номер провадження справи 27/9/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014
Справа № 908/457/14

За позовом: Комунального підприємства
"Облводоканал" Запорізької обласної
ради в особі Василівського
експлуатаційного цеху водопостачання
та водовідведення Комунального
підприємства "Облводоканал"
Запорізької обласної ради (71600
Запорізька область, Василівський
район, м. Василівка, вул. Приморська, 29)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма ОЛІС ЛТД" (69035
м. Запоріжжя, вул.
Електрозаводська, 3, фактична адреса:
69084 м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 47)

про стягнення 1 139 436 грн. 59 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Коваленко Д.О., дов. №
96 від 15.4.2013 р.

Комунальне підприємство "Облводоканал"
Запорізької обласної ради в особі
Василівського експлуатаційного цеху
водопостачання та водовідведення
Комунального підприємства
"Облводоканал" Запорізької обласної
ради звернулось до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма ОЛІС ЛТД" 1 139
436 грн. 59 коп. додаткової плати за скид
стічних вод.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 17.02.2014р., справу
№ 908/457/14 передано на розгляд судді
Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 18.02.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/457/14,
присвоєно справі номер провадження
27/9/14 та призначено судове засідання на
03.03.2014р.

У судовому засіданні 03.03.2014р.
оголошувалася перерва до 08.04.2014р., на
підставі ст. 77 ГПК України, з метою
надання сторонами додаткових доказів
та документів, які необхідні для
повного, всебічного та об'єктивного
розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 08.04.2014р. розгляд справи
відкладався на 16.04.2014р., на підставі ст.
77 ГПК України, у зв'язку з неявкою у
судове засідання представника
позивача.

16.04.2014р. продовжено судовий розгляд
справи № 908/457/14.

До початку розгляду справи представник
відповідача заявив клопотання щодо
відмови від здійснення технічної
фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа
розглядається, склад суду, та
роз'яснено представнику відповідача,
який прибув в судове засідання, його
права, у тому числі право заявляти
відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача у судові
засідання 08.04.2014р. та 16.04.2014р. не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був попереджений належним
чином, 16.04.2014р. надав до канцелярії суду
письмове клопотання про розгляд справи
без участі представника позивача та
зазначив, що всі необхідні документи
знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач у судовому засіданні
16.04.2014р. підтримав свої заперечення,
викладені у письмовому відзиві,
наданому до канцелярії суду 24.02.2014р.
(міститься в матеріалах справи).

Крім того, 14.03.2014р. до канцелярії суду
відповідач надав письмове клопотання,
в якому просить суд відмовити позивачу
у задоволені позовних вимог з підстав
спливу строку застосування
адміністративно-господарських санкцій
та порушення строку позовної давності,
в обґрунтування посилається на те, що
розмір додаткової плати за скид
стічних вод позивачем нараховано за
період з 01.12.2009р. по 01.01.2011р., а позовну
заяву подано 13.02.2014р., тож відповідач
вважає, що строк застосування
адміністративно-господарських
санкцій, як і строк позовної давності
по вимогах позивача вже сплив.

Згідно ст. 75 ГПК України, справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи, оцінивши надані
докази, вислухавши відповідача, суд
вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути - визнання
права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Господарським судом встановлено, що
01.07.2008р. між КП "Облводоканал"
Запорізької міської ради (виробник) та
ТОВ "Фірма ОЛІС ЛТД" (абонент) був
укладений договір про надання послуг з
централізованого постачання холодної
води та водовідведення № 63.

Згідно до п. 1.1 договору виробник
зобов'язується надавати абоненту
послуги з централізованого постачання
холодної води та водовідведення в
обсягах, передбачених в п.п. 2.1, 2.2
договору, а абонент зобов'язується
прийняти надані послуги та оплатити їх
у порядку, передбаченому цим договором.
Виробник може надавати послуги на
підставі тимчасових норм споживання
послуг, нормативів якості послуг та
режимів їх надання у випадку
встановлення тимчасових норм
компетентними органами.

Відповідно до п. 1.2 договору показники
стічних вод, які скидає відповідач, не
повинні перевищувати вимоги ГПК
(г/м.куб.): РН-6.5-8.5, азот амон. - 30, зважені
речовини -250, БПК5-150, Fe заг.-0,9, СПАВ-2,
сульфати -210, хлорид-310, нафт.-0,5, фосф.-7,5,
ХПК-300, тяжкі метали (цівніди, NI, AL, Zn, Pb, Cr
+ 3b) в межах ГПК для рибогосподарських
водоймів). В разі зміни припустимих
концентрацій позивач письмово
сповіщає відповідача. При перевищенні
вмісту забруднюючих речовин у стічних
водах відповідача у порівнянні з ГПК,
відповідач сплачує позивачу за
скидання понадлімітних забруднень у
відповідності із вимогами Правил
прийому та Інструкції.

