ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство

10.04.14 № 910/6172/14. Суддя Баранов Д.О.,
розглянувши матеріали за заявою
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про
порушення справи про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 р. до суду надійшла заява
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
порушення справи про банкрутство за
ст.ст. 90-92 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає
її такою, що підлягає поверненню
заявнику без розгляду зважаючи на таке.

Статтею 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява, так само як і
заява про порушення провадження у
справі про банкрутство, повинна
містити виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують позов.

У п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
вказується, що до позовної заяви, так
само як і до заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство,
додаються документи, котрі
підтверджують обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
господарський суд не пізніше п'яти днів
з дня надходження до господарського
суду заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, якщо, заяву
підписано особою, яка не має права її
підписувати, або особою, посаду якої у
заяві не зазначено; заява не відповідає
змісту вимог, зазначених у цьому
Законі; не подано доказів щодо сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі; заявник-кредитор не подав
доказів неспроможності боржника
виконати свої грошові зобов'язання
перед кредиторами в розмірі,
визначеному ч. 3 ст. 10 цього Закону,
протягом трьох місяців після відкриття
виконавчого провадження, якщо інше не
передбачено цим Законом;
заявник-кредитор не надав доказів
надсилання боржнику копії заяви і
доданих до неї документів; з інших
підстав, передбачених статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням вимог цього
Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
до заяви боржника додаються також:
установчі документи боржника -
юридичної особи; бухгалтерський баланс
боржника на останню звітну дату;
перелік кредиторів боржника, вимоги
яких визнаються боржником, із
зазначенням загальної суми грошових
вимог усіх кредиторів, а також щодо
кожного кредитора - його імені або
найменування, його місцезнаходження
або місця проживання,
ідентифікаційного коду юридичної
особи або реєстраційного номера
облікової картки платника податків (за
наявності), суми грошових вимог
(загальної суми заборгованості,
заборгованості за основним
зобов'язанням та суми неустойки
(штрафу, пені) окремо), підстав
виникнення зобов'язань, а також строку
їх виконання згідно із законом або
договором; перелік майна боржника із
зазначенням його балансової вартості
та місцезнаходження, а також загальна
балансова вартість майна; перелік
майна, що перебуває у заставі або є
обтяженим у інший спосіб, його
місцезнаходження, вартість, а також
інформація про кредиторів, на користь
яких вчинено обтяження майна боржника,
їх ім'я або найменування,
місцезнаходження або місце проживання,
ідентифікаційні коди юридичних осіб
або реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності), суми їх грошових вимог,
підстави виникнення зобов'язань, а
також строки їх виконання згідно із
законом або договором; довідка органів
приватизації (органів, уповноважених
управляти об'єктами державної
власності) стосовно наявності або
відсутності на балансі підприємства,
щодо якого порушено справу про
банкрутство, державного майна, що в
процесі приватизації (корпоратизації)
не увійшло до його статутного капіталу;
перелік осіб, що мають невиконані
зобов'язання перед боржником, із
зазначенням вартості таких
зобов'язань, терміну виконання та
підстав виникнення; відомості про всі
рахунки боржника, відкриті в банках та
інших фінансово-кредитних установах,
їх реквізити; відомості про всі
рахунки, на яких обліковуються цінні
папери, що належать боржнику, їх
реквізити; протокол загальних зборів
(конференції) працівників боржника,
відповідне рішення первинної
профспілкової організації боржника (за
наявності кількох первинних
організацій - їхнє спільне рішення), на
яких обраний представник працівників
боржника для участі у справі про
банкрутство, якщо такі збори
(конференція) відбулися до подачі заяви
боржника до господарського суду; копія
спеціального дозволу на провадження
діяльності, пов'язаної з державною
таємницею, а в разі закінчення терміну
дії такого дозволу - довідка про
наявність у боржника матеріальних
носіїв секретної інформації (технічної
документації, виробів, їхніх дослідних
зразків тощо); рішення власника майна
(органу, уповноваженого управляти
майном) боржника про звернення до
господарського суду із заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство; інші документи, які
підтверджують неплатоспроможність
боржника.

Як вказується по тексту заяви, у ході
здійснення господарської діяльності
боржника, було виявлено обставини, що
свідчать про факт нездатності
задовольнити вимоги кредиторів за
грошовими зобов'язаннями, поряд з цим, у
поданій заяві не вказано на обставини,
встановлені у ч. 5 ст .11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
за яких боржник зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство, як-то у разі коли,
задоволення вимог одного або кількох
кредиторів призведе до неможливості
виконання грошових зобов'язань
боржника в повному обсязі перед іншими
кредиторами (загроза
неплатоспроможності); під час
ліквідації боржника не у зв'язку з
процедурою банкрутства встановлено
неможливість боржника задовольнити
вимоги кредиторів у повному обсязі; в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

У поданій заяві не вказано на наявність
або відсутність у боржника майна, не
зазначено про проведення
інвентаризації та про вартість наявних
активів, не приєднано до заяви
відповідних доказів (бухгалтерського
балансу на останню звітну дату, довідок
з державних реєстраційних органів про
наявність або відсутність рухомого і
нерухомого майна тощо, обтяжень майна),
крім документів, що стосуються
стягнення з боржника грошової
заборгованості перед кредиторами.

Частиною 4 ст. 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що боржник подає заяву до
господарського суду за наявності
майна, достатнього для покриття
судових витрат, якщо інше не
передбачено цим Законом.

У п. 12 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 р.
№ 4212-VI)" вказується, що судам слід мати
на увазі, що заява про порушення
провадження у справі про банкрутство
подається боржником лише за наявності
майна, достатнього для покриття
судових витрат (ч. 4 ст. 11 Закону). У
визначенні таких витрат слід
враховувати необхідність виплати
винагороди арбітражному керуючому у
мінімальному розмірі не менше ніж за
дванадцять місяців його роботи,
відшкодування витрат на публікацію
оголошень у справі та судового збору,
сплаченого кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього
для покриття судових витрат,
господарський суд повинен повернути
заяву боржника про порушення
провадження у справі про банкрутство у
зв'язку з тим, що заява не відповідає
вимогам, зазначеним у Законі.

З поданої заяви та приєднаних до неї
документів не видається можливим
встановити, чи наявне у боржника майно,
достатнє для покриття судових витрат у
справі про його банкрутство.

Отже, описані вище обставини свідчать
про те, що заява фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про порушення справи
про власне банкрутство не може
вважатися такою, що відповідає змісту
вимог, зазначених у Законі України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та приписам ст. 54 та ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з чим вона підлягає
поверненню без розгляду особі, яка її
подала.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини.

Окрім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що судді Господарського
суду міста Києва вже неодноразово
повертали фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 його заяву без розгляду за
наслідками його звернення про
порушення провадження у справі про
своє банкрутство, проте, всупереч
викладеним в ухвалах підставам для
повернення, допущені недоліки
заявником усунуті не були.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 15, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про порушення справи про
банкрутство від 07.04.2014 р. з приєднаними
до неї документами повернути без
розгляду.

Суддя
Д.О. Баранов