ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.2014 Справа № 920/601/14

За позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до відповідача: Сумського державного
університету, м. Суми

про стягнення 1337 грн. 53 коп.

СУДДЯ ЗРАЖЕВСЬКИЙ Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Світайло А.О. за
довіреністю б/н від 05.02.2014р.

При секретарі судового засідання
Кас`яні А.О.

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
1337 грн. 53 коп. заборгованості, що
складає 1254 грн. 00 коп. боргу за
договором № 190813-1/408 від 19.09.2013 року, 40
грн. 64 коп. пені, 19 грн. 06 коп. - 3% річних, 23
грн. 83 коп. інфляційних витрат, а також
судові витрати, пов'язані з розглядом
даної справи.

Відповідач у запереченні на позовну
заяву (від 18.04.2014р.) зазначає, що не
погоджується з позовними вимогами та
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог з посиланням на те, що
університетом вжито усіх належних
заходів щодо виконання зобов'язань, а
не отримання коштів позивачем сталося
внаслідок дій Державної казначейської
служби, оскільки після підписання акту
виконаних робіт відповідачем
своєчасно зареєстровано бюджетні
фінансові зобов'язання розпорядників
бюджетних коштів, про що свідчать рядок
№ 7 відповідного реєстру від 26.09.213р. №
575 на підставі платіжного доручення на
суму 1254 грн. Крім того, оскільки ст. 49
Бюджетного кодексу України визначено
порядок здійснення платежів
відповідно до взятих бюджетних
зобов'язань, що полягають у тому, що
розпорядник бюджетних коштів після
отримання товарів, робіт і послуг
відповідно до умов взятого бюджетного
зобов'язання приймає рішення про їх
сплату на надає доручення на
здійснення платежу органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, відповідач вважає подальше
виконання вимог позивача належить до
виключної компетенції казначейства, а
тому просить суд залучити у якості
третьої особи у даній справі Головне
управління державного казначейства
України в Сумській області.

В судовому засіданні представник
позивача подав суду заяву від 22.04.2014р., в
якій зазначає, що відмовляється від
заявлених позовних вимог в частині
стягнення з відповідача пені,
інфляційних витрат, 3% річних.

В судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що наполягає на
задоволенні клопотання про залучення
Головного управління державного
казначейства України в Сумській
області у даній справі у якості третьої
особи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні докази, що мають
значення для вирішення спору по суті,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, суд встановив
наступне:

Господарський суд вважає клопотання
відповідача про залучення Головного
управління державного казначейства
України в Сумській області у даній
справі у якості третьої особи таким, що
не є необхідним для розгляду даної
справи по суті заявлених позовних
вимог.

Водночас згідно з частиною третьою
статті 22 ГПК сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Неодноразове наполягання представника
відповідача в судовому засіданні на
необхідності залучення Головного
управління державного казначейства
України в Сумській області третьою
особою розцінюється господарським
судом як зловживання представником
відповідача своїми процесуальними
правами, що спрямовані на свідоме
невиправдане, умисне затягування
судового процесу, що порушує права
інших учасників судового процесу та
суперечить вимогам статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Враховуючи, що залучення третьої особи
для участі у даній справі з урахуванням
досліджених обставин та матеріалів
даної справи не є необхідним,
клопотання відповідача відхиляється.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.09.2013р. між відповідачем - Сумським
державним університетом та позивачем -
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був
укладений договір № 190813-1/408, відповідно
до умов якого продавець (позивач)
передає у власність, а покупець
(відповідач) приймає та оплачує
футболку трикотажну з нанесенням
(товар) на суму 1254 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.2. договору ціна
товару включає витрати на доставку,
сплату мита, податків, зборів та інших
обов'язкових платежів.

Пунктом 2.2. договору продавець передає
покупцеві товар потягом 8 календарних
днів з моменту укладення договору.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем отримано згідно
видаткової накладної № 190813 від 19.09.2013р.
товар - футболку трикотажну з
нанесенням у кількості 11 шт. на
загальну суму 1254,00 грн.

Оплата товару здійснюється покупцем
протягом 10 робочих днів з дня отримання
товару, відповідно до накладних (пункт
2.1 договору).

Проте, відповідачем за отриманий товар
оплата здійснена не була, а тому за ним
станом на 08.04.2014р. утворилась
заборгованість за договором № 190813-1/408 у
сумі 1254,00 грн.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Заперечення відповідача не
підтверджені ні нормами чинного
законодавства, ні положеннями
укладеного між сторонами договору, а
тому не приймаються судом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач доказів перерахування
відповідачеві коштів у розмірі 1254 грн.
00 коп. суду не подав, тому вимоги
позивача про стягнення з відповідача
зазначеної суми є правомірними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

В іншій частині позову провадження у
даній справі підлягає припиненню на
підставі п. 4 ст. 80 ГПК України у зв'язку
з відмовою позивача від заявлених
вимог в частині стягнення з
відповідача пені, інфляційних витрат
та 3% річних.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України на
відповідача покладаються витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1827 грн.
00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 33-34, 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сумського державного
університету (40007, м. Суми, вул.
Римського-Корсакова, 2, )
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 1254
грн. 00 коп. боргу, 1827 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову
провадження у справі - припинити.

Повне рішення складено 24.04.2014р.

Суддя Ю.О. Зражевський