Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
УХВАЛА

" 17 " квітня 2014 року
справа № 927/1240/13

За заявою боржника: Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз»14021, м. Чернігів, вул.
Любецька, 68Стягувач: Публічне
акціонерне товариство «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України»01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6про визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню

Суддя А.С.Сидоренко

Представники сторін:

від стягувача: не з'явився

від боржника: Корнєва О.В. - юриск-т, дов.
від 14.01.2014р. № 18/109

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз» (надалі - Боржник) подано
заяву про визнання наказу
господарського суду Чернігівської
області, виданого 25.03.2014р. на примусове
виконання рішення господарського суду
Чернігівської області від 14.11.2013р. та
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014р. по
справі № 927/1240/13, таким, що не підлягає
виконанню.

В обґрунтування поданої заяви Боржник
посилається на те, що 28.01.2014р. між ним та
публічним акціонерним товариством
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (надалі - Стягувач)
була укладена додаткова угода № 9 до
договору купівлі - продажу природного
газу від 31.01.2011р. № 14/133/11, якою сторони
передбачили, що остаточний розрахунок
за фактично переданий газ за договором
здійснюється до 31.01.2014р.

З урахуванням внесених до даного
договору змін, на момент набрання
законної сили рішенням господарського
суду Чернігівської області від 14.11.2013р.
по справі № 927/1240/13, яким було
присуджено до стягнення з Боржника на
користь Стягувача три проценти річних
з простроченої суми в розмірі 211 978,05
грн. та 4 239,56 грн. судового збору, у
Боржника фактично не виникло обов'язку
по остаточному розрахунку за переданий
газ, тобто прострочення боржника не
відбулось.

На думку боржника, дана обставина є
підставою для визнання наказу таким, що
не підлягає виконанню.

Стягувач заперечень проти поданої
Боржником заяви не надав, представника
в судове засідання не направив. Про
дату, час та місце розгляду заяви був
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення №
671.

У відповідності з ст. 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд розглядає заяву в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і виносить ухвалу. Неявка
стягувача і боржника не є перешкодою
для розгляду заяви.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважного представника Боржника,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення заяви по суті, господарський
суд ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 14.11.2013р. по
справі № 927/1240/13 частково задоволені
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» та присуджено до стягнення з
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз» 211 978 грн. 05 коп. три
проценти річних з простроченої суми та
4 239 грн. 56 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014р.
рішення господарського суду
Чернігівської області від 14.11.2013р. по
справі № 927/1240/13 залишено без змін.

На примусове виконання вказаних вище
судових рішень 25.03.2014р. був виданий
відповідний наказ.

28 січня 2014 року між публічним
акціонерним товариством «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» в особі заступника директора
департаменту реалізації газу Костюка
С.М., що діяв на підставі довіреності
від 31.12.2013р. № 14-254, та публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз» в особі голови правління
Ярової А.А. була укладена додаткова
угода № 9 до Договору, якою абз. 2 п. 5.1 ст.
5 «Порядок та умови проведення
розрахунків» Договору викладено у
наступній редакції: «Остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
за Договором здійснюється до 31.01.2014р.».

У відповідності з п. 3 додаткової угоди
від 28.01.2014р. № 9 до Договору, дана
додаткова угода набуває чинності з
моменту її підписання сторонами,
скріплення їх підписів печатками
сторін та поширює дію на відносини, що
фактично склалися між сторонами з 01
січня 2011 року.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628, ст. 631
Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Договір набирає чинності з моменту
його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови
договору застосовуються до відносин
між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Частково задовольняючи позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України», господарський суд
виходив з того, що п. 5.1 договору купівлі
- продажу природного газу від 31.01.2011р. №
14/133/11 (надалі - Договір) передбачено, що
остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 15-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу, а Боржник припустився
прострочення виконання зобов'язання по
оплаті поставленого газу.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 651, ч.
ч. 1, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України,
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У разі зміни договору зобов'язання
сторін змінюються відповідно до
змінених умов щодо предмета, місця,
строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни.

Враховуючи те, що на момент набрання
законної сили рішенням господарського
суду Чернігівської області від 14.11.2013р.
по справі № 927/1240/13, сторонами було
внесено зміни до Договору шляхом
укладення додаткової угоди від 28.01.2014р.
№ 9, якою було змінено строк
остаточного розрахунку за поставлений
газ, зважаючи на досягнення сторонами
домовленості про поширення дії
додаткової угоди на відносини, що
фактично склалися між сторонами з 01
січня 2011 року, господарський суд дійшов
висновку, що в даному випадку
прострочення боржника не відбулось.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Оскільки, обов'язок боржника по сплаті
трьох процентів річних з простроченої
суми припинився по причині зміни
сторонами умов договору щодо строків
розрахунку за поставлений газ,
господарський суд вважає заяву
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз» обґрунтованою і такою,
що підлягає задоволенню.

Також, в судовому засіданні із пояснень
представника Боржника було
встановлено, що наказ господарського
суду Чернігівської області від 25.03.2014р.
по справі № 927/1240/13 не пред'являвся
Стягувачем для примусового виконання.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Чернігівгаз»
задовольнити.

Визнати наказ господарського суду
Чернігівської області від 25.03.2014р. по
справі № 927/1240/13 про стягнення з
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз», м. Чернігів, вул.
Любецька, 68 (код 03358104) на користь
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України», м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 6 (код 20077720) 211 978 грн. 05
коп. трьох процентів річних з
простроченої суми та 4 239 грн. 56 коп.
судового збору таким, що не підлягає
виконанню.

Суддя
А.С.Сидоренко