ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.04.14 № 910/6128/14.

Суддя Господарського суду міста Києва
Котков О.В., розглянувши матеріали за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лекос»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магік» про
звернення стягнення на частину майна
товариства з обмеженою
відповідальністю, пропорційну частці
учасника товариства у статутному
капіталі, про визнання права власності,
-

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(позивач) на розгляд суду надійшла
позовна заява б/н б/д до ОСОБА_2
(відповідач-1), Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лекос»
(відповідач-2), Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магік» (відповідач-3)
в якій викладені позовні вимоги, щоб в
судовому порядку:

- виділити частину майна Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лекос»
(02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 2, ), пропорційну всій частці
учасника товариства у статутному
капіталі - ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, що становить 25 %
статутного капіталу товариства;

- звернути стягнення на частину майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лекос» (02094, м. Київ,
вул. Пожарського, буд. 2, ), пропорційну всій частці учасника
товариства у статутному капіталі
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
що становить 25 % статутного капіталу
товариства на мою, ОСОБА_1, користь;

- визнати за мною, ОСОБА_1, право
власності на 25 %, тобто 1/4 частину
нежилих приміщень торгівельного
комплексу з № 1 по № 7 (групи приміщень
№ 6), № 1 (групи приміщень № 7), з № 1 по №
24 (групи приміщень № 8), з № І по № XIV
підвалу, з № 1 по № 24 (групи приміщень №
1), з № 1 по № XVI поверху № І, з № 1 по № 9
(групи приміщень № 2), з № І по № VI
поверху № II, з № 1 по № 10 (групи
приміщень № 3), №№ ІДІДІІ, IV поверху №
III, №№ І,II,III, IV поверху № IV,з № 1 по № 10
(групи приміщень № 5), №№ ІДІДІІ
поверху № V, з № І по № XIII технічного
поверху загальною площею 7243,70 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1
(літера 1А);

- виділити частину майна Товариства з
обмеженою відповідальністю «Магік»
(02192, м. Київ, бул. Дарницький, буд. 5, ), пропорційну всій частці
учасника товариства у статутному
капіталі - ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, що становить 50%
статутного капіталу товариства;

- звернути стягнення на частину майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магік» (02192, м. Київ,
бул. Дарницький, буд. 5, ),
пропорційну всій частці учасника
товариства у статутному капіталі
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
що становить 50% статутного капіталу
товариства на мою, ОСОБА_1, користь;

- визнати за мною, ОСОБА_1, право
власності на 50 %, тобто 1/2 частину
приміщення № 5 загальною площею 221,0
кв.м., приміщення № 6, загальною площею
104,8 кв.м., що складає 15/100 частини від
нежитлового будинку загальною площею
2227,4 кв.м., що є відокремленими, та
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати за мною, ОСОБА_1, право
власності на 50 %, тобто 1/2 частину від
14/100 частин нежилого приміщення -
магазину, яке розташоване на І поверсі
в будинку АДРЕСА_2, що складається з
підвал: приміщення 1 площею 13,1 кв.м.,
приміщення 3 - 23,7 кв.м., приміщення 6 - 15,3
кв.м., приміщення 7-16,0 кв.м., приміщення 8 -
23,7 кв.м., частина приміщення 2 - 20,0 кв.м.
(приміщення 2 загальною площею 20,8 кв.м.),
всього по підвалу - 111,8 кв.м.; І поверх:
приміщення І площею 6,8 кв.м., приміщення
2 - 89,2 кв.м., приміщення 3 - 32,2 кв.м.,
приміщення 4 - 6,8 кв.м., приміщення 5 - 2,0
кв.м., приміщення 6 - 3,4 кв.м., приміщення 7
- 1,3 кв.м., приміщення 10 - 16,1 кв.м.,
приміщення 11 - 9,1 кв.м., приміщення 12 - 2,8
кв.м., приміщення 13 - 5,8 кв.м., приміщення
14 - 11,0 кв.м., приміщення 15 - 6,2 кв.м.,
приміщення 16 - 49,8 кв.м., МЗК: приміщення 9
- 2,5 кв.м., приміщення 10-10,7 кв.м., всього по
І поверху - 255,7 кв.м., загальна площа
об'єкту становить 367,5 кв.м.;

- визнати за мною, ОСОБА_1, право
власності на 50 %, тобто 1/2 частину
нежитлової будівлі загальною площею 73,5
кв.м., яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що суддя повертає позовну
заяву та додані до неї документи без
розгляду у випадку неподання доказів
сплати судового збору у передбаченому
порядку та розмірі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються, зокрема,
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір встановлюється
у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат (73 080,00
грн.). З позовних заяв немайнового
характеру справляється судовий збір у
розмірі 1 мінімальної заробітної плати
(1218,00 грн.).

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 1 січня становить
1218,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв в господарському
суді майнового характеру становить не
менше 1827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн.,
немайнового характеру - 1218,00 грн.

Відповідно до п. 2.11. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року N 7, якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

В пункті 2.2.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 визначено, що судовий збір з
позовної заяви про визнання права
власності на майно, витребування або
повернення майна (в тому числі в зв'язку
з вимогами, заснованими на приписах
частини п'ятої статті 216, статті 1212
Цивільного кодексу України тощо)
визначається з урахуванням вартості
спірного майна, тобто як зі спору
майнового характеру. При цьому суд не
повинен визначати вартість майна за
відповідними вимогами, оскільки за
змістом пункту 3 частини другої статті
54 і статті 55 ГПК такий обов'язок
покладається на позивача.

Проте, до позовної заяви б/н б/д в
якості доказу сплати судового збору
додано квитанцію № ПН332 від
02.04.2014 року, відповідно до якого судовий
збір сплачено лише в розмірі 1218,00 грн.,
тобто фактично лише за одну вимогу
немайнового характеру, тобто в меншому
розмірі, ніж визначено чинним
законодавством, що зумовлює повернення
позовної заяви в порядку п. 4 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Окрім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що обов'язок
позивача, прокурора направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

З доданих до позовної заяви документів
вбачається, що в якості доказу
направлення відповідачам копії
позовної заяви з доданими до неї
документами Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 додано
фіскальний чек №№ 0671, 0672, 0673 від 02.04.2014
року та описи вкладення у цінні листи
від 02.04.2014 року.

Згідно наведених описів вкладення у
цінні листи, відповідачам направлено
«Позовну заяву у кількість предметів -
7, додатки у кількість предметів - 78 ар.»,
втім вичерпного переліку документів,
які були направлені відповідачам
заявником не зазначено, що позбавляє
суд можливості перевірити факт
дотримання заявником вимог ст. 56 ГПК
України та достовірно встановити факт
направлення відповідачам саме доданих
до позовної заяви документів, а не
іншої кореспонденції.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідачів після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідачі
позбавляються можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Разом з цим, позивачу при наступному
зверненні слід врахувати, що
відповідно ч 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Додані позивачем до позовної заяви
документи належним чином не
засвідчені, а саме: відсутній напис зі
слів «Згідно з оригіналом», не
зазначено назви посади, прізвище та
ініціали особи, що засвідчувала дані
документи та дати їх засвідчення.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 4, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали б/н б/д Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лекос», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Магік»
про звернення стягнення на частину
майна товариства з обмеженою
відповідальністю, пропорційну частці
учасника товариства у статутному
капіталі, про визнання права власності
- повернути без розгляду.

Суддя

О.В.Котков