ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Справа № 915/317/14

м. Миколаїв

за позовом: Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (01601, м.
Київ-30, вул. Лисенка, 6), код 04713033

до відповідача: Фізичної
особа-підприємця ОСОБА_1 (55500, АДРЕСА_1),
ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про: стягнення 2 630 грн. 00 коп.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Будова Н.М., довіреність
від 25.03.2014 р. № 1238-ню

від відповідача: представник не
з'явився

Державне територіально-галузеве
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» (далі-Позивач) звернулося до
господарського суду з позовною заявою
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі-Відповідач) про стягнення з
останнього суми попередньої оплати за
поставку комплекту щеплення в розмірі
2630 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав викладених в
позовній заяві.

Відповідач повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи,
в судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив. У
відзиві на позовну заяву, який надійшов
до суду 28.03.2014 р., Відповідач зазначив,
що після оплати Позивачем рахунку ним
було поставлено товар, проте всі
документи, які підтверджують факт
виконання ним зобов'язань, були
знищенні. Крім того, просив
застосувати позовну давність та
провадження у справі закрити.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення Відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Вислухавши думку представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

Відповідно до виставленого рахунку
фізичною особи-підприємцем ОСОБА_1 від
30.07.2009 р. № 300709-3 Позивачем 14.09.2009 р.
здійснено попередню оплату на
розрахунковий рахунок Відповідача на
загальну суму 2630 грн. 00 коп. за поставку
комплекту щеплення, що підтверджується
платіжним дорученням № 1210 (а.с.- 8). Даний
факт Відповідачем не заперечується.

Відповідачем зобов'язання щодо
поставки товару Позивачу не було
виконано.

Ухвалою суду від 02.04.2014 р. зобов'язано
Відповідача надати докази, які
підтверджують факт поставки Позивачу
комплекту автомобільного щеплення та
визнано його явку обов'язковою.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, вимоги ухвали суду не виконав.

Враховуючи зазначене, твердження
Відповідача стосовно виконання ним
зобов'язання щодо поставки товару не
заслуговують уваги, оскільки не
підтвердженні належними доказами.

Позивач 07.11.2013 р. звернувся до
Відповідача з листом до Відповідача, в
я кому просив Відповідача виконати
зобов'язання щодо поставки товару або
повернути перераховані Позивачем
кошти на його рахунок. Лист отримано
Відповідачем 21.11.2013 р., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи поштовим повідомленням.

Крім того, 09.12.2013 р. Позивач звернувся до
Відповідача з претензією щодо не
виконання ним обов'язку по поставці
оплаченого Позивачем товару, в сумі 2630
грн., та просив Відповідача
перерахувати до 28.12.2013 р. грошові кошти
за товар у сумі 2630 грн.

Претензія отримана Відповідачем 17.12.2013
року, що підтверджується наявним в
матеріалах справи поштовим
повідомленням.

Відповідач відповіді на лист та на
претензію Позивачу не надав, товар не
поставив, кошти не повернув.

На даний час Відповідачем грошові
кошти, які були сплачені Позивачем за
товар, не поверненні.

Таким чином, сума заборгованості
Відповідача перед Позивачем становить
2630 грн. 00 коп.

Частиною 1 ст. 181 ГК України,
передбачено, що господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до
форми та порядку укладення даного виду
договорів.

Згідно ч.1,2 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, кожна сторона
повинна вжити всіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 665 ЦК України передбачено, що у
разі відмови продавця передати товар
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо продавець,
який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищезазначене, вимоги
Позивача щодо стягнення з Відповідача
грошових коштів у сумі 2630 грн. 00 коп. є
обґрунтованими, матеріалами справи
підтвердженими, а тому підлягають
задоволенню.

Щодо клопотання Відповідача стосовно
застосування позовної давності, то суд
вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 261 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Отже, оскільки строк виконання
Відповідачем обов'язку по поставці
товарів не встановлений, Позивач має
право вимагати його виконання у
будь-який час. Відповідач повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги.

Як вбачається з вищезазначеного,
Позивач 09.12.2013 р. звернувся до
Відповідача з вимогою виконати
зобов'язання: поставити товар або
повернути кошти в сумі 2 630,00 грн., проте
у семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги відповідач зобов'язання не
виконав.

Дана правова позиція висвітлена в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 10 «Про деякі питання практики і
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів».

Пунктом 4.2 даної постанови зазначено,
що у зобов'язальних правовідносинах, в

яких визначено строк виконання
зобов'язання, перебіг позовної
давності

починається з дня, наступного за
останнім днем, у який відповідне
зобов'язання

мало бути виконане.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання (абзац другий
частини п'ятої статті 261 ЦК України),
тобто після закінчення: або
передбаченого частиною другою статті
530 ЦК України семиденного строку від
дня пред'явлення вимоги; або
передбаченого іншим актом цивільного
законодавства чи договором іншого
пільгового строку, в який боржник має
виконати зобов'язання. Виняток з цього
правила становлять випадки, коли із
закону або з договору випливає
обов'язок негайного виконання
зобов'язання: у такому разі перебіг
позовної давності починається від дня
пред'явлення вимоги кредитором.

Враховуючи викладене, твердження
Відповідача, що Позивачем пропущено
строк позовної давності не ґрунтуються
на нормах закону.

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат, зокрема
витрат на оплату судового збору, у разі
задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особа-підприємця
ОСОБА_1 (55500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (01601, м.
Київ-30, вул. Лисенка, 6), код 04713033 грошові
кошти в сумі 2630 (дві тисячі шістсот
тридцять) грн. 00 коп., а також судові
витрати по справі в сумі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Суддя
В.Д.
Фролов