ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Справа № 27/173-10(40/04-08)
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддіХодаківської І.П.
(доповідач),суддівФролової Г.М., Яценко
О.В.,розглянувши касаційну
скаргуПриватного підприємства "Фірми
"Антей"на постанову від 30.01.2014
Харківського апеляційного
господарського судуу справі№27/173-10
господарського суду Харківської
областіза позовомНаціонального
технічного університету "Харківський
політехнічний інститут"до третя
особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору за участю1.
Харківської міської ради, 2.
Приватного підприємства " Фірми "Антей"
Міністерство освіти і науки України
Генеральної прокуратури
Українипровизнання недійсним договору
оренди земельної ділянки За
участю представників сторін:

Від позивача - Молчанова Ю.Ю. (дов. від
03.09.13)

Терещенко К.І. (дов. від
03.09.13)

Чеботарьов М.К. (дов. від
03.09.13)

Від відповідача - Ханін В.А. директор

Від 3-ї особи - Кузіна І.В. (дов. від 31.12.13)

Від Генеральної прокуратури України -
Сіромашенко Р.Л.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 25.08.2010 у
задоволенні позовних вимог НТУ
"Харківський політехнічний інститут"
відмовлено, у задоволенні позовних
вимог Міністерства освіти і науки
України також відмовлено. Постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 21.10.2010 рішення
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.01.2011 по справі № 27/173-10 (н.р.
40/04-08) касаційні скарги Заступника
прокурора Харківської області,
Міністерства освіти і науки України,
Національного технічного університету
"Харківський політехнічний інститут"
залишено без задоволення, а постанову
від 21.10.2010 Харківського апеляційного
господарського суду залишено в силі.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 26.11.2013 (колегія
суддів, головуючий суддя Жигалкін І.П.,
суддя Светлічний Ю.В., Погорелова О.В.)
заяву Міністерства освіти і науки
України про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Харківської області від 25.08.2010
року у справі №27/173-10 задоволено.
Рішення Господарського суду
Харківської області від 25.08.2010
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
позов Національного технічного
університету "Харківський
політехнічний інститут" задоволено
повністю. Позов Міністерства освіти і
науки України задоволено повністю.
Визнано договір оренди земельної
ділянки від 09.12.1999 за №231/99, укладений
між Виконавчим комітетом Харківської
міської ради Харківської області та
приватним підприємством фірмою "Антей"
недійсним.

Постановою колегії суддів
Харківського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 у складі:
Пелипенко Н.М., Івакіної В.О., Тихого П.В.
рішення господарського суду першої
інстанції залишено без змін.

ППФ "Антей" у касаційній скарзі
просить рішення та постанову
попередніх судових інстанцій
скасувати, в позові відмовити. Скарга
мотивована неправильним застосуванням
та порушенням судами норм чинного
законодавства, зокрема, ст.113
Господарського процесуального кодексу
України.

НТУ "Харківський політехнічний
інститут" у відзиві просить рішення та
постанову судових інстанцій залишити
без змін.

Міністерство освіти і науки України
у відзиві просить рішення та постанову
судових інстанцій залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
зазначає наступне.

НТУ "Харківський політехнічний
інститут", як позивач, та Міністерство
освіти і науки України, як третя особа з
самостійними вимогами на предмет
спору, звернулись з позовами до
Харківської міської ради та ППФ "Антей"
про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 09.12.1999 за №231/99,
укладеного між виконавчим комітетом
Харківської міської ради та ППФ "Антей".

Рішенням господарського суду
Харківської області від 25.08.2010 в позові
відмовлено. Рішення мотивовано тим, що
на момент укладання оскаржуваного
договору, а також на момент розгляду
справи розпорядження Голови
Харківської міської ради №2468 від 22.12.1998
є чинним, доказів його нечинності
позивачем та третьою особою з
самостійними вимогами на предмет спору
суду не надано.

Звертаючись з заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Харківської
області від 25.08.2010 по справі №27/173-10,
Міністерство освіти і науки України
зазначило про те, що постановою
Київського районного суду м. Харкова
від 21.06.2012 по справі №2018/2-а-99/11
задоволено адміністративний позов
НТУ""Харківський політехнічний
інститут" та вирішено: встановити
відсутність компетенції Голови
Харківської міської ради під час
винесення розпорядження №2468 від 22.12.1998
про переоформлення права користування
земельною ділянкою по вул. Пушкінській,
79/1 площею 0,0687 га з приватної
аудиторської фірми "ЕПСА" на приватне
підприємство фірму "Антей"; визнати
нечинним розпорядження Голови
Харківської міської ради №2468 від 22.12.1998
"Про переоформлення права користування
земельною ділянкою по вул. Пушкінській,
79/1 площею 0,0687 га з приватної
аудиторської фірми "ЕПСА" на приватне
підприємство фірму "Антей". Постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012
судове рішення місцевого суду
скасовано, у задоволенні позову
відмовлено. Ухвалою Вищого
Адміністративного Суду України від
16.05.2013 задоволено касаційні скарги
прокуратури Харківської області,
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України, НТУ "ХПІ", постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012
скасовано, постанову Київського
районного суду м. Харкова від 21.06.2012
залишено в силі.

Як зазначав заявник, про нечинність
розпорядження Голови Харківської
міської ради №2468 від 22.12.1998 "Про
переоформлення права користування
земельною ділянкою по вул. Пушкінській,
79/1 площею 0,0687 га з Приватної
аудиторської фірми "ЕПСА" на Приватне
підприємство фірму "Антей",
Міністерство освіти і науки України
дізналося після прийняття рішення по
справі №27/173-10 від 25.08.2010, дана обставина
не була відома і не могла бути відома
сторонам в момент розгляду справі, є
істотною для вирішення спору, тому її
слід вважати нововиявленною.

Статтею ст. 112 ГПК України
передбачено, що господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 5) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 17 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" зазначено,
що до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство.

Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Судами встановлено, що спірний
договір оренди земельної ділянки від 09
грудня 1999 року №231/99 укладено між
виконавчим комітетом Харківської
міської ради (орендодавець) та ППФ
"Антей" (орендар) щодо оренди земельної
ділянки площею 0,0687 га. по вул.
Пушкінській, 79/1 у м Харкові.

Пунктом 1.1 зазначеного договору
оренди земельної ділянки встановлено,
що орендодавець на підставі
розпорядження міського голови від 22.12.98
року за № 2468, яким переоформлено право
користування земельною ділянкою,
надає, а орендар приймає в тимчасове
платне користування на умовах оренди
земельну ділянку за адресою: місто
Харків, вул. Пушкінська,79/1 загальною
площею 0,0687 га, в тому числі під
забудовою 0.0291га, інших угідь 0.0396га,
згідно з планом земельної ділянки, що
додається. Строк договору до 22.01.2021 (п.1.2
договору).

У преамбулі договору оренди
зазначено, що він укладений на підставі
розпорядження Харківського міського
Голови від 22 грудня 1998 року № 2468.

Отже, на момент укладання
оскаржуваного договору, а також на
момент розгляду справи розпорядження
Харківського міського голови від 22.12.1998
року за № 2468 було чинним.

Проте постановою Київського
районного суду м. Харкова від 21 червня
2012 року по справі №2018/2-а-99/11 задоволено
адміністративний позов НТУ
"Харківський політехнічний інститут"
та вирішено, зокрема, встановити
відсутність компетенції Голови
Харківської міської ради під час
винесення розпорядження №2468 від 22.12.1998;
визнати нечинним розпорядження Голови
Харківської міської ради №2468 від
22.12.1998.

Господарські суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
визнання нечинним розпорядження
Голови Харківської міської ради №2468
від 22.12.1998 "Про переоформлення права
користування земельною ділянкою по
вул. Пушкінській, 79/1 площею 0,0687 га з
Приватної аудиторської фірми "ЕПСА" на
Приватне підприємство фірму "Антей", є
істотною обставиною та впливає на
юридичну оцінку обставин, оскільки
наявність цього розпорядження була
підставою для укладання оскаржуваного
договору.

Вказана обставина була наявна на час
розгляду справи, оскільки факт
відсутності компетенції голови
Харківської міської ради під час
винесення розпорядження №2468 від 22.12.1998
був встановлений на момент його
вчинення, але про це стало відомо
скаржнику лише після прийняття рішення
господарського суду Харківської
області від 25.08.2010 у справі № 27/173-10.

Також, вказані обставини є істотними
для розгляду справи, оскільки їх
наявність має наслідком прийняття
іншого судового рішення, ніж те, яке
було прийняте, оскільки:

Статтею 3 Земельного кодексу України
від 18.12.1990 (в редакції чинній на момент
укладання договору) визначено, що
розпоряджаються землею Ради народних
депутатів, які в межах своєї
компетенції передають землі у
власність або надають у користування
та вилучають їх.

Повноваження щодо передачі, надання
та вилучення земельних ділянок місцеві
Ради народних депутатів можуть
передавати відповідно органам
державної виконавчої влади або
виконавчим органам місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про оренду землі" (в редакції станом на
дату укладання договору оренди)
орендарі набувають права на оренду
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, цим та іншими
законами України та договором оренди
землі. Підставою для укладення
договору оренди і набуття права на
оренду земельної ділянки, що перебуває
у комунальній або держаній власності, є
рішення орендодавця.

Судами встановлено факт відсутності
рішення орендодавця в особі органів
місцевого самоврядування щодо надання
земельної ділянки в оренду.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину, який
має вчинятись у формі, встановленій
законом, не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності, тобто,
особи, які укладають угоду у
встановленій законом формі, мають
враховувати межі її дозволу і
призначення в суспільстві,
дотримуватися вимог цивільного
законодавства та мати достатню
дієздатність, не обмежену законом або
установчими документами.

Відповідно до ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент його
вчинення стороною вимог, які
встановлені, зокрема, частинами 1 - 3 ст.
203 цього Кодексу, недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин), якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Угода може бути визнана недійсною з
підстав, передбачених законом.
Необхідним є встановлення наявності
тих обставин, з якими закон пов'язує
визнання угод недійсними і настання
відповідних наслідків, а саме:
відповідність змісту угод вимогам
закону; додержання встановленої форми
угоди; правоздатність сторін за угодою;
у чому конкретно полягає
неправомірність дій сторони та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Таким чином, висновки судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки від
09.12.1999 № 231/99, укладеного між Виконавчим
комітетом Харківської міської ради
Харківської області та ППФ "Антей", є
правомірними.

З огляду на викладене, суди дійшли
правомірного висновку про задоволення
заяви Міністерства освіти і науки
України про перегляд рішення від 25.08.2010
господарського суду Харківської
області за нововиявленими обставинами,
скасування рішення від 25.08.2010 та
задоволення позовів Міністерства
освіти і науки України та НТУ
"Харківський політехнічний інститут"
про визнання недійсним договору оренди
землі №231/99 від 09.12.1999.

Твердження касатора щодо
відсутності повноважень у особи, яка
підписала заяву про перегляд рішення
за нововиявленими обставинами, -
Кузіної І.В. вже розглядалось судом
апеляційної інстанції і було
зазначено, що воно є безпідставним та
таким, що спростовується матеріалами
справи, які свідчать про те, що Кузіна
І.В. була уповноваженим представником
Міністерства освіти і науки України
під час первісного розгляду справи
№27/173-10 у господарському суді
Харківської області та вищих
інстанціях на підставі довіреності
Міністерства освіти і науки України
від 22.06.2010 №9/1-9-67 (прізвище до укладання
шлюбу - Татьянко І.В.).

З урахуванням наведеного, постанова
апеляційної інстанції відповідає
нормам чинного законодавства і має
бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Вищого
господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Фірми "Антей" залишити
без задоволення.

Постанову від 30.01.2014 Харківського
апеляційного господарського суду у
справі №27/173-10 господарського суду
Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддя
І. Ходаківська

Судді
Г. Фролова

О. Яценко