ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.Справа № 916/1565/13

За позовом: Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт"

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест"

про стягнення 787 758,08 грн.

Головуючий суддя Степанова
Л.В.

Судді -
Д'яченко Т.Г.

Панченко О.Л.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: про стягнення 787 758,08 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.06.2013 року порушено
провадження у справі № 916/1565/13 за
позовом Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" про стягнення суми у розмірі
787 758,08 грн., яка складається з вартості
послуг регістра у сумі 7 758,08 грн. та
суми, яка необхідна для ремонту
суднової баржі "ДМ-2020" у розмірі 780 000
грн.

01.07.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання представника позивача № 1383
від 27.06.2013р. (вх. № 19839/13) про відкладення
розгляду справи, а також про залучення
до матеріалів справи додаткових
документів.

22.07.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання представника позивача № 1509
від 12.07.2013р. (вх. № 22023/13) про
забезпечення позову, а також
клопотання № 1508 від 12.07.2013р. про
призначення судової експертизи.

В свою чергу, актом господарського суду
Одеської області № 05-11/918/2013 від 22.07.2013р.
було встановлено, що під час розкриття
конверта, надісланого від Державного
підприємства "Миколаївський морський
торговельний порт" були виявлені
недоліки: документи вказані у додатку
не відповідають наявності, а саме: не
виявилось наступних документів: п. 1 -
платіжне доручення про сплату судового
збору від 07.2013р. № б/н, п. 3 - копія
виписки ДП "ММТП" з ЄДРПОУ серія АБ №
061832 від 20.06.2013р., п. 4 - копія витягу ДП
"ММТП" з ЄДРПОУ серія АБ № 053314 від
19.06.2013р., п. 5 - копія статуту ДП "ММТП",
затвердженого наказом в.о. міністра
інфраструктури України К.О. Єфименко
від 07.06.2013 р. № 365, п. 6 - копія витягу ТОВ
"СБК" "Морвест" серія АБ № 060484 від
20.06.2013р.

Також, 22.07.2013р. до матеріалів справи
знов надійшло клопотання представника
позивача № 1509 від 12.07.2013р. (вх. № 22063/13)
про забезпечення позову, а також
клопотання № 1508 від 12.07.2013р. про
призначення судової експертизи та
додатками до них.

Враховуючи, що під час розгляду справи
представник позивача жодного разу не
заявляв у судовому засіданні та не
наполягав на задоволені клопотання про
забезпечення позову № 1509 від 12.07.2013р.
(вх. № 22063/13), суд залишив відповідне
клопотання Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" без розгляду.

05.08.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" № 1643 від 01.08.2013р. (вх. № 23537/13)
згідно з яким позивач просить суд на
вирішення експертів поставити
наступні питання: визначити вартість
ремонту суднової баржі "ДМ-2020" та чи
відповідає сума вартості ремонту,
зазначена в позовній заяві Державного
підприємства "Миколаївський морський
торговельний порт" від 07.06.2013р. № 09/1230,
дійсній вартості ремонту суднової
баржі "ДМ-2020"? Проведення судової
бухгалтерської експертизи позивач
пропонує доручити Миколаївському
відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз. При цьому, Державне
підприємство "Миколаївський морський
торговельний порт" гарантує здійснення
оплати вартості судової
бухгалтерської експертизи. Також,
позивачем було заявлене клопотання про
продовження строку розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 06.08.2013р. строк розгляду
справи № 916/1565/13 було продовжено до
28.08.2013р.

20.08.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання позивача № 1729 від 14.08.2013р.
(вх. № 25260/13) згідно з яким останній
додатково пропонує проведення судової
бухгалтерської експертизи доручити
Миколаївському відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз або Одеського
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.08.2013р. по справі № 916/1565/13
призначено судову експертизу,
проведення якої доручено Одеському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Супровідним листом від 28.08.2013р.
матеріали справи № 916/1565/13 скеровані на
адресу Одеського науково-дослідному
інституту судових експертиз для
проведення відповідної судової
експертизи.

12.09.2013р. до господарського суду
Одеської області надійшли матеріали
справи № 916/1565/13 разом із супровідним
листом Одеського науково-дослідному
інституту судових експертиз № 11-39/1658
від 05.09.2013р. (вх. № 27247/13) відповідно до
якого повідомлено, що Одеський НДІСЕ не
має експертів, а також обладнання для
проведення експертиз, пов'язаних з
визначенням ремонту плавзасобів, або
їх оцінкою. Також додатково
повідомлено, що експерти які мають
відповідну експертну спеціальність 12.3
"Оцінка судноплавних засобів" наявні в
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.09.2013р. провадження у
справі № 916/1565/13 поновлено.

03.10.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" № 1957 від 02.10.2013р. (вх. № 29570/13)
згідно з якими позивач просить суд
доручити проведення
судово-бухгалтерської експертизи по
справі № 916/1565/13 Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська,
6) з наступним переліком питань, які
мають бути роз'яснені судовим
експертом під час проведення
судово-бухгалтерської експертизи:
визначити вартість ремонту суднової
баржі "ДМ - 2020" та чи відповідає сума
вартості ремонту, зазначена в позовній
заяві Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" від 07.06.2013р. № 09/1230 дійсній
вартості ремонту суднової баржі "ДМ -
2020"?.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.10.2013р. по справі № 916/1565/13
призначено судову експертизу,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

28.10.2013р. до господарського суду
Одеської області надійшли матеріали
справи № 916/1565/13 разом із супровідним
листом Київського науково-дослідному
інституту судових експертиз № 12573-13 від
18.10.2013р. (вх. № 32700/13) відповідно до якого
повідомлено, що питання стосовно
вартості проведеного ремонту
судноплавного ремонту судноплавного
засобу потребують знань технології
виробництва, ремонту, обслуговування
та експлуатації об'єкту дослідження, а
саме суднової баржі "ДМ-2020" виходять за
межі компетенції експертів Інституту.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.10.2013р. провадження у
справі № 916/1565/13 поновлено та справу
призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 30 жовтня 2013
року справу № 916/1565/13 призначено до
колегіального розгляду у складі:
головуючий суддя Степанова Л.В., суддя
Меденцев П.А. та суддя Горячук Н.О.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 31.10.2013р. справу № 916/1565/13
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Меденцев П.А. та
суддя Горячук Н.О.

26.11.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" № 2225 від 21.11.2013р. (вх. № 36105/13)
згідно з яким останній, також просить
суд доручити проведення судової
бухгалтерської експертизи по справі №
916/1565/13 Одеському науково-дослідному
інституту судових експертиз та на
розгляд експерта поставити наступне
питання: визначити вартість ремонту
баржі "ДМ-2020" в тому числі і відповідно
до листа Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус" від 25.04.2013р. № 25-4/13
та підтвердити вартість послуг у
розмірі 1 114,92 грн. та 6 643,16 грн., що
надаються Регістром судноплавства
України щодо баржі "ДМ-2020" відповідно до
договору від 26.04.2013р. № 88-103-13/100-Р.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 24.12.2013р.
приймаючи до уваги, що суддя Горячук
Н.О. перебуває у відпустці з 17.12.2013р. та з
метою дотримання процесуальних
строків, керуючись рішенням зборів
суддів господарського суду Одеської
області від 29.11.2011р. (протокол №17-24/11 від
29.11.2011р.), справу № 916/1565/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Степанова Л.В., суддя
Меденцев П.А. та суддя Погребна К.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.12.2013р. справу № 916/1565/13
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Меденцев П.А. та
суддя Погребна К.Ф.

