ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.04.14 № 910/6350/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Планета-капітал" до
Суб'єкта підприємницької діяльності
(Фізична особа-підприємець) ОСОБА_1 про
виселення з групи нежилих приміщень,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Планета-капітал" до
Суб'єкта підприємницької діяльності
(Фізична особа-підприємець) ОСОБА_1 про
виселення з групи нежилих приміщень.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "Планета-капітал"
позовна заява б/н б/д про виселення з
групи нежилих приміщень не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає поверненню з посиланням на ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Статтею 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Згідно п. 2.20. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу 6 Господарського
процесуального кодексу України" чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" і
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції "Про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" затвердженої
Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. №
22 платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до вказаної Інструкції,
згідно з вимогами щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до вказаної
Інструкції.

Як вбачається з позовної заяви б/н б/д
позивачем є Товариство з обмеженою
відповідальністю "Планета-Капітал".

З квитанції №ПН215 від 07.04.2014 вбачається,
що платником є ОСОБА_2.

Разом з цим, суд звертає увагу, що до
позовної заяви не додані докази на
підтвердження того, що ОСОБА_2 є
представником позивача, якому в т.ч.
надано право здійснювати відповідні
платежі за позивача (договір,
довіреність тощо).

Приписами ст. 237 Цивільного кодексу
України визначається поняття та
підстави представництва, відповідно до
ч.ч 1, 3 якої представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє;
представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він
представляє, здійснює тільки певні
юридичні дії внаслідок повноваження.
Наявність у представника повноважень є
обов'язковою умовою будь - якого
представництва.

За наведених обставин, квитанція №ПН215
від 07.04.2014 не приймається судом у якості
належного доказу сплати судового збору
за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру у
встановленому порядку, що є порушенням
норм господарського процесуального
законодавства, а тому дана позовна
заява із доданими до неї документами
підлягає поверненню позивачеві без
розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Також, суд наголошує увагу на
наступному.

Згідно п. 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7, платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Абзацем 3 п. 2.22. зазначеної вище
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України
встановлено, що за відсутності у
відповідному платіжному документі
належних платіжних реквізитів або
неправильного їх зазначення заява
(скарга) так само повертається
господарським судом без розгляду.

В графі "Призначення платежу" квитанції
№ПН215 від 07.04.2014, доданої до позовної
заяви б/н б/д в якості доказів сплати
судового збору, зазначено: "Судовий
збір, Господарський суд м. Києва, ".

Таким чином, відповідно реквізитів
"призначення платежу" квитанції №ПН215
від 07.04.2014 дана позовна заява жодним
чином не ідентифікована, тобто не
визначені реквізити позовної заяви
(дата, номер), яка оплачується судовим
збором, а також не зазначена сторона до
якої заявлені позовні вимоги, більш
того, взагалі не зазначено за що
сплачується судовий збір.

За таких обставин, у суду відсутні
підстави вважати, що заявником додані
до позовної заяви передбачені п. 3 ст. 57
ГПК України документи.

Крім того, суд звертає увагу на
наступне. Відповідно до п. 3.1 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 р., платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка
печатки, для - реквізиту № 41 (підписи
платника) ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком
і зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки, для - реквізиту № 51
(дата виконання) зазначаються число,
місяць та рік списання коштів з
рахунку платника цифрами у форматі
ДД/ММ/РРРР або число зазначається
цифрами ДД, місяць - словами, рік -
цифрами РРРР, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця
та відбитком штампа банку.

Проте, у наданій разом з позовною
заявою квитанції №ПН215 від 07.04.2014
відсутні підписи відповідальних осіб
платника, печатка позивача, тобто
вказані реквізити не заповнені як того
вимагає вищезазначена Інструкція.

Таким чином, платіжне доручення №ПН215
від 07.04.2014 не є належним доказом сплати
судового збору відповідно до норм
чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України викладено вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви. Згідно з
пунктом 2 частини 2 названої статті
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Однак, в позовній заяві б/н б/д не
вказано індивідуальний
ідентифікаційний номер відповідача
ОСОБА_1.

Наведене свідчить про недодержання
вимог статті 54 Господарського
процесуального кодексу України та, в
свою чергу, є підставою для повернення
позовної заяви і доданих до неї
документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки в наведеній
нормі чітко вказано, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін,
їх поштових адрес.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з п. 3.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на те, що
копії всіх документів, що додані до
позовної заяви мають бути завірені
належним чином відповідно до п. 5.27
Національного стандарту України ДСТУ
4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затверджена наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. №55), яким визначено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів "згідно з оригіналом", назви,
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту підпис.

Як вбачається з матеріалів справи,
документи додані до позовної заяви не
завірені належним чином як того
вимагає вищезазначена інструкція,
оскільки не містять слів "згідно з
оригіналом", назви, посади, ініціали та
прізвища особи, яка засвідчує копію,
дати засвідчення копії.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України).

Керуючись ч. 1, п. 2, 4 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи заявникові без розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало