ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.14р. Справа № 904/216/14

За позовом приватного акціонерного
товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ
"БРОКБІЗНЕС", м. Київ

до приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 20 324,00 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Крихтін С.О., представник,
дов. №364 від 30.12.2013р.

від відповідача - Миколайчук С.В.,
представник, дов. № б/н від 09.09.2013 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "БРОКБІЗНЕС"
звернулось до господарського суду з
позовом до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"ДНІПРОІНМЕД" про стягнення 20 324,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на положення Закону
України "Про страхування", згідно з
якими до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою господарського суду від 14.01.2014
року, провадження у справі порушено, а
розгляд справи призначено на 28.01.2014р.

28.01.2014р. представники сторін у судове
засідання не з'явились, про час і місце
судового засідання повідомлені
належним чином, відомості щодо
отримання представниками сторін
ухвали суду про порушення провадження
у справі від 14.01.2014р. в матеріалах
справи відсутні.

Ухвалою господарського суду від
28.01.2014р. розгляд справи відкладено на
18.02.2014р., з метою належного повідомлення
представників про час та місце
судового засідання.

До судового засідання від відповідача
надійшов відзив на позов, яким
відповідач вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що
суперечать нормам чинного
законодавства, а тому не підлягають
задоволенню оскільки розрахунок
страхового відшкодування від 14.08.2013
року проводився на основі рахунку №07/15
від 19.07.2013 року, а зазначеного рахунку
не додано до позовної заяви, отже не
відомо, ремонт якої частини автомобіля
було здійснено і у яких обсягах. Крім
того, відповідач зазначає, що
відповідно до висновку експертного
товарознавчого дослідження №370 від
12.07.2013 року вартість матеріального
збитку, нанесеного власнику автомобіля
ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1
складає 19168 грн. 06 коп., в тому числі ПДВ
20%. Отже, сума страхового відшкодування
має бути зменшена на податок на додану
вартість і не може перевищувати 15 973,38
грн. (19168,06/1,2). Крім того, відповідач
зазначив, що позивач при здійсненні
розрахунків не сплачував податок на
додану вартість, отже і вимагати його
сплати від відповідача не має законних
підстав.(а.с.47-48)

Розпорядженням голови господарського
суду Дніпропетровської області №153 від
18.02.2014 року, у зв'язку з перебуванням
судді Кармазіної Л.П. з 06.02.14р. на
лікарняному, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду Дніпропетровської області від
20.12.13р. (протокол від 20.12.13р.) та наказом
голови господарського суду
Дніпропетровської області № 23-О від
24.12.13р. справу №904/216/14 передано на
розгляд судді Красоті О.І.

Ухвалою суду від 18.02.2014р. справа №904/216/14
прийнята до свого провадження суддею
Красота О.І., а розгляд справи
призначено на 04.03.2014р.

У зв'язку з поверненням судді
Кармазіної Л.П. з лікарняного, на
підставі доповідної записки судді
Красоти О.І. від 03.03.14р. справу №904/216/14
передано на розгляд судді Кармазіній
Л.П.

Ухвалою суду від 03.03.2014р. справа №904/216/14
прийнята до свого провадження суддею
Кармазіною Л.П., а розгляд справи
призначено на 04.03.2014р.

04.03.2014р. представник позивача в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги у повному обсязі, просив суд
позов задовольнити.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду від
04.03.2014р. у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання розгляд справи відкладено
на 18.03.2014р. Зобов'язано позивача надати
до наступного судового засідання
оригінали доданих до позову документів
для огляду та додатки до договору
добровільного страхування наземного
транспорту №006-1004851НТ від 02.11.2012 року.

18.03.2014р. представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, подав до
суду клопотання, яким просив суд
відкласти розгляд справи у зв'язку з
тим, що представнику позивача не
надійшли оригінали документів.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог позивача у повному обсязі, просив
суд в позові відмовити.

Ухвалою господарського суду від
18.03.2014р. на підставі клопотання
позивача, розгляд справи відкладено на
17.04.2014р.

17.04.2014р. представник позивача в
судовому засіданні подав суду
пояснення по справі, якими підтримав
позовні вимоги та просив суд позов
задовольнити у повному обсязі.

17.04.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між приватним акціонерним товариством
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "БРОКБІЗНЕС"
(страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник)
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
№006-1004851НТ від 02.11.2012 року. (а.с.7)

Відповідно до п. 4 договору,
застрахованим транспортним засобом
виступає автомобіль ЗАЗ-DAEWOO,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

05.07.13 року о 00 год. 45 хв. в м. Кременчук по
пр. 50 років Жовтня, мала місце
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю автомобіля марки ВАЗ 21051,
державний номерний знак Е9737ІХ під
керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки
ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_5

Відповідно до постанови постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.07.2013 року по справі №524/6058/13-к 3/524/1762/13
(а.с.12), дорожньо-транспортна пригода
сталась з вини ОСОБА_4, який керував
автомобілем ВАЗ 21051, державний номерний
знак Е9737ІХ, у стані алкогольного
сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9.(а)ПДР,
не витримав безпечної дистанції та
скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ-DAEWOO,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_5, що зупинився попереду,
чим порушив вимоги п.п.13.1. ПДР.

Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.07.2013 року по справі №524/6058/13-к 3/524/1762/13
ОСОБА_4, визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення за
ч.2 ст.124 КУпАП і притягнуто до
адміністративної відповідальності, у
вигляді позбавлення права керувати
всіма видами транспортних засобів
строком на два роки.

На підставі заяви ОСОБА_3 про подію, що
має ознаки страхового випадку за
договором добровільного страхування
транспортного засобу та ОСЦПВВНТЗ
Вх.№114 від 05.07.2013р. (а.с.8 на звороті),
страхового акту №48337/1 (а.с.28),
розрахунку страхового відшкодування
(а.с.29) та рахунку №07/15 від 19.07.2013 року
(а.с.28 на звороті), позивач на виконання
умов договору добровільного
страхування наземного транспорту
№006-1004851НТ від 02.11.2012 року, здійснив
страхове відшкодування в розмірі 20324
грн. 00 коп., що підтверджується наявним
в матеріалах справи платіжним
дорученням №7595 від 16.08.2013р. (а.с.29 на
звороті)

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
винної у ДТП особи - ОСОБА_4
застрахована у відповідача, що
підтверджується відомостями, які
знаходяться у довідці №9226168 про
дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11), а
саме полісом №АЕ/2027453 терміном дії до
31.03.2014р.

У зв'язку з цим, 21.11.2013р. позивач
звернувся до відповідача з претензією
щодо виплати страхового відшкодування
в порядку регресу (а.с.30-31), яка була
отримана відповідачем 26.11.2013р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№400 (а.с.31 на звороті). До вказаної
заяви були додані усі необхідні
документи для здійснення такої
виплати.

Відповідач отримавши вказану заяву,
грошові кошти не сплатив, будь-якої
відповіді на адресу позивача з цього
приводу не надав.

Оскільки відповідальність власника
транспортного засобу, яким керував
винуватець ДТП, застрахована
відповідачем за полісом №АЕ/2027453
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Дніпроінмед",
позивач звернувся з позовом про
стягнення суми страхового
відшкодування в порядку регресу саме
до відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представників
позивача та відповідача, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, з наступних
підстав:

Статтею 979 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України, яка кореспондується з
положеннями ст. 27 Закону України "Про
страхування", до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки, а
тому до страховика, який виплатив
страхове відшкодування, переходить
право вимоги, яке страхувальник має до
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Статтями 1166 та 1188 Цивільного кодексу
України передбачено, що майнова шкода
завдана неправомірними діями майну
особи відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала, та в разі
завдання шкоди внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного
кодексу України шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина особи, яка керувала автомобілем
марки ВАЗ 21051, державний номерний знак
Е9737ІХ, та який перебуває у її володінні,
встановлена у судовому порядку.

Таким чином, з аналізу вищезазначених
правових норм вбачається, що позивач
після виплати застрахованій ним особі
страхового відшкодування, може
звернутися з відповідною вимогою
стягнення сплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу саме
до страховика за наявності певних
підстав.

Правила відшкодування шкоди
заподіяної третій особі встановлені
ст. 22 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Порядок виплати страхового
відшкодування визначений ст. 37 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", зокрема, у п. 37.4 якої
встановлено, що страховик має право
здійснювати виплату страхового
відшкодування безпосередньо
потерпілим або погодженим з ними
підприємствам, установам та
організаціям, що надають послуги з
ремонту пошкодженого майна, лікування
потерпілих та інші послуги, пов'язані з
відшкодуванням збитків. Страховик
здійснює компенсацію витрат
страхувальника або особи,
відповідальність якої застрахована, у
разі, коли такі витрати здійснюються за
згодою страховика. Якщо страхувальник
або особа, відповідальність якої
застрахована, здійснили такі витрати
без попереднього погодження із
страховиком, страховик має право
відмовити у компенсації таких витрат
або зменшити їх розмір з урахуванням
вимог законодавства України про
порядок відшкодування такої шкоди.

Проте, відповідач, який є страховиком
винної у скоєні ДТП та нанесені збитків
особи ОСОБА_4, відповідальність якої
ним застрахована, не здійснював
виплати страхового відшкодування
безпосередньо потерпілому, який
отримав таке страхове відшкодування за
договором добровільного страхування
наземного транспорту №006-1004851НТ від
02.11.2012 року від позивача.

Статтею 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено підстави для подачі
регресного позову.

Приписами вказаної правової норми
встановлено, що страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, зокрема, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у п.. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів". Тобто зазначена стаття
передбачає наявність у страховика
права не пред'явлення регресного
позову, а не відсутність цього права.

Щодо заперечень відповідача з приводу
того, що позовні вимоги позивача
суперечать нормам чинного
законодавства, а тому не підлягають
задоволенню оскільки розрахунок
страхового відшкодування від 14.08.2013
року проводився на основі рахунку №07/15
від 19.07.2013 року, а зазначеного рахунку
не додано до позовної заяви, отже не
відомо, ремонт якої частини автомобіля
було здійснено і у яких обсягах, суд
зазначає наступне:

Судом встановлено, що вищезазначені
посилання відповідача є
необґрунтованими та такими, що
спростовуються матеріалами справи,
оскільки як вбачається з позовної
заяви та доданих до неї документів,
позивачем в обґрунтування своїх вимог
було надано рахунок №07/15 від 19.07.2013 року
(а.с.28 на звороті), з якого можливо
встановити ремонт якої саме частини
автомобіля було здійснено і у яких
обсягах, у зв'язку з чим суд не приймає
зазначені зауваження відповідача
через їх безпідставність.

Щодо посилань відповідача, на те, що
відповідно до висновку експертного
товарознавчого дослідження №370 від
12.07.2013 року вартість матеріального
збитку, нанесеного власнику автомобіля
ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1
включає 20% ПДВ, тому, сума страхового
відшкодування має бути зменшена на
податок на додану вартість і не може
перевищувати 15 973,38 грн., оскільки
позивач при здійсненні розрахунків не
сплачував податок на додану вартість,
отже і вимагати його сплати від
відповідача не має законних
підстав(а.с.47-48), суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону
України "Про страхування" здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до частини 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу
України та статтею 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснення позивачем
виплати страхового відшкодування у
сумі 20324грн. (без врахування ПДВ) не
суперечить приписам ст.ст.22,29,36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", оскільки, по-перше, вказаний
закон не поширюється на
правовідносини, що виникли за
договором добровільного страхування
наземного транспорту №006-1004851НТ від
02.11.2012 року, а Закон України "Про
страхування" відповідних застережень
не містить. Адже з приписів
вищевказаних норм Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що обов'язки,
пов'язані з оцінкою шкоди, не
стосуються позивача (страховика за
договором добровільного страхування
майна), дії якого не регулюються цим
Законом. Крім того, з положень Закону
України "Про страхування" вбачається,
що під оціненою шкодою в ньому
розуміється передусім шкода, оцінена
страховою компанією.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи розрахунку страхового
відшкодування, при здійсненні даного
розрахунку, позивачем було додержано
встановлений законом порядок та
враховано усі показники та не було
враховано ПДВ, у зв'язку з чим доводи
відповідача з цих підстав не знаходять
свого підтвердження та спростовуються
матеріалами справи.

Враховуючи викладене, надані до справи
докази, відсутність доказів, щодо
оплати відповідачем позивачу
виплаченого страхового відшкодування
в сумі заявлених позовних вимог,
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі шляхом стягнення з
відповідача на користь позивача суми
20324 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Дніпроінмед" (49000, м. Дніпропетровськ,
вул. Сімферопольська, 21, оф.307, ) на користь приватного
акціонерного товариства "СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "БРОКБІЗНЕС" (04050, м. Київ, вул..
Білоруська,3, р/р417, МФО 380913, в АТ "БМ
Банк", м. Київ, ) суму
страхового відшкодування в порядку
регресу в розміру 20324 грн.00 коп. та суму
судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 22.04.2014р.