24.12.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" № 2392 від 23.12.2013р. (вх. № 39532/13)
згідно з яким останній, також просить
суд доручити проведення судової
бухгалтерської експертизи по справі №
916/1565/13 Одеському науково-дослідному
інституту судових експертиз та на
розгляд експерта поставити наступне
питання: визначити вартість ремонту
баржі "ДМ-2020" в тому числі і відповідно
до листа Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус" від 25.04.2013р. № 25-4/13
та підтвердити вартість послуг у
розмірі 1 114,92 грн. та 6 643,16 грн., що
надаються Регістром судноплавства
України щодо баржі "ДМ-2020" відповідно до
договору від 26.04.2013р. № 88-103-13/100-Р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.12.2013р. по справі № 916/1565/13
призначено судову експертизу та
зупинено провадження у справі.

Супровідним листом господарського
суду Одеської області № 916/1565/13/7650/13 від
31.12.2013р. матеріали справи № 916/1565/13 були
скеровані до Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

03.02.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшли матеріали
справи № 916/1565/13 разом із супровідним
листом Одеського науково-дослідному
інституту судових експертиз № 103 від
28.01.2014р. (вх. № 2578/14) відповідно до якого
повідомлено, що ухвалу суду від 24.12.2013р.
залишено без виконання оскільки
поставлені в ній питання щодо
визначення вартості ремонту
судноплавної баржі "ДМ-2020" потребують
знань у галузі технології виробництва,
ремонту, обслуговування та
експлуатації вказаного плавзасобу,
тобто виходять за межі компетенції
експертів-товарознавців Інституту.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.02.2014р. провадження у
справі № 916/1565/13 поновлено та справу
призначено до розгляду.

21.02.2014р. до матеріалі справи надійшло
клопотання представника позивача № 247
від 20.02.2014р. (вх. № 4667/14) про відкладення
розгляду справи.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 25.02.2014р.
приймаючи до уваги, що суддя Меденцев
П.А. з 25.02.2014р. перебуває на лікарняному
та суддя Погребна К.Ф. з 17.02.2014р.
знаходиться на навчанні в Інституті
підготовки професійних суддів України,
з метою дотримання процесуальних
строків, керуючись рішенням зборів
суддів господарського суду Одеської
області від 29.11.2011р. (протокол №17-24/11 від
29.11.2011р.), справу № 916/1565/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Степанова Л.В., суддя
Д'яченко Т.Г., та суддя Панченко О.Л.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.02.2014р. справу № 916/1565/13
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Д'яченко Т.Г., та
суддя Панченко О.Л.

17.03.2014р. до матеріалі справи надійшло
клопотання представника позивача № 465
від 14.03.2014р. (вх. № 6590/14) про доручення
проведення судово-бухгалтерської
експертизи спеціалісту (фахівцю,
експерту) відповідної установи або
організації (підприємству) із
зазначеного напряму діяльності, яким
має бути роз'яснено під час проведення
судово-бухгалтерської експертизи:
визначити вартість ремонту баржі
"ДМ-2020" в тому числі і відповідно до
листа Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус" від 25.04.2013р. № 25-4/13
та підтвердити вартість послуг у
розмірі 1 114,92 грн. та 6 643,16 грн., що
надаються Регістром судноплавства
України щодо баржі "ДМ-2020" відповідно до
договору від 26.04.2013р. № 88-103-13/100-Р.

Суд, розглянувши клопотання
представника позивача № 465 від 14.03.2014р.
(вх. № 6590/14), відмовив у його задоволені
з огляду на необґрунтованість та не
зазначення позивачем конкретної
експертної установи, якій останній
пропонує доручити проведення судової
експертизи.

15.04.2013р. до матеріалів справи надійшло
клопотання позивача № 614 від 14.04.2014р.
(вх. № 9503/14) про доручення проведення
судово-бухгалтерської експертизи
спеціалісту (фахівцю, експерту)
відповідної установи або організації
(підприємству) із зазначеного напряму
діяльності, яким має бути роз'яснено
під час проведення
судово-бухгалтерської експертизи:
визначити вартість ремонту баржі
"ДМ-2020" в тому числі і відповідно до
листа Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус" від 25.04.2013р. № 25-4/13
та підтвердити вартість послуг у
розмірі 1 114,92 грн. та 6 643,16 грн., що
надаються Регістром судноплавства
України щодо баржі "ДМ-2020" відповідно до
договору від 26.04.2013р. № 88-103-13/100-Р.

Також, 16.04.2014р. до матеріалів справи
надійшло повідомлення телеграфом від
позивача, згідно з яким останній
просить суд розглянути справу без
участі Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" в зв'язку з неможливістю прийняти
участь у судовому засіданні та позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

На адресу відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест", яка міститься у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців згідно з
витягом серії АБ № 060484, копія якого
міститься в матеріалах справи, та в
порядку ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України,
надсилались копії процесуальних
документів, винесених в ході розгляду
справи № 916/1565/13. Однак, конверти з
поштовими відправленнями, надіслані на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест", були повернуті до
господарського суду у зв'язку з
неможливістю їх вручення адресату.

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій, тому примірник повідомлення про
вручення рекомендованої
кореспонденції, надісланої на юридичну
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест", згідно з відомостями Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що був
повернутий органом зв'язку з позначкою
"за зазначеною адресою не проживає" та
"за закінченням терміну зберігання",
вважається належним доказом виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення належним чином
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест", про час і місце проведення
судових засідань по даній справі
(згідно з п. 4 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році"
від 02.06.2006р. № 01-8/1228).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

За таких обставин господарський суд
дійшов висновку щодо належного
повідомлення Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест", про час та місце розгляду
даної справи. Однак, незважаючи на це,
даний відповідач жодного разу не
скористався наданим законом правом на
участь свого представника у судовому
процесі, відзиву на позов не надав.

Справа розглядається в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянув матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд встановив:

24 грудня 2008 року між Державним
підприємством "Миколаївський морський
торговельний порт" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" було укладено договір
стандартного бербоут-чартеру "Беркон 89"
№ 42-П, (надалі - договір № 42-П від
24.12.2008р.) на фрахтування судна "ДМ-2020".

Відповідно до п. 20 договору № 42-П від
24.12.2008р. (частини І) строк дії чартеру
складає 10 років.

Підпунктом а пункту 9 договору № 42-П від
24.12.2008р. (частини ІІ) передбачено, що
судно повинно на протязі строку дії
чартеру знаходитися у повному
володінні та в абсолютному
розпорядженні для всіх цілей
фрахтувальника та в усіх відношеннях
під їх повними контролем.
Фрахтувальники зобов'язані утримувати
судно, його механізми, котли, прилади та
запасні частини у належному
відремонтованому стані та в хорошому
робочому стані у відповідності зі
звичайною комерційною практикою та,
серед іншого, що передбачено у статті 13
(1), забезпечити наявність на борту
судна кваліфікаційних документів зі
строком дії, який не стік, для
зберігання класу, зазначеного у боксі 10
та інших необхідних свідоцтв, що
придатні на протязі всього часу.

Згідно з п. 14 договору № 42-П від 24.12.2008р.
(частини ІІ) фрахтувальник зобов'язаний
по закінченню строку дії чартеру
повернути судно у безпечному та
вільному від льоду порту чи місці, як
зазначено у боксі 16. Фрахтувальники
зобов'язані направити судновласникам
не менш ніж за 30 днів попередній, і не
менш, ніж за 14 днів - кінцевий нотіси із
зазначенням припустимої дати, порту
повернення судна, чи порт або місце
повернення. Будь-які наступні зміни в
позиції судна повинні негайно бути
повідомлені Судновласнику. Судно
повинно бути повернуто судновласникам
у тому ж самому, або в такому ж
справному стані та з тим же класом, в
якому воно було передано у
бербоут-чартер, включаючи його
природній знос, який не впливає на клас
судна.

Також, 24.12.2008р. між Державним
підприємством "Миколаївський морський
торговельний порт" (Судновласник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" (Фрахтувальник) було укладено
адендум до договору № 42-П від 24.12.2008р.
(надалі - адендум від 24.12.2008р.)
відповідно до п. 1 якого Судновласник
передає Фрахтувальнику за обумовлену
плату (надалі - бербоут-чартерна
ставка) у користування на строк,
встановлений даним адендумом, судно
згідно з додатком № 1 до договору
бербоут-чартеру № 42-П від 24.12.2008р.

Відповідно до п. 14 адендуму від 24.12.2008р.
Фрахтувальник зобов'язаний повернути
судно Судновласнику в порт Миколаїв на
дозвільному портовими властями
причалі. Повернення судна оформлюється
актом повернення судна з
бербоут-чартера. Форма акта надається
Фрахтувальником. Акт підписується
уповноваженими представниками
Судновласника та Фрахтувальника.
Повернення судна здійснюється у строк,
зазначеній у боксу 20 частини І
договору.

Згідно з п. 16 адендуму від 24.12.2008р.
виявлені в період дії договору будь-які
невідповідності судна вимогам
Регістра судноплавства України та
інших органів нагляду за безпекою
судноплавства, Фрахтувальник
зобов'язаний усунути за свій рахунок в
установлені строки.

Пунктом 20 адендуму від 24.12.2008р.
передбачено, що Фрахтувальник
зобов'язаний проводити за свій рахунок
необхідні огляди та всі види ремонту
судна (включаючи поточний ремонт, а
також ремонти відповідно до вимог
Класифікаційного товариства).
Фрахтувальник самостійно вибирає
(назначає) підрядника для виконання
ремонтних робіт.

Відповідно до п. 24 адендуму від 24.12.2008р.
за підсумками передачі судна в
бербоут-чартеру представниками
Фрахтувальника та Судновласника буде
виставлений акт приймання - передачі, з
зазначенням технічного тану судна.
Фрахтувальник вправі за власний
рахунок залучити незалежного
сюрвейера або іншого компетентного
спеціаліста для оцінки (перевірки)
технічного стану судна на момент його
передачі в бербоут-чартер.

В подальшому, до договору № 42-П від
24.12.2008р. було укладено низку додаткових
угод.

Так, відповідно до п. 1 додаткової угоди
№ 3 від 01.03.2013р. до договору № 42-П від
24.12.2008р. сторони домовились договір
бербоут-чартеру від 24.12.2008р. № 42-П
вважати розірваним з дати повернення
судна Судновласнику (підписання
сторонами акта повернення судна з
бербоут-чартера). В частині реалізації
п. 2 даної додаткової угоди - договір діє
до повного його виконання
Фрахтувальником.

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 3 від
01.03.2013р. до договору № 42-П від 24.12.2008р.
Фрахтувальник зобов'язується
здійснити всі необхідні розрахунки з
Судновласником, з урахуванням всіх
вимог Судновласника, що стосуються
зобов'язань Фрахтувальника за
договором, у т. ч. адендуму до договір,
які можуть бути пред'явлені
Судновласником на протязі трьох
місяців після розірвання даного
договору.

Актом повернення судна "ДМ-2020" з
бербоут-чартеру до ДП "Миколаївський
морський торговельний порт", укладеним
05.03.2013р. , було зафіксовано, крім іншого,
що технічний стан передачі судна "ДМ-2020"
встановлено свідоцтвом
класифікаційного товариства № 103-1-1418-12
від 19.10.2012р. Судно пред'явлено Регістру
судноплавства України як судно у
відстоюванні. Для введення в роботу
потрібно пред'явити судно Регістру
судноплавства України в обсязі
чергового огляду.

15.04.2013р. Державне підприємство
"Миколаївський морський торговельний
порт" звернулось до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" з листом № 09/767 відповідно до
якого просить підтвердити готовність
виконати зобов'язання по, зокрема,
додатковій угоді № 3 від 01.03.2013р. до
договору № 42-П від 24.12.2008р.

Крім того, листом від 25.04.2013р. № 904
Державне підприємство "Миколаївський
морський торговельний порт" звернулось
до ТОВ "Аргус" щодо розробки ремонтної
відомості баржі "ДМ-2020", 1981 року
побудови; а також просить повідомити,
крім іншого, вартість ремонту.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус", в свою чергу,
листом від 25.04.2013р. № 25-4/13 повідомило
Державне підприємство "Миколаївський
морський торговельний порт", що
вартість ремонту судна "ДМ-2020" з
урахуванням витрат на докування судна
складає 780 000 грн.

Крім того, згідно з розрахунком
вартості послуг, що надаються
Регістром судноплавства України,
вартість послуг з чергового огляду
судна "ДМ-2020" з вводом в експлуатацію,
складає 6 643,16 грн., а вартість щорічного
огляду даного судна у відстії, складає 1
114,92 грн., разом - 7 758,08 грн.

29.04.2013р. Державне підприємство
"Миколаївський морський торговельний
порт" звернулось з претензією № 09/956 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" згідно з якою зазначає, крім
іншого, що на підставі кладених
ремонтних відомостей, орієнтовна
вартість ремонтних робіт для
підтримання класу Регістра
судноплавства України по судновій
баржі "ДМ-2020" складає 692 000 грн. Однак
відповідачем дана претензія була
залишена без відповіді.

Враховуючи вищенаведене, Державне
підприємство "Миколаївський морський
торговельний порт" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" про стягнення суми у розмірі
787 758,08 грн., яка складається з вартості
послуг регістра у сумі 7 758,08 грн. та
суми, яка необхідна для ремонту
суднової баржі "ДМ-2020" у розмірі 780 000
грн. В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем прийнятих на себе за
договором стандартного
бербоут-чартеру "Беркон 89" № 42-П від
24.12.2008р. та адендуму від 24.12.2008р.
зобов'язань. Крім того, обґрунтовуючи
позовні вимоги позивач посилається на
відомості, що містяться у листі
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус" від 25.04.2013р. № 25-4/13.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" жодного разу у судові
засідання не з'явився, правової позиції
по заявленим позовним вимогам не
висловив, доказів, які б спростовували
позовні вимоги Державного
підприємства "Миколаївський морський
торговельний порт", не надав.

Згідно з частиною 1 статті 175
Господарського кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 199 Господарського
кодексу України передбачено, що
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

В силу ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 525 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так, відповідно до ст. 203 Кодексу
торговельного мореплавства України за
договором чартеру (фрахтування) судна
на певний час судновласник
зобов'язується за обумовлену плату
(фрахт) надати судно фрахтувальнику для
перевезення пасажирів, вантажів та для
інших цілей торговельного
мореплавства на певний час. Надане
фрахтувальнику судно може бути
укомплектоване екіпажем (тайм-чартер)
або не споряджене і не укомплектоване
екіпажем (бербоут-чартер).

Згідно зі ст. 208 Кодексу торговельного
мореплавства України Фрахтувальник
зобов'язаний здійснювати експлуатацію
судна відповідно до умов фрахтування,
визначених договором чартеру
(фрахтування) судна на певний час.

Підпунктом а пункту 9 договору № 42-П від
24.12.2008р. (частини ІІ) передбачено, що
судно повинно на протязі строку дії
чартеру знаходитися у повному
володінні та в абсолютному
розпорядженні для всіх цілей
фрахтувальника та в усіх відношеннях
під їх повними контролем.
Фрахтувальники зобов'язані утримувати
судно, його механізми, котли, прилади та
запасні частини у належному
відремонтованому стані та в хорошому
робочому стані у відповідності зі
звичайною комерційною практикою та,
серед іншого, що передбачено у статті 13
(1), забезпечити наявність на борту
судна кваліфікаційних документів зі
строком дії, який не стік, для
зберігання класу, зазначеного у боксі 10
та інших необхідних свідоцтв, що
придатні на протязі всього часу.

Крім того, пунктом 20 адендуму від
24.12.2008р. передбачено, що Фрахтувальник
зобов'язаний проводити за свій рахунок
необхідні огляди та всі види ремонту
судна (включаючи поточний ремонт, а
також ремонти відповідно до вимог
Класифікаційного товариства).
Фрахтувальник самостійно вибирає
(назначає) підрядника для виконання
ремонтних робіт.

Так, посилаючись на порушення
відповідачем прийнятих на себе за
договором стандартного
бербоут-чартеру "Беркон 89" № 42-П від
24.12.2008р. та адендуму від 24.12.2008р.
зобов'язань, позивач просить суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"Морвест" суми у розмірі 787 758,08 грн., яка
складається з вартості послуг регістра
у сумі 7 758,08 грн. та суми, яка необхідна
для ремонту суднової баржі "ДМ-2020" у
розмірі 780 000 грн.

Проте, обґрунтовуючи суму
заборгованості, що є предметом
розгляду даної справи, позивачем було
надано лише завірені копії листа
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус" від 25.04.2013р. № 25-4/13,
договору про технічний нагляд за
суднами № 88-103-13/100-Р від 26.04.2013р. та
розрахунків вартості послуг на суму 7
758,08 грн.

При цьому, під час розгляду справи
судом неодноразово було витребувано у
позивача обґрунтований розрахунок
суми позову, а саме суми для ремонту
суднової баржі "ДМ-2020" у розмірі 780 000
грн. з підтверджуючими документами;
докази того, що судну необхідно
проводити ремонт. Проте позивачем
вимоги суду виконані не були. Крім того,
під час розгляду справи судом
неодноразово було призначено судову
експертизу з метою визначення вартості
ремонту суднової баржі "ДМ-2020", в тому
числі і відповідно до листа Товариства
з обмеженою відповідальністю "Сервісне
підприємство "Аргус" від 25.04.2013р. № 25-4/13,
а також встановлення відповідності
вартості ремонту, зазначеній в
позовній заяві Державного
підприємства "Миколаївський морський
торговельний порт" від 07.06.2013р. № 09/1230, а
саме: суми у розмірі 780 000 грн., дійсній
вартості ремонту суднової баржі "ДМ-2020".

Проте, ані Одеським науково-дослідним
інститутом судових експертиз, ані
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз
відповідні судові експертизи
проведені не були.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2004 році"
від 11.04.2005р. N 01-8/344 господарський суд у
розгляді справи не зобов'язаний
здійснювати "перерахунок" замість
позивача розрахованих останнім сум
штрафних санкцій, річних тощо. Однак з
огляду на вимоги частини 1 статті 4 7 ГПК
щодо прийняття судового рішення за
результатами обговорення усіх
обставин справи та частини 1 статті 43
ГПК стосовно всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого позивачем нарахування
таких сум, і в разі, якщо їх обчислення
помилкове - зобов'язати позивача
здійснити перерахунок відповідно до
закону чи договору або зробити це
самостійно. Якщо для здійснення
перерахунку необхідні додаткові
матеріали, суд витребує їх у позивача, а
в разі неподання ним таких матеріалів -
з урахуванням обставин конкретної
справи залишає позов (в частині
стягнення відповідних спірних сум) без
розгляду на підставі пункту 5 частини 1
статті 81 ГПК або відмовляє в
задоволенні позову у відповідній
частині у зв'язку з недоведеністю
позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги
вищенаведене, враховуючи відсутність в
матеріалах справи доказів, які б
підтверджували обґрунтованість
стягуваної з відповідача суми, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
необґрунтовані, недоведені
документальними доказами та з підстав,
викладених у позові, задоволенню не
підлягають.

Судові витрати віднести на позивача
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Державного
підприємства "Миколаївський морський
торговельний порт" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 22.04.2014 року

Головуючий суддя
Степанова
Л.В.

Суддя
Д'яченко
Т.Г.

Суддя
Панченко
О.Л.