ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.Справа № 916/3478/13 Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.,

Суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

(Склад колегії суддів Одеського
апеляційного господарського суду
сформовано згідно із розпорядженням
голови суду № 324 від 17.03.2014 року)

при секретарі судового засідання
Полінецькій В. С.

за участю представників сторін:

від позивача: Дьяченко Т.В.
(довіреність № 2 від 01.01.2014 року)

від відповідачів:

- Волков А.С. (довіреність № б/н від
19.12.2013 року)

- Бріг В.М. (довіреність № б/н від
19.12.2013 року)

- Поляков О.Ю. (довіреність № б/н
29.01.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Дельта-лоцман"

на рішення господарського суду
Одеської області від " 21" лютого 2014 року,
повний текст якого складено та
підписано " 24" лютого 2014 року

по справі № 916/3478/13

за позовом Державного підприємства
"Дельта-лоцман"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю " Мьобіус Констракшн
Юкреін"

про стягнення 6 487 218,90 грн.

в с т а н о в и в:

17.12.2013 року Державне
підприємство "Дельта-лоцман" (далі по
тексту - позивач) звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мьобіус
Констракшн Юкреін" (далі по тексту -
відповідач) про стягнення штрафу за
прохід без лоцмана т/х "JOSEF MЦBIUS" у зоні
обов'язкового лоцманського проведення
у сумі 1 182 942,18 грн. Згодом позивач
звернувся з заявою відповідно до ст.22
ГПК України, про збільшення позовних
вимог до суми 6 487 218,90 грн.

Позивні вимоги мотивовані тим фактом,
що у період з 15.02.2013 року по 12.06.2013 року
судно "JOSEF MЦBIUS", здійснювало плавання в
районі обов'язкового лоцманського
проведення (акваторія порту "Южний") без
лоцмана. За прохід без лоцмана в зоні
обов'язкового лоцманського проведення
капітан судна зобов'язаний заплатити
штраф у розмірі двократної ставки
лоцманського збору у тому ж порядку як
і лоцманський збір. Позивач розрахував
та направив відповідачу вимогу про
сплату штрафи у розмірі 6 487 218,90 грн.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 21.02.2014 року по справі №
916/3478/13 (суддя Меденцев П.А.) у задоволені
позовних вимог Державного
підприємства "Дельта-лоцман" було
відмовлено у повному обсязі.

Такий висновок суду мотивований тим, що
судно "JOSEF MЦBIUS" віднесено до суден
категорії "Е" у розумінні Наказу
Міністерства транспорту України №214
від 27.06.1996 р. (у редакції, що була чинна
на момент існування спірних
правовідносин), а п. 22 зазначеного
Наказу Мінтрансу встановлює, що судна
групи "Е" (крім суден, які проходять
ходові випробування) звільняються від
сплати лоцманського збору, крім
випадків, коли лоцманське проведення у
відповідному районі або порту є
обов'язковим та/або в установленому
порядку здійснюється лоцманське
проведення. Суд першої інстанції,
проаналізувавши п. 22 зазначеного
Наказу Мінтрансу у логічному зв'язку зі
ст. 94 Кодексу торговельного
мореплавства України, дійшов висновку,
що для суден групи "Е" незалежно від
району плавання, єдиною умовою не
звільнення від оплати за лоцманське
проведення є фактичне здійснення
лоцманського проведення у
встановленому порядку. Оскільки, як
було встановлено судом першої
інстанції, лоцманське проведення не
здійснювалось, то відсутні підстави
для нарахування лоцманського збору, а
відтак і штрафу за здійснення плавання
без лоцману у зоні обов'язкового
лоцманського проведення.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського
суду, ДП "Дельта-лоцман" звернулося до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржуване рішення скасувати
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Скаржник у своїй апеляційній скарзі
посилається а те, що суд першої
інстанції прийняв необґрунтоване
рішення та неправильно застосував
норми матеріального права.

За твердженням апелянта, оскільки
акваторія порту "Южний" не віднесена до
зон, в яких можуть бути звільнені певні
категорії суден від обов'язкового
лоцманського проведення, а також
оскільки судно "JOSEF MЦBIUS", яке
відноситься до суден категорії "Е" та
довжина якого складає 106, 4 м, а осадка
складає 7,008 м, не відноситься до жодної
категорії суден, які можуть бути
звільнені від обов'язкового
лоцманського проведення, а тому судно
"JOSEF MЦBIUS" не може бути звільнено від
лоцманського проведення.

Окрім того, апелянт відзначає, що суд
першої інстанції невірно дійшов
висновку, що для суден групи "Е"
незалежно від району плавання, єдиною
умовою не звільнення від оплати за
лоцманське проведення є здійснення
лоцманського проведення в
установленому порядку. Позивач у свою
чергу вважає, що у районах
обов'язкового лоцманського проведення
судна групи "Е" не звільняються від
сплати лоцманського збору.

Також апелянт акцентує увагу, на те, що
порядок здійснення лоцманського
проведення (а саме п. 4.2 (порядок подачі
лоцманської заявки) та п. 4.3 (порядок
лоцманського проведення) не мають
відношення до спірних правовідносин, а
також на той факт, що надання послуг
служби регулювання руху суден не
знімає з капітана судна
відповідальності за безпеку плавання
судна і не звільняє його від
зобов'язання скористатися послугами
державного морського лоцмана в районі
обов'язкового лоцманського проведення.

Відповідачем надано відзив на
апеляційну скаргу, в якому його
представники в судовому засіданні
просили залишити апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Дельта-лоцман" без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін,
вважаючи його правомірним,
обґрунтованим та відповідаючим
матеріалам справи.

ДП "Дельта-лоцман" подано до суду
письмові пояснення до апеляційної
скарги, відповідно до яких просило
рішення господарського суду Одеської
області від 21.04.2014 року скасувати та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши та перевіривши матеріали
справи, апеляційну скаргу, письмові
пояснення до неї та відзив на
апеляційну скаргу, заслухавши у
судовому засіданні представників
сторін, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК
України апеляційна інстанція не
зв'язана доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі, а
згідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна належними і
допустимими доказами довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень.

Як встановлено господарським судом
першої інстанції та підтверджено у
ході апеляційного провадження, з 15.02.2013
року по 12.06.2013 року судно "JOSEF MЦBIUS"
регулярно здійснювало плавання в
районі обов'язкового лоцманського
проведення (акваторія порту "Южний") без
лоцмана. Факти таких проходів
посвідчується записами
радіолокаційного контролю за рухом
судна Автоматизованої інформаційної
обчислювальної системи підтримки
регулювання руху суден
"Дельта-Навігатор", з яких видно
траєкторію руху вказаного судна,
виписками з радіопереговорів між
капітаном зазначеного судна та центром
регулювання руху суден а також
зведеною таблицею проводок судна "JOSEF
MЦBIUS" за період з січня по червень 2013
року. Крім того, зазначені факти не
заперечуються представниками сторін.

На момент виникнення спірних
правовідносин на позивача покладалось
виконання функцій з лоцманського
проведення суден, регулювання руху
суден, тощо, в тому числі, в районах
обов'язкового лоцманського проведення,
в територіальному морі та на
внутрішніх водних шляхах України.

Акваторія морського порту "Южний"
відноситься до районів з обов'язковим
лоцманським проведенням. Відповідно до
ст. 102 Кодексу торговельного
мореплавства України за прохід без
лоцмана в зоні обов'язкового
лоцманського проведення капітан судна
зобов'язаний заплатити штраф у розмірі
двократної ставки лоцманського збору.
Штраф за прохід без лоцмана в зоні
обов'язкового лоцманського проведення
сплачується у тому ж порядку як і
лоцманський збір.

При цьому чинне законодавство
встановлює, що визначені типи суден
звільняються від сплати лоцманського
збору, а відтак стягнення штрафу за
прохід без лоцмана з вказаних суден не
стягується.

Судова колегія апеляційної інстанції
погоджується з висновками місцевого
господарського суду про відмову в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, та вважає, що доводи,
заперечення і вимоги апеляційної
скарги, є безпідставні та задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Ст. 92 КТМ України (у редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) з метою забезпечення
безпеки мореплавства на підходах до
морських портів, у межах вод цих портів,
а також між морськими портами
незалежно від прапора держави, під яким
плаває судно, і форми власності судна
проведення суден здійснюється
виключно державними морськими
лоцманами.

