27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів регулюються
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі Закон),
який спрямований на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації наземних транспортних
засобів на території України.

Згідно п.22.1. ст. 22 Закону, при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до страхової суми
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону, у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Таким чином, дана норма Закону
зобов'язує відповідача відшкодувати
витрати пов'язані саме з
відновлювальним ремонтом, а не витрати
визначені автотоварознавчим
дослідженням, як зазначає апелянт в
апеляційній скарзі. При цьому також
повинен враховуватися знос автомобіля.

Як вбачається з висновку авто
товарознавчого дослідження, знос
автомобіля «Ауді» складає 0% (а.с.21 об.)

Вартість відновлювального ремонту
складає 40 608 грн.

Відповідно до ч.2 п.12.1. ст. 12 Закону,
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Полісом передбачена франшиза у розмірі
510 грн.

Тому з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 48 098 грн.

Дана сума обґрунтовано стягнута
господарським судом.

З вищенаведених підстав апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.
Рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 101 - 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія" Дніпроінмед" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року по справі № 904/8973/13 залишити без
змін.

Повний текст постанови складено
11.04.2014р.

Головуючий: __________________
С.Г. Антонік

Судді: __________________
Л.В.Чоха

__________________
Л.О.Чимбар