ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Справа № 910/7803/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Львов Б.Ю. (доповідач) -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і
Харченко В.М.,

розглянувши касаційну скаргу
приватного підприємства
"Науково-виробнича фірма "Маскарт", м.
Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду міста
Києва від 05.12.2013

та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014

зі справи № 910/7803/13

за позовом приватного підприємства
"Науково-виробнича фірма "Маскарт" (далі
- Фірма)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Хадо-Холдінг" (далі -
Товариство), м. Харків,

Державної служби інтелектуальної
власності України (далі - Служба),
м. Київ,

про припинення дії свідоцтва на знак
для товарів і послуг,

за участю представників сторін:

Фірми - Коваленка С.О.,

Товариства - Первомайського О.О.,

Служби - Ресенчука В.М., Потоцького М.Ю.,

з оголошенням у судовому засіданні
08.04.2014 перерви до 15.04.2014,

ВСТАНОВИВ:

Фірма звернулася до господарського
суду міста Києва з позовом про
дострокове припинення дії свідоцтва
України від 15.10.2004 № 44053 на знак для
товарів і послуг "Ревитализант",
власником якого є Товариство, у зв'язку
з перетворенням знака в позначення, що
стало загальновживаним як позначення
товарів і послуг певного виду після
дати подання заявки (25.09.2002), а також
просила зобов'язати Службу внести
відповідні зміни до Державного реєстру
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг та здійснити необхідну офіційну
публікацію.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 (суддя Бондарчук В.В.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014 (колегія
суддів у складі: Верховець А.А. -
головуючий суддя, судді Доманська М.Л.,
Шипко В.В.), у задоволенні позову
відмовлено.

Прийняті судові рішення з посиланням
на приписи пункту 3 статті 18 Закону
України від 15.12.1993 № 3689-ХІІ "Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг"
(далі - Закон № 3689) та статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) мотивовано
відсутністю підстав для дострокового
припинення дії названого свідоцтва
України.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України та
додаткових письмових поясненнях до неї
Фірма просить рішення місцевого та
постанову апеляційного господарських
судів зі справи скасувати внаслідок їх
прийняття з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Товариство подало відзив на касаційну
скаргу та додаткові письмові
пояснення, в яких зазначило про
безпідставність доводів скарги і
просило судові рішення зі справи
залишити без змін, а скаргу - без
задоволення.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 ГПК України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим та апеляційним
господарськими судами обставин справи
та правильність застосування ними норм
матеріального і процесуального права,
заслухавши представників сторін, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги з
урахуванням такого.

Відповідно до статті 1 Закону № 3689 знак
- це позначення, за яким товари і
послуги одних осіб відрізняються від
товарів і послуг інших осіб.

Згідно з приписами статті 5 Закону № 3689:
правова охорона надається знаку, який
не суперечить публічному порядку,
принципам гуманності і моралі та на
який не поширюються підстави для
відмови в наданні правової охорони,
встановлені цим Законом; об'єктом знака
може бути будь-яке позначення або
будь-яка комбінація позначень. Такими
позначеннями можуть бути, зокрема,
слова, у тому числі власні імена,
літери, цифри, зображувальні елементи,
кольори та комбінації кольорів, а також
будь-яка комбінація таких позначень;
право власності на знак засвідчується
свідоцтвом.

За приписами пункту 3 статті 18 Закону №
3689 дія свідоцтва припиняється за
рішенням суду у зв'язку з перетворенням
знака в позначення, що стало
загальновживаним як позначення
товарів і послуг певного виду після
дати подання заявки.

З огляду на наведене попередні судові
інстанції, повно і всебічно дослідивши
обставини справи, перевіривши їх
поданими сторонами доказами, яким дали
необхідну оцінку, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
та з наведенням у судових рішеннях зі
справи необхідного мотивування,
встановивши зміст і обсяг правової
охорони торговельної марки Товариства
"Ревитализант" за чинним свідоцтвом
України № 44053, зареєстрованої для
товарів 1, 4 класів та послуг 35 класу
Міжнародної класифікації товарів і
послуг, з'ясувавши питання щодо
можливості перетворення згаданого
знака в позначення, що стало
загальновживаним як позначення
товарів та/або послуг певного виду
після дати подання заявки (25.09.2002),
беручи до уваги як висновок судового
експерта науково-дослідного центру
судової експертизи з питань
інтелектуальної власності від 14.10.2013
№ 127/13, так і відсутність з боку
позивача доказів фактичного існування
відповідних товарів та/або послуг
різних виробників, -

дійшли обґрунтованих висновків
стосовно недоведеності втрати спірною
торговельною маркою здатності
відрізняти товари і послуги Товариства
від однорідних товарів і послуг інших
осіб, а тому й правомірно відмовили в
задоволенні даного позову.

Доводи Фірми, наведені в касаційній
скарзі, не спростовують висновків,
викладених у оскаржуваних судових
рішеннях. При цьому в частині
встановлення фактичних обставин
справи та переоцінки наявних доказів
касаційна скарга не відповідає вимогам
статті 1117 ГПК України стосовно меж
перегляду справи в касаційній
інстанції.

Таким чином, рішення місцевого та
постанова апеляційного господарських
судів зі справи відповідають
встановленим ними фактичним
обставинам, прийняті з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і передбачені законом підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117 - 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014 зі
справи № 910/7803/13 залишити без
змін, а касаційну скаргу приватного
підприємства "Науково-виробнича фірма
"Маскарт" - без задоволення.

Суддя
Б.Львов

Суддя І.Бенедисюк

Суддя
В.Харченко