КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р. Справа№ 910/558/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Марковська В.В. - дов. від
20.11.2013 року № 91/2013/11/20-4

від відповідача: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Мажордом-Сервіс" на
рішення господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 року

у справі № 910/558/14 (суддя Мандриченко
О.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства „Київенерго" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Мажордом-Сервіс" (м.
Київ)

про стягнення 57 006 грн. 76 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернулося Публічне акціонерне
товариство „Київенерго" з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Мажордом-Сервіс"
про стягнення з відповідача на користь
позивача 47 969 грн. 27 коп. боргу за
спожиту теплову енергію, 3 675 грн. 65 коп.
інфляційної складової боргу, 3% річних
сумою 5 361 грн. 84 коп.

Рішенням від 11.03.2014 року господарський
суд міста Києва позов задовольнив
повністю. Стягнув з ТОВ
„Мажордом-Сервіс" на користь ПАТ
„Київенерго" 47 969 грн. 27 коп. боргу за
спожиту теплову енергію, 3 675 грн. 65 коп.
інфляційної складової боргу, 5 361 грн. 84
коп. 3% річних та 1 827 грн. витрат на
сплату судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
місцевого господарського суду ТОВ
„Мажордом-Сервіс" звернулося до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 11.03.2014 року та відмовити
позивачу в частині вимоги про сплату 3%
річних з простроченої суми і
зобов'язати позивача здійснити
перерахунок боргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.04.2014 року
апеляційна скарга ТОВ
„Мажордом-Сервіс" була прийнята до
провадження та призначено розгляд
справи № 910/558/14 у судовому засіданні за
участю представників сторін.

В судове засідання 24.04.2014 року
повноважні представники відповідача
не з'явилися та про причини неявки суд
не повідомили, хоча про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Після обговорення
судова колегія дійшла висновку, що
неявка повноважних представників
відповідача не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті. В судовому
засіданні 24.04.2014 року представник
позивача проти вимог апеляційної
скарги заперечувала.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення представника
позвиача, перевіривши застосування
норм матеріального та процесуального
права судом першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги
судова колегія апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи із наступного.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи
10.08.2010 року Акціонерна
енергопостачальна компанія
„Київенерго" (постачальник) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю „Мажордом-Сервіс"
(споживач) уклали договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді № 8061010,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язався виробити та постачати
теплову енергію споживачу для потреб
опалення та гарячого водопостачання, а
споживач зобов'язався отримати її та
оплатити відповідно до умов,
викладених в цьому договорі.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу
України договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу
України визначає, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу
України, за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

П. 2.1 договору від 10.08.2010 року № 8061010
визначено, що при виконанні умов даного
договору, а також при вирішенні всіх
питань, що необумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
тарифами, затвердженими Київською
міською державною адміністрацією
(КМДА), чинним законодавством України,
правилами користування тепловою
енергією, нормативними актами з питань
користування, обліку та
взаєморозрахунків за енергоносії.

Згідно з п. 2.2.1 договору від 10.08.2010 року
№ 8061010 постачальник зобов'язується
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на межу
балансової належності із споживачем
(додатки 3, 4) для потреб опалення - в
період опалювального сезону; для
потреб опалення - в період
опалювального сезону; для гарячого
водопостачання - протягом року, згідно
з заявленими споживачем величинами
приєднаного теплового навантаження,
зазначеними в додатку 1 до даного
договору.

Відповідно до п. 2.3.1 вищезазначеного
договору споживач зобов'язується
дотримуватись кількості споживання
теплової енергії за кожним параметром
в обсягах, які визначені у додатку 1, не
допускаючи їх перевищення; своєчасно
оплачувати вартість спожитої теплової
енергії в терміни та за тарифами,
зазначеними у додатку 2 до цього
договору.

Згідно з пунктами 2 і 3 додатку № 2 до
договору від 10.08.2010 року № 8061010 у разі
встановлення у споживача будинкових
комерційних приладів обліку теплової
енергії - кількість спожитої ним
теплової енергії в розрахунковому
періоді визначається відповідно до
показників цих приладів, встановлених
на межі балансової належності (додатки
3 і 4); у разі встановлення будинкових
приладів обліку теплової енергії
споживача не на межі балансової
належності, до обсягів теплової
енергії, визначених цими приладами
обліку, споживачем додаються теплові
втрати на дільниці тепломережі з межі
поділу балансової належності до місця
встановлення приладів обліку згідно з
п. 1.3 додатку 1.

У відповідності до п.п. 4. і 5 додатку № 2
до договору від 10.08.2010 року № 8061010 дата
зняття споживачем показників
будинкових приладів обліку - по 30 (31)
число поточного місяця; споживач, що
має будинкові прилади обліку,
щомісячно надає постачальнику звіт по
фактичному споживанню теплової
енергії в МВРТ № 6 за адресою: м. Київ,
вул. Горького, 29 - не пізніше двох
робочих днів місяця, наступного за
звітній.

П. 8 додатку № 2 до договору від 10.08.2010
року № 8061010 визначено, що у разі
відсутності у споживача будинкових
комерційних приладів обліку, кількість
спожитої ним теплової енергії в
розрахунковому періоді визначається:

- на опалення - як множення кількості
годин споживання теплової енергії за
місяць на величину годинного теплового
навантаження, зазначеного в додатках 1,
6, 7 з урахуванням середньомісячної
температури теплоносія;

- на гаряче водопостачання - як множення
кількості діб споживання за місяць на
величину добового теплового
навантаження, зазначеного в додатках 1,
6, 7 з урахуванням середньомісячної
температури теплоносія.

П. 9 вищезазначеного додатку визначено,
що споживач щомісячно з 12 по 15 число
отримує в в МВРТ № 6 за адресою: м. Київ,
вул. Горького, 29 оформлену
постачальником платіжну
вимогу-доручення на суму, яка включає
загальну вартість теплової енергії
поточного місяця та кінцеве сальдо
розрахунків на початок поточного
місяця за мінусом суми фактично
сплаченої теплової енергії в поточному
місяці; табуляграму фактичного
споживання за попередній період та акт
звірки, який оформлює і повертає один
примірник постачальнику протягом двох
днів з моменту їх одержання.

Згідно з п. 10 додатку № 2 споживач
щомісячно забезпечує не пізніше 10
числа місяця, наступного за
розрахунковим оплату коштів від
населення за фактично спожиту теплову
енергію на транзитний рахунок ГІОЦ
КМДА та до 25 числа поточного місяця
сплачує вартість теплової енергії, яка
використовується орендарями, на
рахунок постачальника згідно з його
розрахунком.

Відповідно до облікових карток за
період з грудня 2010 року до грудня 2013
року та відомостей обліку споживання
теплової енергії з 01.02.2009 року до 01.02.2009
року відповідачу було поставлено
теплову енергію на загальну суму 812 896
грн. 08 коп.

Відповідач умови договору від 10.08.2010
року № 8061010 належним чином не виконав,
поставлену теплову енергію оплатив
частково на 751 134 грн. 81 коп., внаслідок
чого за період з 01.02.2010 року до 01.12.2013
року у нього виникла заборгованість у
розмірі 47 969 грн. 27 коп.

Як визначено ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України
зазначено, що кожна сторона повинна
вжити заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч. 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплата, що провадиться за фактично
відпущену енергію.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що у даному випадку, за умовами
договору боржником є саме відповідач і
він має зобов'язання вчинити на користь
позивача (кредитора) дії по оплаті
наданих послуг у розмірі 47 969 грн. 27 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідачем жодним чином не було
спростовано наявності основної
заборгованості перед позивачем.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів апеляційного господарського
суду приходить до висновку, що місцевий
господарський суд правомірно стягнув з
ТОВ „Мажордом-Сервіс" на користь ПАТ
„Київенерго" 47 969 грн. 27 коп.
заборгованості за поставлену теплову
енергію.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Позивач просив суд стягнути на свою
користь інфляційні втрати в розмірі 3 675
грн. 65 коп. та 3% річних в розмірі 5 361 грн.
84 коп. за період з січня 2011 року до
листопада 2013 року.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру інфляційних втрат
та 3 % річних та дійшла висновку, що
місцевий господарський суд правомірно
стягнув інфляційні втрати в розмірі 3 675
грн. 65 коп. та 3% річних в розмірі 5 361 грн.
84 коп.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
відповідача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування рішення господарського
суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Мажордом-Сервіс" на рішення
господарського суду міста Києва від
11.03.2014 року по справі № 910/558/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 11.03.2014 року по справі №
910/558/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/558/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
І.А. Іоннікова

А.Г. Майданевич