Відповідно до ст. 106 КТМ України із
суден, що користуються послугами
державних морських лоцманів,
справляється лоцманський збір, порядок
справляння і розмір якого
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
транспорту, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики економічного розвитку. Згідно
ст. 102 КТМ України за прохід без дозволу
служби регулювання руху або без
лоцмана в зоні обов'язкового
лоцманського проведення капітан судна
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
двократної ставки лоцманського збору
незалежно від встановленої чинним
законодавством України
відповідальності за наслідки, що
можуть виникнути через ці дії.

Ст. 109 КТМ України встановлює, що
лоцманський збір, окрема винагорода і
штрафи, передбачені статтями 102, 105, 106,
107, 108 КТМ України, включаються в доход
організації, працівником якої є
державний морський лоцман.

Згідно зі ст. 94 КТМ України центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
транспорту за погодженням з іншими
заінтересованими міністерствами та
центральними органами виконавчої
влади, затверджує райони обов'язкового
лоцманського проведення, категорії
суден, що звільняються від
обов'язкового лоцманського проведення,
і публікує ці відомості у лоціях і
Повідомленнях мореплавцям.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України №655 від 01.08.2007 року
затверджено Правила плавання і
лоцманського проведення суден у
Північно-західній частині Чорного
моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському
та Херсонському морському каналах, п.
4.1.1 яких акваторію порту "Южний"
віднесено до районів обов'язкового
лоцманського проведення суден.

Відповідно до ч. 2 - 4 ст. 94 КТМ
України у районах обов'язкового
лоцманського проведення судно не має
права здійснювати плавання без
морського лоцмана, якщо тільки судно не
належить до категорії суден, що
звільняються від обов'язкового
лоцманського проведення. Також у
районах необов'язкового лоцманського
проведення капітан судна у разі
необхідності має право взяти на судно
морського лоцмана. У районах
необов'язкового лоцманського
проведення капітан морського порту
може встановлювати обов'язкове
лоцманське проведення суден:

а) які самі (ядерні судна та інші) або
їх вантаж можуть становити загрозу
заподіяння шкоди навколишньому
природному середовищу. Категорії таких
суден доводяться до загального відома
в обов'язковій постанові по порту;

б) які мають серйозні пошкодження
корпусу, механізмів або обладнання, що
може істотно вплинути на безпеку їх
плавання в порту. У цьому випадку
капітану судна вручається нотіс про те,
що його судно має слідувати під
лоцманським проведенням.

Пункт 15 Зборів і плат за послуги, що
надаються суднам закордонного
плавання у морських портах України,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України від 27.06.1996 № 214 (у
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин)
лоцманський збір справляється з усіх
суден, що заходять в порти (причали)
України або прямують транзитом
судноплавними водними шляхами.
Лоцманський збір не справляється у
випадках:

а) якщо відповідно до встановленого
Міністерством транспорту та зв'язку
України порядку лоцманське проведення
в даному районі не є обов'язковим (крім
випадків, коли капітан морського порту
установлює обов'язкове лоцманське
проведення суден), або

б) судно віднесено до категорії суден,
що звільняються від обов'язкового
лоцманського проведення.

Пункт 22 цього ж Наказу Мінтрансу
України встановлює, що судна групи Е
(крім суден, які проходять ходові
випробування) звільняються від сплати
лоцманського збору, крім випадків, коли
лоцманське проведення у відповідному
районі або порту є обов'язковим та/або в
установленому порядку здійснюється
лоцманське проведення.

Судова колегія апеляційної інстанції
погоджується з висновками місцевого
господарського суду, що для суден групи
"Е" незалежно від району плавання,
єдиною умовою не звільнення від оплати
за лоцманське проведення є здійснення
лоцманського проведення в
установленому порядку. Відтак
посилання апелянта на той факт, що
зазначене судно не відноситься до
жодної групи суден, що звільняються від
сплати лоцманського збору є
безпідставними та спростовуються
нормами чинного законодавства,
викладеними вище.

Суд першої інстанції вірно не прийняв
до уваги посилання позивача на пункт
4.1.5 Правил плавання і лоцманського
проведення суден у Північно-західній
частині Чорного моря,
Бузько-Дніпровсько-лиманському та
Херсонському морському каналах (щодо
розмірів судна), оскільки він дійсно не
має відношення до ситуації що
розглядається, так як порядок
здійснення лоцманського проведення
чітко встановлено чинним
законодавством і який проведення
передбачає спочатку подачу
лоцманської заявки капітаном, а потім
за фактом здійсненої лоцманської
проводки - підписання ним лоцманської
квитанції (п.п. 4.3 та 4.4 Правил плавання).

Пункт 1 Наказу Мінтрансу України
№214 від 27.06.1996 року встановив, що до
суден групи "Е" відносяться усі судна,
що не входять до груп "А" - "Д", зокрема,
судна судноремонтного заводу,
аварійно-рятувальні,
підводно-технічні, технічні,
госпітальні, гідрографічні, судна
місцевого портового флоту, криголами,
які належать порту та орендовані ним,
спортивні судна, приватні яхти, парусні
судна, судна які проходять ходові
випробування, риболовецькі судна, що
заходять у порти без виконання
вантажних операцій, тощо.

Відповідно до п. 2.4.4 Інструкції
щодо складання державного
статистичного спостереження за формою
N 2-вод "Звіт про наявність власних
морських і річкових суден, вантажних та
пасажирських причалів-набережних",
затвердженої Наказом Державного
комітету статистики України №102 від
22.02.2001 року до технічних суден поміж
іншого відносяться земснаряди.

Отже, як встановлено судом першої
інстанції під час розгляду справи,
судно "JOSEF MЦBIUS" відноситься до суден
категорії "Е", у розумінні класифікації
Наказу Мінтрансу України №214 від 27.06.1996
року, що зокрема підтверджується
реєстраційними документами на судно, а
саме - Міжнародним обмірним свідоцтвом
на судно, виданого в 20.12.2002 р. у м.
Гамбург, Німеччина, в якому тип судна
визначено як саморозвантажувальний
земснаряд, та загалом не заперечується
сторонами.

З огляду на вищевикладене, судова
колегія погоджується з доводами
відповідача, що оскільки судно "JOSEF
MЦBIUS", яке відноситься до групи "Е", не
замовляло лоцманські послуги та,
відповідно, вказані послуги судну не
надавались, відсутні правові підстави
для стягнення штрафу за прохід судна
без лоцмана в зоні обов'язкового
лоцманського проведення на підставі
ст. 102 КТМ України відсутні.

Судом першої інстанції цілком вірно
встановлено факти, що всі маневри судна
в зоні обов'язкового лоцманського
проведення здійснювалися під
контролем Служби регулювання рухом
суден (пункт регулювання рухом суден -
ПРРС «Южний»), що відповідає вимогам п.
1.7 Правил плавання і лоцманського
проведення суден у Північно-західній
частині Чорного моря,
Бузько-Дніпровсько-лиманському та
Херсонському морському каналах. Проте
судова колегія погоджується з тим, що
надання послуг з лоцманського
проведення не ставиться у залежність
від надання / ненадання послуг службою
регулювання руху суден, так само як і
відповідальність за невикористання
обов'язкової послуги від використання
іншої обов'язкової послуги. Однак цей
довод не береться колегією до уваги,
оскільки це не впливає на правильність
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору та на правильність застосування
ним положень Кодексу торговельного
мореплавства та Наказу Міністерства
транспорту України №214.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Оскільки усі доводи
і заперечення, викладені у апеляційній
скарзі, було спростовано під час
судового засідання, то так доводи і
заперечення є необґрунтованими та
підлягають відхиленню щ підстав,
викладених у мотивувальній частині
постанови.

За викладених обставин, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
Одеської області від 21.02.2014 року по
справі №916/3478/13 відповідає вимогам
чинного законодавства та матеріалам
справи, підстави для його скасування
або зміни відсутні, а тому воно
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга ДП "Дельта-лоцман" -
без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105
Господарського

процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Дельта-лоцман" залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської
області від "21" лютого 2014 року по справі
№ 916/3478/13 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови

складено „23" квітня 2014 року.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров