ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2014 року
Справа №917/343/14

за позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а,
м. Полтава, 36008

до Управління майном Полтавської
обласної ради, вул. Пушкіна, 115, м.
Полтава, 36020

про стягнення 2 967,22 грн.

Суддя Білоусов С.М.

Представники:

від позивача: Данілова Н.Н., дов. № 19-14/990
від 10.04.2013 р.;

від відповідача: Байдукова-Кисла О.А.,
дов. № 112/01-19 від 21.01.2014 р.

У судовому засіданні 17.04.2014 року суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення 2 967,22 грн. -
заборгованості за договором № 562 "С" від
29.12.2007 р. на відпуск теплової енергії у
вигляді гарячої води, в тому числі: 2 579,54
грн. - основного боргу, 308,75 грн. - 3%
річних та 78,93 грн. - інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
визнає заборгованість у сумі 2 579,54 грн.
перед позивачем та зазначає, що згадана
заборгованість виникла з вини колишніх
орендарів, які займали приміщення,
належне відповідачу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
дослідивши та оцінивши подані докази,
суд встановив:

29.12.2007 року між позивачем - Полтавським
обласним комунальним виробничим
підприємством теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", м. Полтава
(теплопостачальною організацією) та
відповідачем - Управлінням майном
Полтавської обласної ради, м. Полтава
(споживачем) був укладений договір на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води № 562 "С" (далі - договір),
згідно якого позивач взяв на себе
зобов'язання постачати відповідачеві
теплову енергію у вигляді гарячої води
з метою забезпечення опалення
приміщень споживача до межі розподілу
будівлі по вул. Пушкіна, 16 (а.с.7-8).

Пунктом 29 договору визначено, що оплата
за опалення. що проводить споживач,
стягується на підставі тарифів,
встановлених уповноваженим органом.
Вартість 1 Гкал для споживачів 2 групи -
313,37 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата
проводиться за фактично використану
кількість теплової енергії.

Відповідно до п.31 договору споживач
зобов'язувався сплачувати за теплову
енергію в строк до 30 числа
розрахункового місяця.

За даними позивача в порушення умов
договору відповідачем не проведено
оплату вартості спожитої теплової
енергії, в зв'язку з чим заборгованість
відповідача за спожиту теплову енергію
за період із 01.03.2011 р. по 31.12.2012 р. складає
2 579,54 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами проводилась звірка
взаєморозрахунків та було складено
належним чином оформлений акт № б/н,
згідно якого станом на 14.03.2014 р. за
відповідачем рахується заборгованість
у розмірі 2 579,54 грн. (а.с. 41).

На підставі статті 625 ЦК України
позивачем нараховано відповідачу 308,75
грн. 3% річних за період із 01.04.2011 р. по
29.01.2014 р. та 78,93 грн. інфляційних за
період із 01.042011 р. по 31.12.2013 р.

При ухваленні рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із ст. 11 ЦК України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечувати безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України
від 02.06.2005р. № 2633-IV "Про теплопостачання"
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за
фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ст.ст. 525, 526
Цивільного Кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідач свої зобов'язання за
договором в частині оплати отриманої
теплової енергії не виконав, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість
перед позивачем в сумі 2 579,54 грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

За період із 01.04.2011 р. по 29.01.2014 р.
позивачем нараховано відповідачу 308,75
грн. 3% річних та 78,93 грн. - інфляційних за
період із 01.04.2011 року по 31.12.2013 року.

Визначені позивачем суми 3% річних та
інфляційних не перевищують
розрахункові та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої
сили.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
повністю.

Судові витрати, понесені позивачем,
відповідно до ст.49 ГПК України
підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 33,43,49,82-85 ГПК України,
суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Управління майном
Полтавської обласної ради, вул.
Пушкіна, 115, м. Полтава, 36020
(ідентифікаційний код 24386961) на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства "Полтаватеплоенерго", вул.
Комарова, 2а, м. Полтава, 36008 (р/р №260007148 в
ПАТ "Полтава-банк" МФО 331489 ) 2 579,54 грн. - основного боргу, 308,75
грн. - 3% річних, 78,93 грн. - інфляційних
втрат та 1 827,00 грн. - витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ при набранні цим рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 18.04.2014 року

Суддя
Білоусов С. М.