Позивач у позовній заяві зазначив, що
підставою для розрахунку плати за скид
понаднормативних забруднень стічних
вод є положення Правил прийому стічних
вод підприємств у комунальні та
відомчі системи каналізації населених
пунктів України, затверджених наказом
Держбуд України 19.02.2002р. № 37, Інструкції
про встановлення та стягнення плати за
скид промислових та інших стічних вод в
системи каналізації населених пунктів,
затверджених наказом Держбуд України
26.04.2002р. за № 402/6691, та п. 1.2 договору за №
63 від 01.07.2008р.

Відповідно до п. 1.5 Правил встановлено,
що на підставі цих Правил та Інструкції
про встановлення та стягнення плати за
скид промислових стічних вод у системи
каналізації населених пунктів
Водоканали розробляють місцеві
Правила приймання стічних вод
підприємств у систему каналізації
населеного пункту, у яких
установлюються допустимі концентрації
для кожної забруднюючої речовини, що
може скидатися Підприємствами в
систему каналізації, а також
відображаються місцеві особливості
приймання стічних вод підприємств у
міську каналізацію.

Згідно п. 1.2 Інструкції, встановлено
єдиний на території України порядок
встановлення та стягнення плати за
скиди промислових та інших стічних вод
у системи каналізації населених
пунктів і поширюється на комунальні
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства міст і селищ України та
інші підприємства, що мають на балансі
системи місцевого водопроводу та
каналізації, та на всі підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності й відомчої належності,
які скидають свої стічні води в системи
каналізації населених пунктів.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції плата за
скид стічних вод Підприємств у системи
каналізації населених пунктів
вноситься Підприємствами згідно з
розрахунками Водоканалів та
виставленими ними рахунками на
розрахункові рахунки Водоканалів у
порядку та в терміни, передбачені
договором.

Підстави, порядок та спосіб оформлення
акту, рахунку на оплату та розрахунку
по оплаті за скид понаднормативних
забруднень визначено в Правилах
прийому стічних вод підприємств в
систему каналізації м. Василівка,
затверджених рішенням Василевської
районної ради Запорізької області від
19.06.2009р. № 4, погоджених державним
управлінням охорони навколишнього
середовища Василевською міською радою.

Зокрема, відповідно до п.7.7 Правил від
19.06.09р. № 4 при виявленні перевищення
допустимої концентрації забруднень,
встановлених договором або Правилами,
ВЕЦВВ КП «Облводоканал» ЗОР після
завершення аналізу надсилає
підприємству повідомлення про
виявлене перевищення ДК забруднень
(листом або телефонограмою) впродовж 15
діб після закінчення аналізу.

Протягом шестимісячного терміну після
виявлення перевищення ДК ВЕЦВВ КП
«Водоканал» ЗОР надсилає підприємству
претензію, до якої додаються: протокол
якості скиду стічних вод, розрахунок
величини додаткової плати за скид
стічних вод, рахунок для сплати за
понаднормативний скид стічних вод,
рахунок для сплати за понаднормативний
скид забруднень.

Як зазначено позивачем в позовній
заяві, що внаслідок порушення вимог
нормативних актів, які встановлюють
порядок нарахування додаткової плати
за перевищення ПДК - Правил та
Інструкції, позивач недоотримав плату
з відповідача за період з 01.12.09р. по
01.10.2011р. у розмірі 1 139 436грн.59 коп.

Згідно п.4.1 Інструкції - на підприємство
покладається обов'язок внесення плати
згідно з розрахунками Водоканалів та
виставленими ними рахунками.

Таким чином, проведення ТОВ фірмою
«Оліс ЛТД» оплати виставлених рахунків
підтверджує факти відсутності із боку
підприємства будь-яких порушень.

Однак, проведення розрахунків та
виставлення рахунків на оплату
покладається на позивача, у зв'язку із
чим якщо і відбулося порушення вимог
нормативних актів,воно відбулося із
боку позивача.

Позивачем не зазначено, які саме вимоги
нормативних актів були порушені ТОВ
фірмою «Оліс ЛТД» та призвели до
недотримання позивачем плати з
відповідача за період з 01.12.2009р. по
01.01.2011р. у зазначеному розмірі в позові.

Також позивачем не надано суду
документів підтверджуючих звернення
позивача до відповідача із вимогою
щодо проведення сплати за повторним
рахунком вартості доплати за
понаднормативний скид забруднень,
підтверджень додержання позивачем
вимог щодо процедури та строків
виставлення рахунків, передбачених
Правилами прийому стічних вод
підприємств в систему каналізації м.
Василівка.

Відповідно до п.7.7 Правил від 19.06.2009р. № 4
протягом шестимісячного терміну після
виявлення перевищення ДК ВЕЦВВ КП
«Облводоканал» ЗОР надсилає
підприємству претензію, до якої
додаються: протокол якості скиду
стічних вод, розрахунок виличини
додаткової плати за скид стічних вод,
рахунок для сплати за понаднормативний
скид стічних вод, рахунок для сплати за
понаднормативний скид забруднень.

Таким чином, Правилами від 19.06.2009р. № 4
встановлений граничний строк, в 6
місяців, для вчинення відповідачем дій
щодо пред'явлення претензії,
проведення розрахунків за
понаднормативний скид стічних вод та
виставлення відповідних рахунків на
проведення оплати.

