ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 р.
Справа №917/488/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ",
вул. М. Раскової, 52-В, оф. 5, м. Київ, 02002

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ростагросервіс", вул.
Д. Апостола, 38, м. Миргород, 37600

про стягнення 434 184,20 грн

Суддя
Сірош Д.М.

Представники сторін:

від позивача: Кривобок В.В., довіреність
№ 12/12/11 від 12.12.2011 р.

від відповідача: Рябков Р.Л.,
довіреність № 1 від 21.03.2014 р.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення та
повідомлено дату складання повного
рішення у відповідності до вимог ст. 85
ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача 434184,20
грн боргу по договору поставки №
С/2013/РВ/85 від 12.03.2013 р.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав у повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача суд
встановив:

12.03.2013 р. між сторонами укладено договір
поставки за № С/2013/РВ/85 (а.с. 8 -10).

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник (позивач) зобов'язується
передати (поставити) у визначений строк
покупцеві (відповідачу) продукцію для
сільгоспвиробництва (надалі - товар), а
покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар і сплатити за нього
певну грошову суму.

Загальна кількість та найменування
товару, що підлягає поставці, його
часткове співвідношення (асортимент,
сортамент), маркування, ціна, строк
поставки й інші умови, визначаються
специфікаціями (додатки до цього
договору), які є невід'ємною частиною
цього договору.

Товар, що постачається є
загальновизнаним сертифікованим
згідно з Законом України "Про охорону
прав на сорти рослин" від 21.04.1993 р. №
3117-ХІІ, діючого на території України.

Датою поставки товару вважається дата
прийняття покупцем товару за
видатковою накладною (п. 2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору ціна товару
вказується в специфікації. Ціна товару
розрахована по середньому значенні
курсу продажу відповідної іноземної
валюти, визначеної в специфікації, на
Міжбанківському Валютному Ринку
України (МВРУ) до української гривні на
дату підписання цього договору.
Покупець зобов'язаний сплатити
проіндексовану вартість товару,
вказану у відповідному рахунку по
індексації вартості товару. Індексація
вартості товару здійснюється покупцем
самостійно у випадку, якщо середнє
значення курсу продажу відповідної
іноземної валюти, визначеної в
специфікації, на МВРУ на дату, що
передує даті здійснення оплати за
товар, буде вищою середнього значення
курсу продажу відповідної іноземної
валюти, визначеної в специфікації, на
МВРУ на дату укладення цього договору.

Суму договору становить загальна ціна
поставленого за даним договором
товару.

Ціна товару та сума договору
визначається сторонами в національній
валюті України - гривні, із зазначенням
еквіваленту відповідної іноземної
валюти.

Строк оплати зазначається в
специфікації.

Розрахунки за даним договором
здійснюються виключно у національній
валюті України - гривні.

Загальна вартість товару згідно
специфікації № 1 до договору (а.с. 11)
складає 534 184,20 грн, що еквівалентно 50
490,00 євро.

На виконання умов вказаного договору
позивач передав відповідачу товар
(насіння цукрового буряку) на суму 534
184,20 грн, що підтверджується видатковою
накладною № 0000051 від 29.03.2013 р. та
довіреністю на отримання цінностей № 1
від 25.03.2013 р. (а.с. 12 - 13).

Кінцевий строк оплати товару визначено
сторонами у специфікації до договору -
до 01 листопада 2013 року.

Порушуючи умови договору відповідач
свої зобов'язання по оплаті
поставленого товару виконав частково,
сплативши 20.03.2013 р. 100 000,00 грн.

Таким чином, сума боргу відповідача за
поставлений товар складає 434 184,20 грн.

Вказану суму боргу позивач просить суд
стягнути з відповідача.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

У відповідності до ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що у даному випадку
мало місце порушення відповідачем
договірних зобов'язань щодо здійснення
розрахунків за поставлений товар у
визначений строк.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Відповідно до ст. 78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Оскільки, дії відповідача не
суперечать законодавству, не порушують
прав і охоронюваних законом інтересів
інших осіб, заборгованість відповідача
в сумі 434 184,20 підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
суд задовольняє позовні вимоги в
повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49
ГПК України підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ростагросервіс", вул.
Д. Апостола, 38, м. Миргород, 37600, , п/р 2925 у ПАТ "Банк
Форум", МФО 322948 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Штрубе
Україна ГмбХ", вул. М. Раскової, 52-В, оф. 5,
м. Київ, 02002, , п/р 24 в
КРД АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 322904 -
434184,20 грн боргу, 8683,69 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя
Сірош Д.М.