номер провадження справи 33/16/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014
Справа № 908/833/14

за позовом Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (69006,
м. Запоріжжя, вул.
Добролюбова, 20)

до Енергодарська міська рада (71502,
Запорізька область, м. Енергодар, вул.
Курчатова, буд. 11)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Комунальне підприємство
«Виробничий комбінат «Тепло -
водоканал» (71504, м.Енергодар
Запорізької області, вул Курчатова, 1
а/с 569)

про визнання незаконним та скасування
рішення

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

Відомості про представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача : Батиль Г.М. -
довіреність № 250 від 23.12.2013 р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Дніпроенерго» звернулось до
господарського суду Запорізької
області із позовом про визнання
незаконним та скасування рішення
Енергодарської міської ради шостого
скликання від 27.12.2013р. № 23 «Про
припинення юридичної особи -
комунального підприємства «Виробничий
комбінат «Тепло - водоканал».

Обґрунтовуючи позов позивач
посилається на наступні обставини. За
договорами від 19.01.2014р. № 30, від 16.11.2006р.
№ 315, від 17.12.2012р. № 33/12, від 27.01.2012р.
№ 57, від 27.01.2012р. № 56, від 17.12.2012р. № 34/12
упродовж 2006 - 2013років ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго» постачало Комунальному
підприємству «ВК «Тепло - водоканал»
теплову енергію у вигляді гарячої води
та пари, хімічно очищену воду, технічну
воду. Оскільки КП «ВК «Тепло-водоканал»
допускало випадки несплати коштів,
позивач звертався до господарського
суду за стягненням заборгованості.
Рішеннями господарського суду
Запорізької області від 02.07.2008р. у
справі № 10/284/08, від 23.12.2013р. у справі
№ 908/3478/13, від 16.12.2013р. у справі №
908/3634/13, від 25.11.2013р. у справі
№ 908/3483/13, від 12.11.2013р. у справі № 908/3091/13,
від 09.12.2013р. у справі №
908/3690/13 було стягнуто заборгованість,
яка станом на 01.02.2014р. становить
загальну суму 4063968,28грн.

Рішенням Енергодарської міської ради
№ 23 від 27.12.2013р. визначено припинити
шляхом ліквідації юридичну особу -
Комунальне підприємство «ВК «Тепло -
водоканал».

Позивач зазначає, що в порушення ч.3 ст.
1, ч.2 ст. 23 Регламенту Енергодарської
міської ради, повідомлення про
скликання Енергодарської міської ради,
депутат ради Музика П.О. отримав з
порушенням встановленого 10-ти денного
строку (19.12.2013р.); до відома населення
жодних повідомлень про скликання
позачергової сесії з визначенням часу
скликання, місця проведення та питаннь
порядку денного доведено не було.

Крім того, пункти 2-4 оскаржуваного
рішення відповідача порушують ст. 43
Конституції України, ч.2 ст. 21, ч.1 ст. 40,
ст. 49-2 Кодексу законів про працю
України, оскільки по-перше, відповідач,
як власник КП «ВК «Тепло - водоканал»
попередив ОСОБА_4 (керівника
підприємства) про його подальше
звільнення з посади в.о. директора
підприємства, однак у ОСОБА_4 було
наявне щонайменше 2 місяці право
працювати на посаді керівника;
по-друге, статутом КП ВК «Тепло -
водоканал» не передбачено призначення
ліквідатора підприємства та передачі
йому будь-яких повноважень, що вчинено
оскаржуваним рішенням.

До того ж п.7 рішення відповідача № 23
від 27.12.2013р. вирішено встановити строк
для проведення ліквідаційної
процедури КП ВК «ТВК» не менше двох і не
більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи шляхом ліквідації. Положення
цього пункту не відповідає ст. ст. 251 - 254
Цивільного кодексу України, якими не
зазначений конкретний кінець строку і
сам строк.

Просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2014
р. порушено провадження у справі,
розгляд якої призначено на 28.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду від
28.03.2014р. на підставі ст. 27 ГПК України
було задоволене письмове клопотання
Енергодарської міської ради про
залучення третьої особи і судом
залучено до участі у справі у якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Комунальне підприємство «Виробничий
комбінат «Тепло - водоканал». Також
ухвалою від 28.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 22.04.2014р., від сторін
витребувані докази, необхідні для
вирішення спору (в тому числі від
позивача витребувано докази
направлення на адресу третьої особи
копії позовної заяви та доданих до неї
матеріалів).

В судовому засіданні 22.04.2014р.
представник позивача надав докази
направлення на адресу третьої особи
копії позовної заяви і доданих до неї
матеріалів та підтримав позов у
повному обсязі.

До судових засіданнь 28.03.2014р., 22.04.2014р.
представники відповідача та третьої
особи не з'явились, витребуваних
доказів не надали, про причини неявки
не повідомили.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно долученого до матеріалів справи
Повідомлення про вручення поштової
кореспонденції, ухвалу господарського
суду від 17.03.2014 р. про призначення
справи до розгляду на 28.03.2014 р.,
направлену судом на адресу
відповідача, яка співпадає з
місцезнаходженням відповідача,
визначеним у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, було вручено йому
20.03.2014 р. Тобто, про час та місце
слухання даної справи відповідач був
повідомлений та обізнаний, про що
додатково свідчить його письмове
клопотання від 25.03.2014р. (а.с. - 66) про
відкладення розгляду справи та
залучення третьої особи. Аналогічно
ухвалою від 28.03.2014р. відповідач та третя
особа були повідомлені про час та місце
розгляду справи в судовому засіданні,
призначеному на 22.04.2014р.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№ 18 від 26.12.2011 р. у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документі
не надані.

Оскільки про час та місце судового
розгляду справи відповідач і третя
особа були повідомлені належним чином,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі їх представників за
наявними у справі матеріалами.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 22.04.2014 р. справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами, прийнято і оголошено на
підставі ст. 85 ГПК України вступну і
резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову.

Як свідчать матеріали справи, за
договорами від 19.01.2014р. № 30, від 16.11.2006р.
№ 315, від 17.12.2012р. № 33/12, від 27.01.2012р. № 57,
від 27.01.2012р. № 56, від 17.12.2012р. № 34/12,
упродовж 2006 - 2013років ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго» постачало Комунальному
підприємству «Виробничий комбінат
«Тепло - водоканал» теплову енергію у
вигляді гарячої води та пари, хімічно
очищену воду, технічну воду. Оскільки
КП «ВК «Тепло-водоканал» допускало
випадки несплати коштів, позивач
звертався до господарського суду за
стягненням заборгованості в судовому
порядку. Рішеннями господарського суду
Запорізької області від 02.07.2008р. у
справі № 10/284/08, від 23.12.2013р. у справі №
908/3478/13, від 16.12.2013р. у справі № 908/3634/13,
від 25.11.2013р. у справі № 908/3483/13, від
12.11.2013р. у справі № 908/3091/13, від 09.12.2013р. у
справі № 908/3690/13 було стягнуто
заборгованість, яка за доводами
позивача станом на 01.02.2014р. становить
загальну суму 4063968,28грн.

У відповідності до п.1.2 Статуту
Комунального підприємства «Виробничий
комбінат «Тепло - водоканал» ,
власником комбінату є Енергодарська
міська рада.

Рішенням двадцять шостої сесії
шостого скликання Енергодарської
міської ради № 23 від 27.12.2013р. «Про
припинення юридичної особи -
комунального підприємства «Виробничий
комбінат «Тепло - водоканал»,
визначено:

припинити шляхом ліквідації юридичну
особу - КП «ВК «Тепло - водоканал», код
32400040;

міському голові м.Енергодара
попередити ОСОБА_4 про його подальше
звільнення з посади в.о. директора КП
«ВК «Тепло - водоканал» згідно п.1 ст. 40
Кодексу законів про працю України;

призначити ліквідатором КП «ВК
«Тепло-водоканал» Куницю Р.Ю.;

наділити ліквідатора повноваженнями
керівника (директора) КП «ВК «Тепло -
водоканал» відповідно до установчих
документів КП «ВК «Тепло-водоканал» та
чинного законодавства України;

уповноважено ліквідатора протягом
трьох робочих днів з дати прийняття
вказаного рішення письмово повідомити
орган державної реєстрації про
припинення ;

затверджено порядок проведення
ліквідаційної процедури КП «ВК «Тепло
- водоканал» та заходи щодо цього;

встановлено строк для проведення
ліквідаційної процедури не менше двох
і не більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи;

вимоги кредиторів приймаються
протягом двох місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи;

встановлено, якщо вартість майна буде
недостатньо для задоволення всіх
вимог кредиторів, уповноважити
ліквідатора звернутись до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство в
порядку ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»;

уповноважено міського голову
м.Енергодара затвердити проміжний
ліквідаційний баланс та ліквідаційний
баланс КП «ВК «Тепло-водоканал».

Слід зазначити, що у відповідності до
ст. 1 Господарського процесуального
кодексу України, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно до ст. 21 ГПК України, позивачами
є підприємства та організації, що
подали позов або в інтересах яких
подано позов про захист порушеного чи
оспорюваного права або охоронюваного
законом інтересу.

Згідно до п.3.12 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», під
предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача
до відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги щодо захисту права та
охоронюваного законом інтересу.

Позовна заява позивача не містить
визначення - за захистом якого
порушеного права або охоронюваного
законом інтересу звернувся позивач до
господарського суду, заявивши позовну
вимогу про визнання незаконним та
скасування рішення відповідача № 23
від 27.12.2013р. «Про припинення юридичної
особи - комунального підприємства
«Виробничий комбінат «Тепло -
водоканал» (тобто іншої юридичної
особи). Позивачем також не визначено
норм матеріального права, які б
визначали порушення вказаним рішенням
відповідача № 23 від 27.12.2013р. будь-яких
прав (охоронюваних законом інтересів)
саме позивача у справі.