За таких обставин, вбачається, що
повторне проведення нарахувань за
період з 01.12.2009р. по 01.01.2011р. у розмірі 1
139 436,59 грн. відбулося із порушенням
процедури та строків передбачених
договором № 63 укладений між сторонами
по справі та положень інструкції та
Правил прийому стічних вод підприємств
в систему каналізації м. Василівка.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків.

Правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. (ст. 205 ЦК України).

Як свідчать надані суду документи, між
сторонами склалися господарські
відносини, що породили взаємні
обов'язки. Обов'язки відповідача
виразились у оплаті товару, а обов'язки
позивача заключаються в поставці
даного товару відповідачу.

Позивач прийняті на себе зобов'язання
виконав належним чином та поставив
відповідачу товар, зазначений у
видаткових накладних.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

В той же час, в відповідачем заявлено
клопотання про застосування строку
позовної давності в порядку статті 267
ч.4 Цивільного кодексу України.

За письмовою заявою відповідача у
справі, суд застосовує позовну
давність.

Згідно із загальним правилом, після
закінчення строку позовної давності
особа втрачає можливість удатися до
судового захисту порушеного права. Між
тим, нормою ч.1 ст. 267 ЦК України
передбачено, що боржник або інша
зобов'язана особа, яка виконала
зобов'язання після спливу позовної
давності, не має права вимагати
повернення виконаного. Дане положення
є додатковою гарантією захисту прав
кредитора та законодавчо закріпленим
підтвердженням того, що навіть в разі
спливу строку позовної давності
суб'єктивне право продовжує існувати.
При цьому факт необізнаності боржника
про закінчення строку позовної
давності юридичного значення не має.

Відповідно до норм ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Строки позовної давності встановлені
нормами ст.ст. 257, 258 ЦК України.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Господарським судом, було з'ясовано не
дотримання позивачем правил
обчислення процесуальних строків, які
є важливими для господарського процесу
взагалі та для забезпечення прав і
свобод учасників судового процесу
особливо.

Процесуальні строки - це встановлені
законом або судом строки у межах яких
вчиняються процесуальні дії.

Частина 5 ст. 261 ЦК України передбачає,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Якщо строк виконання зобов'язання не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
його виконання. У даному випадку закон
виходить із своєрідної презумпції, що
позивачеві відомий момент, в якій він
повинен дізнатися про можливе
порушення свого права.

Позивач у позовній заяві зазначив, що
КП "Облводоканал" Запорізької обласної
ради в особі Василівського
експлуатаційного цеху водопостачання
та водовідведення Комунального
підприємства "Облводоканал"
Запорізької обласної ради недорахував
та недоотримав плату з відповідача за
період з 01.12.2009р. по 01.01.2011р. у розмірі 1
139 436 грн. 59 коп.

Позов заявлено до господарського суду
Запорізької області 17.02.2014р., про що
свідчить штамп вхідної кореспонденції
№ 473/09-05 від 17.02.2014р., тобто після спливу
строку позовної давності.

В матеріалах справи міститься
письмовий відзив та клопотання
відповідача, з яких вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма ОЛІС ЛТД"
наполягає своїми завами на
застосуванні судом ст. 267 ЦК України.

Оскільки, заява відповідача відповідає
вимогам чинного законодавства України,
суд приймає відповідну заяву, в порядку
статті 267 ч.4 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно статті 260 Цивільного кодексу
України передбачені правила
обчислення строку позовної давності є
суворо імперативними за своїм
характером і не можуть бути змінені за
домовленістю сторін.

Враховуючи вищевикладене, позивачем
пропущено строк позовної давності.

За змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
29.05.2013р. "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів", перш
ніж застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом
процесуального права та не може бути
відновлена (поновлена) в разі її спливу,
але за приписом частини п'ятої статті 267
ЦК України позивач вправі отримати
судовий захист у разі визнання
поважними причин пропуску строку
позовної давності.

Суд визнає причини пропущення позовної
давності поважними за аявою
(клопотанням) позивача з наведенням
відповідних доводів і поданням
належних та допустимих доказів.
Відповідна ініціатива може виходити й
від інших учасників судового процесу,
зокрема, прокурора, який не є стороною у
справі.

Позивач не звертався до суду з
письмовим клопотанням про поновлення
пропущеного строку позовної давності з
поважних причин.

За таких обставин, господарський суд
Запорізької області не знаходить
правових підстав для задоволення
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача 1 139 436 грн. 59 коп.
додаткової плати за скид стічних вод.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу
України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями
усім належним їй майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України -
16.04.2014року в судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Згідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на позивача
при відмові в позові.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства
"Облводоканал" Запорізької обласної
ради в особі Василівського
експлуатаційного цеху водопостачання
та водовідведення Комунального
підприємства "Облводоканал"
Запорізької обласної ради, Запорізька
область, Василівський район, м.
Василівка до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма ОЛІС ЛТД", м.
Запоріжжя відмовити.

Суддя
С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 18.04.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.