ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Справа № 5015/2298/11

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М. Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «ФК
«Приватні інвестиції»

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 21.01.2014р.

у справі № 5015/2298/11

за заявою: ПП «Реліквія»

про: банкрутство

З участю представників :

від апелянта - Трофімова Л.А. -
представник (довіреність №138 від
14.01.2014р.)

від кредиторів - не з'явилися.

від боржника - Репецький В.В. -
представник (довіреність №б/н від
18.02.2014р.)

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 21.01.2014р., суддя
Артимович В.М., було продовжено строк
санації ПП «Реліквія» на вісімнадцять
місяців, затверджено план санації ТзОВ
"Реліквія", схвалений на загальних
зборах кредиторів ПП "Реліквія, які
відбулися 18.01.2014 р. (протокол зборів
кредиторів №2 від 18.01.2014р.) та на
засіданні комітету кредиторів ПП
"Реліквія", яке відбулося 18.01.2014 р.
(протокол засідання комітету
кредиторів №10 від 18.01.2014р.). Зобов'язано
керуючого санацією: щоквартально
звітувати перед комітетом кредиторів
ПП "Реліквія" та господарським судом
про хід виконання плану санації ПП
"Реліквія", за наслідками проведення
процедури санації боржника скласти і
подати на розгляд господарському суду
звіт керуючого санацією.

З даною ухвалою не погодилося ТзОВ «ФК
«Приватні інвестиції» і оскаржило її в
апеляційному порядку, оскільки вважає,
що судом порушено норми матеріального
та процесуального права та просило
скасувати ухвалу та прийняти рішення
про визнання ПП «Реліквія» банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

Керуючий санацією подав відзив на
апеляційну скаргу в якому просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції без змін.

ПП «Реліквія» подало відзив на
апеляційну скаргу в якому просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції без змін.

Розгляд справи відкладався.

Сторони були повідомлені належним
чином про час та місце судового
розгляду, що підтверджується списком
згрупованих рекомендованих
відправлень Львівського апеляційного
господарського суду за 01.04.2014р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, ухвалу
господарського суду Львівської
області від 21.01.2014р. у справі №5015/2298/11 -
скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України,
підставами для скасування рішення
місцевого господарського суду є
невідповідність висновків, викладених
в рішенні, обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на
розгляд господарського суду
Львівської області поступила заява
Приватного підприємства "Реліквія", м.
Львів, , надалі - боржник,
про його банкрутство у порядку,
встановленому ч. 5 ст. 7 та ст. 11 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 27.04.2011 р. провадження у
справі було порушено, заяву прийнято до
розгляду, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів,
підготовче засідання суду призначено
на 28.04.2011 р.

Ухвалою суду від 15.06.2011 р. введено
процедуру розпорядження майном
боржника, розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого
Марка А.Т.

Оголошення про введення процедури
розпорядження майном боржника
опубліковане в газеті "Урядовий кур'єр",
№ 119 (4517) від 05.07.2011 р.

Ухвалою суду від 21.02.2012 р. задоволено
клопотання розпорядника майна ПП
"Реліквія" - арбітражного керуючого
Марка А.Т. та боржника про вжиття
заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів та вжито заходи щодо
забезпечення вимог кредиторів.

Ухвалою від 20.12.2012 р. введено процедуру
санації боржника, керуючим санацією
призначено арбітражного керуючого
Марка А.Т. Крім того, вказаною ухвалою
залишено без розгляду клопотання
розпорядника майна від 12.09.2012 р.,
відмовлено в задоволенні клопотання
боржника від 12.09.2012 р., відмовлено в
задоволенні клопотання ТзОВ "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції" про
включення вимог останнього до першої
черги реєстру вимог кредиторів ПП
"Реліквія", вжито заходів щодо
забезпечення вимог кредиторів у справі
№ 5015/2298/11 про банкрутство ПП "Реліквія".

17.09.2013 р. на розгляд суду керуючий
санацією подав клопотання про
долучення до матеріалів справи звіту
керуючого санацією, протоколу
засідання комітету кредиторів від
13.09,2013 р. за № 9, плану санації ПП
„Реліквія". Також в клопотанні
керуючий санацією просить суд
затвердити план санації.

21.01.2014 р. керуючий санацією подав
клопотання з проханням прийняти звіт
керуючого санацією та затвердити план
санації боржника. До даного клопотання
керуючий санацією подав ряд
документів, зокрема, план санації,
протокол засідання загальних зборів
кредиторів від 18.01.2014 р. за № 2, протокол
засідання комітету кредиторів від
18.01.2014 р. за № 10, акт про проведення
інвентаризації, звіт керуючого
санацією, докази повідомлення
конкурсних кредиторів про час та місце
проведення загальних зборів
кредиторів для вирішення питання про
схвалення плану санації та докази
надсилання кредиторам плану санації
для ознайомлення. Також керуючим
санацією подано клопотання про
продовження строку процедури санації.

Судом першої інстанції було задоволено
вказане клопотання, але з таким
рішенням господарського суду
Львівської області колегія суддів
погодитися не може з наступних підстав.

Приймаючи рішення щодо винесення
ухвали про схвалення санації, суд в
порушення вимог статті 43 ГПК України не
надав належної правової оцінки
легітимності проведених загальних
зборів та комітету кредиторів,
прийнятих на ньому рішень, взяв до
уваги рішення загальних зборів та
комітету кредиторів, хоч вони і були
прийняті з порушенням Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом» (
в редакції Закону від 04.11.2012 року).

Згідно статті ч. 1. ст. 18 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника

або визнання його банкрутом» (в
редакції Закону від 04.11.2012р.) протягом
трьох місяців з дня винесення ухвали
про санацію боржника керуючий санацією
зобов'язаний подати комітету
кредиторів для схвалення план санації
боржника, крім випадків, передбачених
цим Законом.

В порушення вимог вищевказаної норми
керуючий санації не подав комітету
кредиторів для схвалення план санації,
який був поданий в суд 21.01.2014 року і який
розглядався на загальних зборах
кредиторів 18.01.2014 року.

На ознайомлення комітету кредиторів,
який відбувався 13 вересня 2013 року, був
поданий інший план санації, з іншими
строками погашення заборгованості і
відмінними умовами.

У відповідності до п.4 ст.18 Закону план
санації розглядається зборами
кредиторів, які скликаються керуючим
санацією в чотиримісячний строк з дня
винесення господарським судом ухвали
про санацію, якщо інше не передбачено
цим Законом.

У відповідності до п.6. ст.18 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» ( в редакції
Закону від 04.11.2012 року), якщо протягом
шести місяців з дня винесення ухвали
про санацію до господарського суду не
подано плану санації боржника,
господарський суд приймає рішення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
відповідно до цього Закону.

В порушення вказаної норми Закону
затверджений загальними зборами
кредиторів від 18.01.2014 року був поданий
до Господарського суду Львівської
області лише 21 січня 2014 року, тобто
через 1 рік і 1 місяць після винесення
судом ухвали про санацію.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на дану обставину.

При винесенні ухвали суд першої
інстанції не надав належним чином
об'єктивну оцінку і самому плану
санації та не перевірив його на
відповідність Закону «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» та «Вимогам
щодо розроблення плану санації
боржника відповідно до Типової форми
плану санації боржника у справі про
банкрутство» затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від
19.06.2013р. № 1223/5.

Економічні показники, наведені в
плані санації для обґрунтування її
проведення не можуть бути
обґрунтуванням доцільності подальшого
проведення санації боржника Так,
збільшення товарів (товарних запасів)
може бути наслідком їх неліквідності,
однозначно негативним фактором є
збільшення кредиторської
заборгованості. В той же час, як
відмічає розпорядник майна, збитки за 9
місяців 2013р. становлять 200 грн.
Основними показниками фінансового
стану є співвідношення активів та
кредиторських вимог. Сума вимог
кредиторів ПП «Реліквія» становить 17
млн., тоді як вартість майна, про яке
згадується в плані санації - 10,7 млн. З
урахуванням витрат та податків при
продажу майна, сума вимог кредиторів
майже в два рази перевищує вартість
активів боржника. Таким чином, планом
санації не обґрунтовано подальше
проведення санації, можливість
відновлення платоспроможності
боржника.

Відповідно до «Вимог до Типової
форми плану санації боржника», план
санації має містити відомості про
фінансову, господарську, інвестиційну
діяльність боржника на дату порушення
справи про банкрутство, які включають:
аналіз структури активів, власних
оборотних засобів, структури
дебіторської та кредиторської
заборгованості; аналіз прибутковості
підприємства, використання
виробничого апарату та трудових
ресурсів (витрат на виробництво,
використання трудових ресурсів,
інвестицій та інновацій, об'єктів
житлово-комунального та
соціально-культурного призначення);
структуру довгострокових та поточних
фінансових інвестицій; відомості про
майно (майнові права боржника) згідно з
результатами інвентаризації, а саме: 1)
перелік рухомого майна, яке
обліковується на балансі боржника з
характеристикою за
фінансово-бухгалтерськими та
технічними показниками; 2) перелік
нерухомого майна, яке обліковується на
балансі у розрізі підрозділів боржника
з характеристикою за
фінансово-бухгалтерськими, технічними
та будівельними показниками; 3)
інформацію про наявність земельних
ділянок, які належать на праві
власності або на праві користування.
Однак в плані санації відсутні
вищевказані дані про активи
підприємства, які є базою для
розроблення плану санації, в тому числі
- дані інвентаризації майна та
дебіторської заборгованості.
Відповідно до п.2 «Вимог», план санації
оформляється у вигляді
систематизованого переліку
взаємопов'язаних і послідовних
заходів, що підлягають здійсненню під
час провадження у справі про
банкрутство з метою запобігання
визнанню боржника банкрутом або його
ліквідації, що спрямовані на
оздоровлення фінансово-господарського
становища боржника, а також на
задоволення вимог кредиторів, із
зазначенням строків здійснення таких
заходів, з передбаченням їх очікуваних
результатів (наслідків).
Запропонований план санації є
безсистемним, не містить очікуваних
результатів (наслідків) заходів плану
санації, зокрема, результатів продажу
майна, ліквідації дебіторської
заборгованості.

Запропонованим планом санації
визначені такі заходи:

1. Продаж частини майна боржника
та обмін вимог кредиторів на
активи,відстрочення, розстрочення
платежів або прощення боргів, про що
укладається мирова угода

2. Ліквідація дебіторської
заборгованості

3. Надання майна боржника в оренду

4. Відновлення господарської
діяльності боржника.

Однак, в подальшому в плані
санації конкретизований лише склад
майна, що підлягає продажу та загальні
умови його реалізації. При цьому, за
відсутності оцінки майна, відсутній
прогноз продаж. План санації
передбачає обмін вимог кредиторів на
активи боржника, але не визначає ні
склад таких вимог, ні склад таких
активів, ні умови та порядок їх обміну.
Також в плані санації не наведені
навіть загальні умови укладання
мирової угоди щодо відстрочення,
розстрочення сплати або прощення
боргу. Така невизначеність, в т.ч. щодо
порядку обміну активів боржника на
борги, приведе до безконтрольності
подальшого проведення санації,
можливості вчинення дій в інтересах
певних кредиторів та в порушення
інтересів інших.

У відповідності до статті 20
Закону України «Про «Продаж в
процедурі санації частини майна
боржника» метою відновлення
платоспроможності боржника та
задоволення вимог кредиторів план
санації може передбачати продаж
частини майна боржника на відкритих
торгах. Керуючий санацією після
проведення інвентаризації та оцінки
майна боржника має право почати продаж
частини майна боржника на відкритих
торгах. Але запропонований план
санації не містить взагалі даних про
результати інвентаризації майна
боржника, дані про оцінку майна, яке
підлягає продажу, дані про майно яке
має залишитись у боржника для ведення
діяльності, а головне - планові
показники реалізації майна, що
обумовлює можливість погашення вимог
кредиторів та відновлення діяльності.
Це стосується як товарів так і основних
засобів (нерухомого майна).

Одним з заходів щодо відновлення
платоспроможності, план санації
передбачає ліквідацію дебіторської
заборгованості. Однак дані щодо її
структури та складу в плані санації
відсутні, відтак, відсутній також
прогноз результатів ліквідації
дебіторської заборгованості.

Відсутні в плані санації будь -
які обґрунтування та очікувані
результати також від надання майна в
оренду, не визначений склад такого
майна та умови оренди, очікувані
результати та обґрунтування
відновлення господарської діяльності
боржника (напрямки, достатність бази
для такого відновлення за умови
продажу майна, наявність джерел коштів
для фінансування витрат, тощо). Як і в
інших випадках, відсутні планові
результати від відновлення діяльності.

Таким чином, запропонований план
санації не містить конкретних даних
про джерела коштів для проведення
санації, погашення вимог кредиторів та
відновлення платоспроможності
боржника.

Немає обґрунтування та розрахунку
витрат в процедурі санації, лише
згадується що вони будуть виникати.

Відповідно до п. 13 «Вимог», у розділі
"Погашення вимог кредиторів" плану
санації вказуються погашення вимог
кредиторів з урахуванням черговості,
визначеної законодавством, строки,
графік та обсяги погашення
кредиторської заборгованості боржника
із зазначенням джерел. В
запропонованому плані санації не
зазначаються ні джерела надходження
коштів, ні конкретні шляхи погашення
заборгованості - поряд з задоволенням
вимог кредиторів вказуються
розстрочення, відстрочення, прощення
сплати боргу без визначення
співвідношення задоволених та
погашених в інший спосіб вимог.
Зазначені в плані санації терміни
погашення заборгованості, при
відсутності прогнозу поступлення
коштів, ніяк не можна вважати
обґрунтованими. План санації не дає
відповідь на питання чи планується
задоволення вимог певної черги. Так,
виходячи зі змісту плану санації, суми
заборгованості 1-2 ї черги підлягають
повному задоволенню. В той же час, в
плані санації зазначається, що ці
вимоги задовольняються «пропорційно
до суми заявлених вимог», що
передбачено Законом при частковому
погашенні вимог.

Відповідно до ст.18 Закону, план санації
повинен передбачати строк відновлення
платоспроможності боржника.
Платоспроможність вважається
відновленою за відсутності ознак
банкрутства, визначених цим Законом.
Однак, запропонований план санації,
всупереч нормі Закону, не визначає
строк відновлення платоспроможності
боржника.

Крім того, суд вийшов за межі своїх
повноважень, оскільки Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом» (
в редакції Закону від 04.11.2012 року)
господарським судам не надано право
самостійно визначати вартість майна
боржника. В оскаржуваній ухвалі суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що є достатні підстави вважати, що
продовження строку санації і виконання
санації забезпечить відновлення
платоспроможності боржника, виходячи
із самостійно зробленої судом оцінки
середньої вартості одного метра
квадратного приміщень, призначених для
торгівельної діяльності, на вулицях із
пожвавленим потоком людей понад 8 000
грн.

За таких обставин справи апеляційний
суд погоджується з думкою апелянта про
те, що запропонований план санації не
відповідає вимогам Закону, не
спрямований на реальне відновлення
платоспроможності боржника, а тому
затвердженню не підлягає.

Разом з тим, клопотання апелянта про
визнання ПП «Реліквія» банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
задоволенню не підлягає, оскільки
вирішення вказаного питання
відповідно до Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
віднесено до виключної компетенції
суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду Львівської
області від 21.01.2014р. по справі №5015/2298/11
винесена без належного дослідження
обставин справи, з порушенням вказаних
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101,103,104,105,106 ГПК України
Львівський апеляційний господарський
суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ТзОВ «ФК «Приватні
інвестиції» задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Львівської
області від 21.01.2014р. по справі №5015/2298/11
скасувати.

Судові витрати покласти на боржника.

Стягнути з ПП «Реліквія» (м. Львів, вул..
В. Великого, 71/76, ) на користь
ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» (м. Київ,
вул.. Артема, 52 А, офіс 147) 609 грн. в
повернення сплаченого судового збору.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Матеріали справи передати на розгляд в
господарський суд Львівської області
в новому складі суду.

Головуючий-суддя
О.Л. Мирутенко

Судді:
Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук

«Повний текст постанови виготовлено
15.04.2014р.»