КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2014 р. Справа№ 910/19684/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Суліма В.В.

Тищенко А.І.

розглянув апеляційну скаргу
Української аграрної біржі на рішення
господарського суду м. Києва від
19.11.2013року № 910/19684/13 (суддя Сівакова
В.В)

за позовом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України

до Української аграрної
біржі

про розірвання договору.

дослідивши та вивчивши матеріали
вправи, апеляційну скаргу, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва
№ 910/19684/13 від 19.11.2013р. задоволений позов
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, розірвано угоду від
10.05.2000 про організаційне забезпечення
проведення аукціонів з продажу
скрапленого газу на базі Української
аграрної біржі, укладену між
Міністерством економіки України та
Українською аграрною біржею, з
відповідача стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
просить його скасувати.

В судовому засіданні, представник
позивача проти вимог, викладених в
апеляційній скарзі заперечував, вважає
їх необґрунтованими, а рішення є таким
що не підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду у справі в зв'язку з участю
уповноваженого представника у
судовому процесі Рівненського
апеляційного господарського суду.

Президія Вищого господарського суду
України від 19.07.2010 р. N 04-06/113 «Про
внесення змін і доповнень до деяких
роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України і президії
Вищого господарського суду України»
зазначила, що Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 102
ГПК України, колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у
відсутність представника відповідача.

Розглянувши справу за правилами
розділу ХІІ Господарського
процесуального кодексу України, суд
дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 599 від 04.04.2000 "Про запровадження
аукціонів з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля" установлено, що
аукціони з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля проводяться на базі
бірж, визначених за результатами
спеціалізованого конкурсу, який
організовує і проводить Міністерство
економіки України.

Відповідно до вимог пунктів 2 та 3
Постанови № 599, Міністерством
економіки України 05.05.2000 був
організований конкурс з визначення
бірж, на базі яких проводитимуться
аукціони з продажу нафти, газового
конденсату, скріпленого газу та
вугілля, переможцем якого було
визначено Українську аграрну біржу.

10.05.2000 сторонами у справі укладена
угода про організаційне забезпечення
проведення аукціонів з продажу нафти
та газового конденсату на базі
Української аграрної біржі, за умовами
якої Мінекономіки доручає, а Біржа
бере на себе зобов'язання щодо
організації та проведення аукціонів
відповідно до вимог, визначених
Положенням, правил та положень Біржі та
цієї угоди.

Пунктом 4.1. угоди передбачено, що дана
угода набуває чинності з моменту її
підписання сторонами та вважається
укладеною на невизначений строк.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту
планування, договору, а при відсутності
таких вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання і одностороння
зміна умов договору не допускаються, за
винятком випадків, передбачених
законом.

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що
у відповідності до положень постанови
Кабінету Міністрів України від 03.10.2011 №
1064, від Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України до
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості передані повноваження
щодо організації і проведення
аукціонів з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля. Зазначені обставини не
могли передбачити сторони під час
укладання Угоди від 10.05.2000 про
організаційне забезпечення проведення
аукціонів з продажу нафти та газового
конденсату на базі Української
міжбанківської валютної біржі, тому
наявні правові підстави для розірвання
вказаної угоди на підставі ст. 652
Цивільного кодексу України. Проте,
відповідач ухиляється від розірвання
угоди від 10.05.2000 у добровільному
порядку, в зв'язку з чим позивач просить
розірвати її в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги,
господарський суд виходив з того, що
спірна угода укладена Міністерством
економіки України на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
№ 599 від 04.04.2000 "Про запровадження
аукціонів з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля". Наявність повноважень
щодо організації і проведення
аукціонів з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля у позивача, який
відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституцій
України зобов'язаний діяти виключно на
підставі та в межах повноважень,
наданих Конституцією та законами
України, є істотною обставиною. В
момент укладення угоди сторони
виходили з того, що повноваження щодо
організації і проведення аукціонів з
продажу нафти, газового конденсату,
природного, скрапленого газу та
вугілля будуть зберігатися за
Мінекономрозвитку. При цьому, позивач
не може усунути причини істотної зміни
обставин, оскільки його повноваження
припинилися з втратою чинності
постановою Кабінету Міністрів України
№ 599 від 04.04.2000 "Про запровадження
аукціонів з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля"; подальше виконання
спірної угоди суперечитиме положенням
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1064 від 03.10.2011 "Деякі питання
організації та проведення біржових
аукціонів з продажу нафти сирої,
газового конденсату власного
видобутку і скрапленого газу".

Заперечуючи проти рішення, відповідач
наполягає на тому, що на момент
укладання угоди позивач діяв як суб'єкт
владних повноважень, таким чином суд
першої інстанції безпідставно не
припинив провадження у справі,
оскільки справа є справою
адміністративної юрисдикції; суд
безпідставно не зупинив провадження у
справі, до розгляду пов'язаної справи №
826/10160-13а; матеріали справи не містять
належних доказів того, що позивач
наділений повноваженнями щодо
розірвання угоди; не прийнято до уваги
того факту. Що зобов'язання за угодою
досі тривають.

Крім того, апелянт у доповненнях до
апеляційної скарги зазначає, що для
вирішення спору необхідно дослідити

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Це стосується
позивача, який повинен доказати факти,
на підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Згідно ст. ст. 628, 629 ЦК України, ст. 180 ГК
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Кабінет Міністрів України, в межах
наданих повноважень, наданих
Конституцією України та Законом
України "Про Кабінет Міністрів
України", Законом України "Про нафту і
газ" затвердив порядок організації та
проведення біржових аукціонів з
продажу нафти сирої і газового
конденсату власного видобутку,
скрапленого газу, відповідно до якого
саме Міненерговугілля проводить
конкурс з визначення бірж, які мають
право на організацію та проведення
відповідних аукціонів, визначає за
результатами конкурсу переможців і
укладає з ними договір про організацію
та проведення аукціонів.

Колегія суддів не погоджується з
висновками апелянта про те, що
матеріали справи не містять доказів
того, що позивач наділений
повноваженнями щодо звернення з
позовом щодо розірвання угоди,
оскільки відповідно до постанови КМУ №
599 від 04.04.2000р. «Про запровадження
аукціонів з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля» слова "Міністерство
палива та енергетики" та "Міністерство
економіки" в усіх відмінках замінено
відповідно словами "Міністерство
енергетики та вугільної промисловості"
та "Міністерство економічного розвитку
і торгівлі" у відповідному відмінку
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 19.01.2011 року N 54. Між тим,
заміна назв організацій не тягне за
собою виконання тих чи інших
повноважень або зобов'язань.

Відповідно до постанови КМУ № 1064 від
03.10.2011р. постанова КМУ № 599 втратила
чинність.

Отже, висновки господарського суду про
те, що після прийняття та набрання
чинності постановою Кабінету
Міністрів України № 1064 від 03.10.2011
"Деякі питання організації та
проведення біржових аукціонів з
продажу нафти сирої, газового
конденсату власного видобутку і
скрапленого газу" істотні обставини,
якими сторони керувались при укладенні
угоди, змінилися настільки, що, якби
сторони могли це передбачити, вони не
уклали б спірну Угоду, тоді як сторони у
справі не відповідають за обставину,
пов'язану з переданням повноважень
щодо організації і проведення
аукціонів з продажу нафти, газового
конденсату, природного, скрапленого
газу та вугілля до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України.

З огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4 1, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
24.10.2011 року «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» у вирішенні
питання про те, чи є правовідносини
господарськими, а спір - господарським,
слід виходити з визначень, наведених у
статті 3 Господарського кодексу
України.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: участь у спорі суб'єкта
господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

За змістом ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, зокрема пов'язані з
укладенням, зміною, виконанням і
розірванням усіх господарських
договорів між суб'єктами
господарювання і органами державної
влади і місцевого самоврядування,
включаючи договори, які укладаються
шляхом проведення конкурсу, біржових
торгів, аукціонів тощо. До таких
договорів відносяться, зокрема, такі:
про відчуження об'єктів приватизації
(крім приватизації державного
житлового фонду); передачу державного
або комунального майна в оренду;
закупівлю товарів (робіт, послуг) для
державних потреб;

У даному випадку укладена угода, за
своєю природою є договором про надання
послуг щодо організації та проведення
аукціонів з продажу нафти та газового
конденсату, таким чином позивач у даній
угоді не може бути розцінений як
суб'єкт владних повноважень, тому
справі підвідомча господарському суду,
а не як вважає апелянт повинна
розглядатись за правилами
адміністративного судочинства.

Посилання апелянта на необхідність
дослідження в судовому засіданні
наказів Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
24.04.2013р. № 209 «Про утворення конкурсної
комісії» та № 349 від 11.06.2013р. «Про
результати конкурсу», які на думку
відповідача фактично стали підставою
для звернення з позовом до суду,
колегія суддів вважає такими що не
заслуговують на увагу, оскільки не є
предметами спору, їх аналіз не
відноситься до компетенції
господарського суду.

Статтею 652 ЦК передбачено, що у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувались при укладенні договору,
останній може бути розірваний за
згодою сторін. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах. Якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний за рішенням суд.

Як встановлено місцевим судом, позивач
звернувся до відповідача з листом №
2432-04/30868-12 від 03.09.2013, в якому позивач
запропонував погодити розірвання
угоди від 10.05.2000, у зв'язку з втратою
чинності постанови Кабінету Міністрів
України № 599 від 04.04.2000 та відсутністю
на даний час у Мінекономрозвитку, яке
виступає правонаступником
Мінекономіки, повноважень щодо
організації та проведення аукціонів з
продажу нафти, газового конденсату,
природного, скрапленого газу та
вугілля.

Між тим, відповідач на пропозицію
позивача щодо розірвання угоди від
10.05.2000 надав відповідь № 052.01/14 від
13.09.2013, в якій зазначив про відсутність
на даний час правових підстав для
розірвання угоди, оскільки Українська
аграрна біржа має виконувати обов'язки,
що виникли за угодою, а саме зобов'язань
за договорами купівлі-продажу
скрапленого газу, строки поставки за
якими закінчуються у грудні 2013 року.

За таких обставин, господарський суд
правомірно вирішив спір на користь
позивача, враховуючи наявність підстав
для розірвання укладеної угоди.

За приписами ч. 5 статті 188 ГК України , ч.
3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання
договір в судовому порядку, договір
вважається розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд не знаходить підстав
для задоволення апеляційної скарги, а
рішення господарського суду є
обґрунтованим і таким, що відповідає
чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Української
аграрної біржі залишити без
задоволення, рішення господарського
суду м. Києва № 910/19684/13 від 19.11.2013 року
-без змін.

2. Матеріали справи повернути
господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя
Л.О. Рєпіна

Судді
В.В. Сулім

А.І. Тищенко