ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.Справа №
916/904/14Господарський суд Одеської
області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Белих К.В.,

за участю представників учасників
процесу:

від позивача Свида К.В.,

від відповідача не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
„ДОМІНАНТА" до Товариства з обмеженою
відповідальністю „АГРОФІРМА
„ПРОГРЕС-ПЛЮС" про стягнення 18201,46 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.03.2014 р. прийнято позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю „ДОМІНАНТА",
порушено провадження у справі № 916/904/14,
справу призначено до розгляду в
засіданні суду на 31.03.2014 р.

За правилами ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 31.03.2014 р. розгляд
справи відкладено на 14.04.2014 р.

Сторони повідомлені про час і місце
засідань господарського суду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
розпискою представника позивача.

Відповідач з невідомих причин жодного
разу не скористався наданим ст.22 ГПК
України правом на участь в судових
засіданнях, тому розгляд справи
здійснено за відсутності його
представника.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 14.04.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „ДОМІНАНТА" (далі -
ТОВ „ДОМІНАНТА") звернулось в
господарський суд Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
„АГРОФІРМА „ПРОГРЕС-ПЛЮС" (далі - ТОВ
„АГРОФІРМА „ПРОГРЕС-ПЛЮС") про
стягнення 18201,46 грн. заборгованості, з
яких 13311,20 грн. - основний борг, 4890,26 грн. -
20% річних, нарахованих у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
договору поставки від 23.03.2012 р. № 230312, а
також судових витрат у вигляді витрат
на послуги адвоката в сумі 1500,00 грн. та
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ „ДОМІНАНТА"
посилається на положення
ст.ст.20,173,174,193,265 ГК України,
ст.ст.530,549,610,612,625, 629 ЦК України, умови
названого вище договору, видаткові
накладні від 23.03.2012 р. № ДМ-0000016, від
26.04.2012 р. № ДМ-0000023, від 03.05.2012 р. № ДМ-0000024,
вимогу про сплату заборгованості від
09.12.2013 р. № 1209/1, докази її надсилання,
рахунки-фактури, податкові накладні,
картку по рахунку за період з 01.01.2011 р.
по 25.12.2013 р. № 361, виписки по особовому
рахунку, документи, які підтверджують
надання адвокатських послуг, тощо.

ТОВ „АГРОФІРМА „ПРОГРЕС-ПЛЮС" відзив
на позовну заяву не подало, а, відтак,
розгляд справи здійснено в порядку ст.75
ГПК України за наявними у ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд встановив
таке.

23.03.2012 р. між ТОВ „ДОМІНАНТА"
(Постачальник) та ТОВ „АГРОФІРМА
„ПРОГРЕС-ПЛЮС" (Покупець) укладено
договір поставки № 230312 (Договір),
згідно якого Постачальник
зобов'язується доставляти і передавати
на умовах та у встановлені Договором
строки продукцію (товар) у власність
Покупця, а Покупець зобов'язується
приймати товар у власність і
оплачувати його на умовах Договору (п.1.1
Договору). Товаром вважається готовий
комбікорм, кормові добавки для годівлі
сільськогосподарських тварин (п.1.2
Договору).

Товар вважається прийнятим Покупцем з
моменту підписання уповноваженим
представником Покупця оформленої
належним чином накладної на товар (п.5.3
Договору).

Ціна товару визначається згідно
прайс-листа Постачальника, що діє на
момент поставки партії товару, у
національній валюті України - гривні
(п.6.1 Договору). Загальна вартість
Договору становить загальну вартість
товару, поставленого протягом дії
Договору (п.6.2 Договору). Покупець
зобов'язаний оплатити поставлений
Постачальником товар протягом 7 (семи)
календарних днів з моменту поставки
відповідної партії товару... (п.6.3
Договору).

Договір набирає сили з моменту
підписання його обома сторонами та діє
до 31.12.2012 р., а в частині
взаєморозрахунків - до повного
виконання сторонами зобов'язань (п.10.1
Договору).

На виконання Договору Постачальником
поставлено, а Покупцем прийнято товар
на загальну суму 25051,80 грн., що
підтверджується видатковими
накладними від 23.03.2012 р. № ДМ-0000016 на
суму 1740,60 грн., від 26.04.2012 р. № ДМ-0000023 на
суму 2119,20 грн., від 03.05.2012 р. № ДМ-000024 на
суму 21192,00 грн.

Договір та видаткові накладні
підписано уповноваженими
представниками та скріплено печатками
контрагентів.

Отриманий товар Покупець оплатив
частково в сумі 11740,60 грн., доказом чого
являються виписки по особовому
рахунку, які підтверджують
перерахування коштів 30.03.2012 р. в сумі
1740,60 грн. за видатковою накладною від
23.03.2012 р. № ДМ-0000016, 11.05.2012 р. в сумі 10000,00
грн. за видатковою накладною від 03.05.2012
р. № ДМ-000024.

У зв'язку з неоплатою решти товару
Постачальник оформив та направив
вимогу від 09.12.2013 р. № 1209/1 з проханням
перерахувати залишок основного боргу в
сумі 13311,20 грн. в семиденний строк з
моменту отримання цієї вимоги.

Залишення вимоги без відповіді та без
задоволення спричинило звернення з
позовною заявою в рамках провадження у
даній справі.

Перевіривши відповідність доводів
позивача фактичним обставинам справи
та нормам законодавства, господарський
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7
ст.193 ГК України, в яких визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом; не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

В ст.692 ЦК України закріплено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши
наведені вище норми матеріального
права в аспекті спірних правовідносин,
відзначає, що між сторонами виникли
господарські зобов'язання, підставою
яких є Договір поставки.

При цьому ТОВ „ДОМІНАНТА" виконано
належним чином взяті на себе обов'язки
та поставлено товар на загальну суму
25051,80 грн., що підтверджується
дослідженими в описовій частині
рішення видатковими накладними.

В свою чергу ТОВ „АГРОФІРМА
„ПРОГРЕС-ПЛЮС" в порушення приписів
ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ч.ч.1,7
ст.193 ГК України оплачено вартість
поставленої за Договором продукції
тільки в сумі 11740,60 грн., не дивлячись на
те, що перерахування заявленої до
стягнення суми відповідно до ч.1 ст.530 ЦК
України та п.6.3 Договору слід було
здійснити протягом 7 (семи) календарних
днів з моменту поставки відповідної
партії товару.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу в
сумі 13311,20 грн. підлягають задоволенню.

Частина 2 ст.625 ЦК України закріплює, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що у
випадку, якщо прострочення оплати
складає більше 10 (десяти) календарних
днів, Покупець, крім сплати пені,
передбаченої у п.7.2 Договору, повинен
також сплатити на користь
Постачальника 20% річних від
простроченої суми за весь період
прострочення.

З огляду на доведення матеріалами
справи факту прострочення Покупцем
виконання грошового зобов'язання за
Договором, господарський суд дійшов
висновку, що ТОВ „АГРОФІРМА
„ПРОГРЕС-ПЛЮС" має сплатити 4890,26 грн. 20%
річних, з яких: 280,24 грн. нараховано на
суму 2119,20 грн. (видаткова накладна від
26.04.2012 р. № ДМ-0000023) за період з 04.05.2012 р.
по 31.12.2012 р.; 505,12 грн. нараховано на суму
2119,20 грн. (видаткова накладна від 26.04.2012
р. № ДМ-0000023) за період з 01.01.2013 р. по
11.03.2014 р.; 1437,22 грн. нараховано на суму
11192,00 грн. (видаткова накладна від 03.05.2012
р. № ДМ-000024) за період з 11.05.2012 р. по 31.12.2012
р.; 2667,68 грн. нараховано на суму 11192,00 грн.
(видаткова накладна від 03.05.2012 р. №
ДМ-000024) за період з 01.01.2013 р. по 11.03.2014 р.

Відтак, позов про стягнення 20% річних
також слід задовольнити повністю.

За правилами ч.1 ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

До складу судових витрат судом
включаються витрати позивача по оплаті
судового збору та на оплату послуг
адвоката Свиди К.В., факт понесення яких
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, а саме договором
про надання правової допомоги,
свідоцтвом про право на зайняття
адвокатською діяльністю, довіреністю
від 13.02.2014 р., рахунком-фактурою від
13.02.2014 р. № 1/13-02-2014 та квитанцією від
17.02.2014 р. № 35647003 на суму 1500,00 грн.

Визначаючи вартість адвокатських
послуг, яка підлягає відшкодуванню за
рахунок ТОВ „АГРОФІРМА „ПРОГРЕС-ПЛЮС",
суд враховує фактичний обсяг роботи
адвоката, який полягає в написанні
позову, попередньому збиранні доказів,
участі у судових засіданнях, а також
співмірність адвокатської винагороди
та ціни позову.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,82-85 ГПК України,
вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „АГРОФІРМА
„ПРОГРЕС-ПЛЮС" (66800, Одеська обл., смт.
Ширяєве, вул. Калініна,64, код 26542626) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „ДОМІНАНТА" (56500,
Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул.
Жовтневої революції,248-В, код 30079001)
13311/тринадцять тисяч триста
одинадцять/грн. 20 коп. основного боргу,
4890/чотири тисячі вісімсот
дев'яносто/грн. 26 коп. 20 % річних, 1827/одна
тисяча вісімсот двадцять сім/грн. 00 коп.
судового збору, 1500/одна тисяча
п'ятсот/грн. 00 коп. витрат на послуги
адвоката.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення підписано 16.04.2014 р.

Суддя
Лічман Л.В.