Так, посилання в позовній заяві на
порушення ч.3 ст. 1, ч.2 ст. 23 Регламенту
Енергодарської міської ради, відносно
того, що повідомлення про скликання
Енергодарської міської ради, депутат
ради Музика П.О. отримав з порушенням
встановленого 10-ти денного строку
(19.12.2013р.) і що до відома населення
жодних повідомлень про скликання
позачергової сесії з визначенням часу
скликання, місця проведення та питаннь
порядку денного, доведено не було, може
бути підставою для звернення із
відповідним позовом у встановленому
порядку підсудності із позовом самого
Музики П.О. або населення м.Енергодара.
Тобто зазначені позивачем у позовній
заяві обставини не спрямовані на
захист будь-якого його порушеного
права або інтересу.

Обставини щодо порушення пунктами 2-4
оскаржуваного рішення відповідача
вимог ст. 43 Конституції України, ч.2 ст.
21, ч.1 ст. 40, ст 49-2 Кодексу законів про
працю України, відносно того, що
по-перше, відповідач, як власник КП «ВК
«Тепло - водоканал» попередив ОСОБА_4
про його подальше звільнення з посади
в.о. директора підприємства, однак у
ОСОБА_4 було наявне щонайменше 2 місяці
право працювати на посаді керівника; і
по-друге, статутом КП ВК «Тепло -
водоканал» не передбачено призначення
ліквідатора підприємства та передачі
йому будь-яких повноважень, що вчинено
оскаржуваним рішенням № 23, також не
мають відношення до захисту будь-якого
порушеного права (охоронюваного
законом інтересу) позивача у справі,
оскільки в випадку наявності таких
порушеннь, саме ОСОБА_4 має звернутись
до суду в порядку встановленої
підсудності за захистом своїх
порушених прав, передбачених Кодексом
законів про працю України.

Посилання позивача у позовній заяві на
ст. ст. 251 - 254 Цивільного кодексу України
взагалі не має відношення до
оспорюваного рішення відповідача № 23
від 27.12.2013р., оскільки вказані норми
матеріального права визначають
загальні поняття: «строку» та
«терміну», «визначення строку та
терміну», «початок перебігу строку»,
«закінчення строку».

Додатково суд вважає за необхідне
вказати наступне. Згідно до п.3.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
24.10.2011р. N 10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам», господарські
суди на загальних підставах вирішують
усі спори між суб'єктами
господарської діяльності, а також
спори, пов'язані з:

утворенням суб'єктів господарювання,
їх реорганізацією і ліквідацією,
включаючи спори про визнання
недійсними установчих документів,
припинення діяльності юридичної особи
та скасування її державної
реєстрації.

Пунктом 2 статті 20 Господарського
кодексу України визначені способи
захисту прав суб'єктів
господарювання. Зокрема, вказаною
нормою визначено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом, зокрема: визнання повністю або
частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом.

З цією нормою кореспондується зміст
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України, якою
встановлено, що при задоволенні позову
про визнання акта недійсним в
резолютивній частині вказуються
найменування акта і органу, що його
видав, номер акта, дата його видання, чи
визнається акт недійсним повністю або
частково. Як встановлено пунктом 9.7
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. № 6 «Про судове рішення»,
господарські суди повинні зазначати…
у рішенні про визнання недійсним акта -
його номер і дату видання, назву (за
наявності), найменування органу, що
видав цей акт, а в разі визнання акта
частково недійсним - також його
конкретний пункт, абзац, частину, що
визнається недійсною;

Визнаючи повністю або частково
недійсним акт державного чи іншого
органу, який доведено до відома та/або
виконання певного кола юридичних чи
фізичних осіб (крім самого позивача), що
спричинило порушення прав чи завдало
шкоди охоронюваним законом інтересам
позивача, господарський суд на вимогу
позивача зобов'язує відповідача
повідомити про резолютивну частину
рішення зі справи тих же осіб і у той
самий спосіб, яким до них було доведено
цей акт, або в інший прийнятний для
позивача спосіб та подати
господарському суду докази такого
повідомлення.

Позивач звернувся до господарського
суду із позовом про визнання
незаконним та скасування рішення
відповідача від 27.12.2013р. № 23, але не з
вимогою про визнання його недійсним.
Таким чином позивачем не вірно обраний
правовий спосіб захисту прав.

Згідно до п.4.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
господарський суд, дійшовши висновку
про те, що предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав, повинен
відмовити в позові.

Таким чином, оскільки підстава і
предмет заявленого позову є
необгрунтованими, у задоволенні позову
слід відмовити.

У відповідності до ст 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України 24.04.2014 р.

Суддя
М.В. Мірошниченко