ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.Справа № 922/878/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом Публічне АТ
"Харківміськгаз", м. Харків до ФОП
ОСОБА_1, м. Харків про стягнення коштів
в сумі 1540,97 грн. за участю сторін:

позивача - Корж А.О.

відповідач - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Харківміськгаз", м. Харків,
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
про стягнення з Фізичною особи
підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідача) 1540,97рн. основного боргу
та 1827 грн. збору, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що відповідач в порушення
умов договору № 10246 ГАЗ від 01.10.2010 року
неналежним чином виконав свої
зобов"язання щодо повної та своєчасної
оплати послуг з постачання газу.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12 березня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 01 квітня 2014
року.

Представник позивача у судовому
засіданні 01.04.2014 року підтримував
позовні вимоги та просив суд
задовольнити у повному обсязі.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві та відповідачеві для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

01 жовтня 2010 року між Публічним
акціонерним товариством
"Харківміськгаз", м. Харків, (позивач) та
ФОП ОСОБА_1 (відповідач) був кладений
договір № 10246 ГАЗ та додаткові угоди
від 17.12.2010 року, від 01.04.2011 року, 05.01.2011
року, 01.12.2010 року, 01.12.2010 року, 10.10.2011 року,
01.11.2011 року, 01.11.2010 року, у відповідності
до умов якого, позивач зобов"язується
надавати послуги з постачання газу
відповідачу , але надані послуги були
сплачені частково на суму 385,08 грн.,
таким чином, на даний час
заборгованість складає 1540,97 грн.

Пунктом 7.1 договору, сторони
передбачили, що оплата газу
здійснюється відповідачем шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок позивача за 10 календарних днів
до початку місяця поставки, в обсягах
не менше 100% вартості планового
місячного обсягу. Остаточний
розрахунок за газ між сторонами
здійснюється на підставі двосторонніх
актів приймання - передачі природного
газу шляхом перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
позивача у термін до 10 числа місяця,
наступного за звітним.

На виконання умов вказаного договору
позивачем були надані відповідачу
послуги з постачання газу на загальну
суму 1926,05 грн., що підтверджується
актами від 31.03.2011 року та квітня 2011
року, які підписані обома сторонами та
скріплені печатками.

Як вказує позивач, відповідачем було
частково оплачено послуги на суму 385,08
грн.

Внаслідок неналежного виконання
прийнятих на себе зобов"язань щодо
повної та своєчасної оплати, у
відповідача виникла заборгованість у
сумі 1540,971 грн. (сума основного боргу), що
і стало підставою позивачу для
звернення до господарського суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем умов діючого
законодавства та договору, те, що
позовні вимоги обґрунтовані,
правомірні, доведені матеріалами
справи та не спростовані відповідачем,
суд задовольняє позовні вимоги в сумі
основної заборгованості у розмірі 1540,97
грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується п. 1 ч. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Проте, враховуючи
домовленість сторін про розподіл
судових витрат між сторонами порівну, з
урахуванням цього, суд покладає судові
витрати на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629
ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 р/р НОМЕР_2 у Банк
"Меркурій" МФО 351663 код НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз" ( м.Харків,
вул. Жовтневої революції, 57/59 п/р 86
в філії ХОУ АТ"Ощадбанк" МФО 351823, код
03359552) суму основного боргу 1540,97 грн. та
судовий збір 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішення
законної сили.

Повне рішення складено 01.04.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова