КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р. Справа№ 910/14514/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Зубець Л.П.

при секретарі Євдокимові В.О.

за участю представників

від позивача: Забуга
А.І., дов. № 1 від 02.07.2012р.

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: Миронова Т.М.,
дов. б/н від 27.01.2014р.

від прокуратури: Грезьків І.І.,
посв. № 002668 від 05.09.2012р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну Приватного
акціонерного товариства "Галіція

Дистилері"

на рішення Господарського
суду м. Києва

від 10.12.2013 р.

у справі № 910/14514/13
(суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного
акціонерного товариства "Галіція

Дистилері"

до Держави
України в особі:

1.Головного
управління Державної

казначейської
служби України в місті Києві

2.Дніпровського
районного суду міста Києва

про відшкодування
шкоди в сумі 152 738,35 грн.

за участю Прокуратури
міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 10.12.2013р. у справі № 910/14514/13
відмовлено у задоволенні позову
повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Приватне акціонерне товариство
"Галіція Дистилері" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду м. Києва
від 10.12.2013р. у справі № 910/14514/13 та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
13.01.2014р. сформовано для розгляду
апеляційної скарги склад колегії
суддів для здійснення апеляційного
провадження колегії у складі:
головуючий суддя Мартюк А.І., судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.01.2014р. у
справі № 910/14514/13 у складі колегії
суддів: головуючий суддя Мартюк А.І.,
судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Галіція
Дистилері" прийнято до провадження та
розгляд справи призначено на 06.02.2014р.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
06.02.2014 р. у справі № 910/14514/13 було змінено
склад колегії суддів та передано
справу для здійснення апеляційного
провадження колегії у складі:
головуючого судді Михальської Ю.Б.,
судді: Новіков М.М., Іоннікова І.А..

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014р. у
справі № 910/14514/13 у складі колегії
суддів: головуючий суддя Михальської
Ю.Б., судді: Новіков М.М., Іоннікова І.А.
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Галіція
Дистилері" прийнято до провадження та
призначено розгляд справи на 03.03.2014р..

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
03.03.2014 р. у справі № 910/14514/13 було змінено
склад колегії суддів та передано
справу для здійснення апеляційного
провадження колегії у складі:
головуючого судді Мартюк А.І., судді:
Зубець Л.П., Іоннікова І.А..

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014р. у
справі № 910/14514/13 у складі колегії
суддів: головуючий суддя Мартюк А.І.,
судді: Зубець Л.П., Іоннікова І.А.
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Галіція
Дистилері" прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014р. у
справі № 910/14514/13 відкладено розгляд
справи на 10.04.2014р.

Представник позивача підтримав доводи
апеляційної скарги та просив суд
апеляційну скаргу задовольнити, а
рішення Господарського суду м. Києва
від 10.12.2013р. у справі № 910/14514/13 скасувати
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача-2 проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду Київської області
від 10.12.2013р. у справі № 910/14514/13 без змін.

Представник прокуратури проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Київської області від 10.12.2013р. у
справі № 910/14514/13 без змін.

Представники відповідача-1у судове
засідання не з'явились. Враховуючи те,
що в матеріалах справи мають місце
докази належного повідомлення всіх
учасників судового процесу про час та
місце проведення судового засідання по
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів вважає можливим здійснити
перевірку рішення першої інстанції у
даній справі в апеляційному порядку за
наявними матеріалами справи та без
участі представників відповідача-1.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Постановою старшого слідчого СВ ДПІ у
Дніпровськоум районі м. Києва ДПС
Наумця С.О. від 17.05.12 порушено
кримінальну справу №74-00182 відносно
ОСОБА_6 за ст.ст.212 ч.3, 366 ч.2 КК України та
ОСОБА_7 за ст.ст.2п.5,212 ч.3, 366 ч.2 КК України
.

18.06.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва з підстав
ст.ст.66,125,126 КПК України задовлено
клопотання старшого слідчого СВ ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва ДПС
Наумця С.О. про накладення арешту на
грошові кошти ПрАТ "Галіція Дистилері"
в ПАТ "Універсал Банк" та накладено
арешт на грошові кошти ПрАТ "Галіція
Дистилері" в сумі 2851453 грн. на рахунках в
ПАТ "Універсал Банк".

18.06.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва з підстав
ст. ст. 66, 125, 126 КПК України задоволено
клопотання старшого слідчого СВ ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва ДПС
Наумця С.О. про накладення арешту на
грошові кошти ПрАТ "Галіція Дистилері"
в АТ "УкрСиббанк" та накладено арешт на
грошові кошти ПрАТ "Галіція Дистилері"
в сумі 2851453 грн. на рахунках в АТ
"УкрСиббанк".

20.07.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва з підстав
ст.347 КПК України визнано такою, що не
підлягає розгляду апеляцію захисника
ОСОБА_8 подану на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 18.06.12 про накладення арешту на
грошові кошти ПрАТ "Галіція Дистилері"
в сумі 2851453 грн. на рахунках в ПАТ
"Універсал Банк" .

20.07.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва з підстав
ст.347 КПК України визнано такою, що не
підлягає розгляду апеляцію захисника
ОСОБА_8 подану на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 18.06.12 про накладення арешту на
грошові кошти ПрАТ "Галіція Дистилері"
в сумі 2851453 грн. на рахунках в АТ
"УкрСиббанк".

20.07.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва з підстав
ст.347 КПК України визнано такою, що не
підлягає розгляду апеляцію захисника
ОСОБА_2 подану на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 18.06.12 про накладення арешту на
грошові кошти ПрАТ "Галіція Дистилері"
в сумі 2851453 грн. на рахунках в ПАТ
"Універсал Банк".

20.07.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва з підстав
ст.347 КПК України визнано такою, що не
підлягає розгляду апеляцію захисника
ОСОБА_2 подану на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 18.06.12 про накладення арешту на
грошові кошти ПрАТ "Галіція Дистилері"
в сумі 2851453 грн. на рахунках в АТ
"УкрСиббанк".

01.08.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва скасовано
Постанову старшого слідчого СВ ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва ДПС
Наумця С.О. від 17.05.12 про порушення
кримінальної справи №74-00182.

05.08.12 від генерального директора ПрАТ
"Галіція Дистилері" ОСОБА_6 надіслано
клопотання на адресу Дніпровського
районного суду міста Києва про
звільнення з-під арешту грошових
коштів.

14.08.12 листом Дніпровського районного
суду міста Києва повідомлено заявника -
генерального директора ПрАТ "Галіція
Дистилері" ОСОБА_6, що постанова
Дніпровського районного суду міста
Києва про скасування постанови
старшого слідчого СВ ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва ДПС
Наумця С.О. від 17.05.12 про порушення
кримінальної справи №74-00182 не набрала
законної сили і заявник в силу ст.126 ч.6
КК має звернутись до слідчого.

28.08.12 Ухвалою Апеляційного суду міста
Києва скасовано постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 20.07.12 якою визнано такою, що не
підлягає розгляду апеляція на
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 18.06.12 про арешт
грошових коштів на рахунках в АТ
"Універсал Банк" та відмовлено в
прийнятті до розгляду апеляції
захисника ОСОБА_2 на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 18.06.12 про арешт грошових
коштів на рахунках в АТ "Універсал
Банк".

28.08.12 Ухвалою Апеляційного суду міста
Києва скасовано постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 20.07.12 якою визнано такою, що не
підлягає розгляду апеляція на
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 18.06.12 про арешт
грошових коштів на рахунках в АТ
"УкрСиббанк" та відмовлено в прийнятті
до розгляду апеляції захисника ОСОБА_2
на постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 18.06.12 про арешт
грошових коштів на рахунках в АТ
"УкрСиббанк".

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 01.10.12 постанову Дніпровського
районного суду міста Києва від 01.08.12
якою скасовано постанову про порушення
кримінальної справи залишено без змін,
а апеляцію прокурора, який брав участь
у розгляді справи судом першої
інстанції - без задоволення.

16.10.12 Ухвалою Апеляційного суду міста
Києва відмовлено в прийнятті до
розгляду апеляції захисника ОСОБА_9 на
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 20.07.12 якою визнано
такою, що не підлягає розгляду апеляція
на постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 18.06.12 про арешт
грошових коштів на рахунках в АТ
"УкрСиббанк".

16.10.12 Ухвалою Апеляційного суду міста
Києва відмовлено в прийнятті до
розгляду апеляції захисника ОСОБА_9 на
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 20.07.12 якою визнано
такою, що не підлягає розгляду апеляція
на постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 18.06.12 про арешт
грошових коштів на рахунках в ПАТ
"Універсал Банк".

16.10.12 від генерального директора ПрАТ
"Галіція Дистилері" ОСОБА_6 надіслано
клопотання на адресу Дніпровського
районного суду міста Києва про
звільнення з-під арешту грошових
коштів.

25.10.12 листом Дніпровського районного
суду міста Києва повідомлено заявника -
генерального директора ПрАТ "Галіція
Дистилері" ОСОБА_6, що у суду відсутні
матеріали подань про накладення арешту
на грошові кошти у зв'язку з
направленням їх до апеляційної
інстанції, а також відсутня інформація
про результати розгляду апеляцій
представника ПрАТ "Галіція Дистилері"
на постанови про накладення арешту.
Також Дніпровський районний суд міста
Києва вказав, що після отримання
матеріалів подання і інформації, може
бути подана аналогічна заява.

21.11.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва задоволено
клопотання ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_10 про
звільнення з-під грошових коштів ПрАТ
"Галіція Дистилері", що знаходяться на
рахунках в ПАТ "Універсал Банк" в сумі,
яка не перевищує 2851453 грн.

21.11.12 постановою Дніпровського
районного суду міста Києва задоволено
клопотання ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_10 про
звільнення з-під грошових коштів ПрАТ
"Галіція Дистилері", що знаходяться на
рахунках в АТ "УкрСиббанк" в сумі, яка не
перевищує 2851453 грн.

27.11.12 постановою судді ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ з
підстав ст.383 ч.2 , 388 КПК України у
зв'язку з касаційним оскарженням
ухвали Апеляційного суду міста Києва
від 28.08.12 відмовлено захиснику ОСОБА_2 у
витребуванні матеріалів справи.

29.11.12 постановою судді ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ з
підстав ст.383 ч.2 , 388 КПК України у
зв'язку з касаційним оскарженням
постанови Дніпровського районного
суду міста Києва від 20.07.12 ухвали
Апеляційного суду міста Києва від 16.10.12
відмовлено захиснику ОСОБА_10 у
витребуванні матеріалів справи.

07.12.12 постановою судді ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ з
підстав ст.383 ч.2 , 388 КПК України у
зв'язку з касаційним оскарженням
постанови Дніпровського районного
суду міста Києва від 20.07.12 ухвали
Апеляційного суду міста Києва від 16.10.12
відмовлено захиснику ОСОБА_10 у
витребуванні матеріалів справи про
накладення арешту на грошові кошти
ПрАТ "Галіція Дистилері" в ПАТ
"Універсал Банк".

21.02.13 ухвалою ВССУ з розгляду цивільних
і кримінальних справ з підстав ст.347,
394-396,398 КПК України касаційну скаруг
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6,
генерального директора ПрАТ "Галіція
Дистилері" залишено без задоволення і
залишено без змін Ухвалу Апеляційного
суду міста Києва від 28.08.12 про
скасування постанови Дніпровського
районного суду міста Києва від 20.07.12
якою визнано такою, що не підлягає
розгляду апеляція на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 18.06.12 про арешт грошових
коштів на рахунках в АТ "Універсал
Банк", а також про відмову в прийнятті
до розгляду апеляції захисника ОСОБА_2
на постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 18.06.12 про арешт
грошових коштів на рахунках в АТ
"Універсал Банк".

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач зазначає, що в ході досудового
слідства в рамках відкритого
кримінального провадження на грошові
кошти позивача на його рахунках в АТ
"Універсал Банк" та ПрАТ "УкрСиббанк"
постановами Дніпровського районного
суду міста Києва було накладено арешт в
сумі 2851453грн., внаслідок неможливості
користування своїми грошовими коштами
позивач змушений використовувати
кошти за договором овердрафту і
сплатити проценти за користування ним
в розмірі 127720,35 грн.

Як доказ використання залучених коштів
позивач надав Договір Овердрафту
№06-г-04К, укладений 20.04.12 між позивачем
та ПАТ "Банк Восток" про надання
позивачеві короткострокового кредиту
під 16,1 % річних в розмірі 6000000 грн. з
кінцевим терміном погашення 18.04.2013року,
довідку про отримання кредитних
коштів, та довідки АТ "Універсал Банк"
та ПрАТ "УкрСиббанк".

Також позивач вказує, що у зв'язку з
необхідністю здійснення
представництва в судах (захист
інтересів ПрАТ "Галіція Дистилері" у
кримінальній справі№74-00182 та
представництво ) уклав угоду про
отримання правової допомоги та має
відповідне зобов'язання в сумі 25018,00
грн. перед представником.

На підтвердження вказаного позивач
надав Договір №5120 про надання правової
допомоги від 02.07.12 укладений між ПрАТ
"Галіція Дистилері" та АО "Адвокатська
фірма "Столичний адвокат", відповідно
до умов якого останнє зобов'язане
надавати необхідну довірителю правову
допомогу, зокрема консультації та
роз'яснення юридичних питань, сін і
письмові довідки щодо застосування
законодавства України, здійснювати
представницькі повноваження за його
дорученням,захищати права та законні
інтереси перед третіми особами.

За своєю правовою природою
правовідносини, що виникли з Договору
№5120 є змішаним договором доручення та
надання послуг.

На підтвердження понесених витрат на
правову допомогу позивач надав Акти
виконаних робіт та банківські виписки.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Зокрема до підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків
відноситься завдання майнової
(матеріальної шкоди) та моральної шкоди
іншій особі.

Відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди є одним з
способів захисту порушеного
цивільного права та охоронюваного
законом інтересу (ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування, до
збитків відносяться втрати, які особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини, тобто для
настання деліктної відповідальності в
сукупності необхідна наявність
наступних складу правопорушення, а
саме наявність завданої шкоди,
протиправна поведінка заподіювача
шкоди, причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача
шкоди та вина.

Стаття 56 Конституції України
проголошує право кожного на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого асамоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Стаття 1176 ЦК України встановлює
особливий режим відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду. На відміну від актів органів
влади акти правоохоронних органів та
суду, незаконність яких може призвести
до виникнення деліктного зобов'язання,
визначені в ЦК вичерпним чином.

Слід зазначити, що потерпілим у
відносинах, визначених ч.ч. 1-4 цієї
статті, може бути лише фізична особа.
Шкода, завдана юридичній особі в
результаті незаконних дій
правоохоронних органів та суду
(наприклад, незаконний арешт керівника
юридичної особи), відшкодовується на
загальних підставах, визначених ст. ст.
1173 - 1175 ЦК України.

Особливі підстави відшкодування
встановлені ч. 5 цієї статті, відповідно
до якої шкода, завдана фізичній або
юридичній особі внаслідок
постановлення судом незаконного
рішення по цивільній справі,
відшкодовується державою в повному
обсязі в разі встановлення в діях судді
(суддів), які вплинули на постановлення
незаконного рішення, складу злочину за
обвинувальним вироком суду, що набрав
законної сили. Тобто якщо для
відшкодування фізичній особі шкоди,
завданої внаслідок застосування до неї
кримінально-процесуальних заходів,
необхідне визнання такого
застосування незаконним та його
скасування, то відшкодування шкоди,
завданої в результаті прийняття
неправомірного рішення по цивільній
справі, можливе лише в разі
встановлення в діях судді (суддів)
складу злочину.

Водночас ч. 6 ст. 1176 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана фізичній
або юридичній особі вищезазначеними
діями, а також іншими незаконними
діями, бездіяльністю, незаконним
рішенням органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
органу досудового розслідування,
прокуратури або суду, відшкодовується
на загальних підставах.

Шкода, завдана незаконними діяннями
правоохоронних органів та суду,
визначеними у названій статті,
відшкодовується за рахунок коштів
державного бюджету в повному обсязі
незалежно від вини службових осіб
вищезазначених органів, а тому
належним відповідачем є не посадова
особа, а сам орган.

Враховуючи вказане положення
господарський суд дійшов висновку про
застосування положень ст. 1173 ЦК
України, оскільки її норма є
спеціальною, у ній передбачені
особливості, які відрізняють її від
загальних правил деліктної
відповідальності.

Особливістю є :

- суб'єктний склад завдавачів шкоди.
Суб'єктами завдання шкоди є органи
державної влади, яка відповідно до ст. 6
Конституції України здійснюється на
засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову.

- завдання шкоди при здійсненні
владно-адміністративних повноважень
органів державної влади. Такі діяння
можуть мати різноманітні види та форми.
Ними можуть бути різні накази,
розпорядження, вказівки або інші
владні приписи (причому немає значення,
зроблені вони в усній чи в письмовій
формі), які підлягають обов'язковому
виконанню фізичними та юридичними
особами, яким вони адресовані.

При цьому слід вказати, що і дії -
активна поведінка і протиправна
бездіяльність державних органів, їх
посадових та службових осіб, у
відповідній сфері діяльності органу
може призвести до завдання шкоди.

Для оцінки чи є незаконними рішення,
дії чи бездіяльність слід встановити
чи вчинені діяння, які суперечать
приписам законів та інших нормативних
актів або здійснені поза межами
компетенції вищезазначених органів.

При цьому незаконність рішення, дії чи
бездіяльності заподіювача шкоди
повинна бути доведена.

Для вирішення питання щодо
незаконності дій відповідача позивач
мав визначити, нормам якого закону вони
суперечать.

Відповідальність за шкоду, завдану
органом державної влади, органом влади
Автономної республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, настає
незалежно від вини цих органів, тобто і
при випадковому завданні.

Суб'єктом відшкодування завданої шкоди
є держава. Тобто шкода відшкодовується
за рахунок державного бюджету.

Отже, зі змісту вищезазначеної норми
вбачається, що відшкодування шкоди,
завданої органом місцевого
самоврядування при здійсненні ним
своїх владних повноважень, можливе
лише за наявності такого елементу
складу цивільного правопорушення, як
протиправна поведінка особи, що
заподіяла шкоду.

Господарський суд враховує, що при
вирішенні відповідних клопотань,
поданих в межах визначених
Кримінально-процесуальним кодексом
України на розгляд Дніпровського
районного суду міста Києва, той
керувався нормами вказаного
процесуального закону.

Судові рішення (рішення, ухвали, вироки
, постанови) (далі - судові рішення),
прийняті в межах повноважень і
компетенції Дніпровського районного
суду міста Києва відповідно до норм
КПК України, що підтверджено
апеляційною і касаційною інстанціями,
а також і позивачем. Крім того, судові
рішення є такими , що не визнані
незаконними.

Водночас, господарський суд не
наділений повноваженнями і
компетенцією оцінки судових рішень,
прийнятих відповідно до вимог
Кримінально - процесуального кодексу
України, а відтак тягар доведення
незаконності рішення, дії чи
бездіяльності Дніпровського районного
суду міста Києва лежить на позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не надано таких доказів на
підтвердження доводів про вчинення дії
чи бездіяльності та прийняття рішеннь
Дніпровським районним судом міста
Києва, які є незаконними.

Позивач документально не довів
наявності у діях відповідача ознак
складу правопорушення, які стали б
підставою цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування шкоди (стягнення
збитків), зокрема, протиправність
поведінки заподіювача та причинний
зв'язок між протиправною поведінкою та
шкодою.

Також слід вказати, що визначаючи
розмір шкоди, розрахований позивачем,
останній виходив із сум, які сплатив
банківській установі за користування
кредитними грошовими коштами цієї
установи.

20.04.12 між позивачем та ПАТ "Банк Восток"
був укладений Договір Овердрафту
№06-г-04К про надання позивачеві
короткострокового кредиту під 16,1 %
річних в розмірі 6000000 грн. з кінцевим
терміном погашення 18.04.2013року, в
подальшому розмір змінювали.

Постанови про накладення арешту на
грошові кошти позивача на рахунках
позивача у АТ "УкрСиббанк" та
ПАТ"Універсал Банк" були винесені 18.06.2012
року.

Таким чином, кредитні правовідносини
виникли у позивача до накладення
арешту.

В оскаржуваному рішенні суду вірно
зазначено, що позивач не навів жодних
аргументів і надав відповідних доказів
та не вказав на їх наявність, що
стверджували :

- наявність власних коштів у
використаному розмірі (арешт
накладений на грошові кошти на
рахунках в АТ "УкрСиббанк" та
ПАТ"Універсал Банк" в сумі 2851453 грн. в
той час як на момент накладення арешту
на них обліковувалось лише 31051,54грн. і
2847,21 грн. (в ПАТ "Універсал Банк") та
235107,67грн. (в АТ "УкрСиббанк") /згідно до
довідок банків;

- необхідність (вимоги контрагентів чи
інші обов'язкові платежі тощо)в
грошових коштах у вказаному розмірі -
сума кредиту коливалась від 150068,13грн до
73177991,24 грн.;

- неможливості користування грошовими
коштами, які обліковувались на рахунку
в АТ "УкрСиббанк", сума яких коливалась
від 2851453 грн. до 3198413,16 грн. і
перевищувала суму/2851453грн./, на яку було
накладено арешт;

Щодо позовних вимог про відшкодування
шкоди в розмірі 25018,00грн. за отриману
правову допомогу на підставі Договору
№5120, суд зазначає наступне.

Положення Кримінально-процесуального
кодексу України та Господарського
процесуального кодексу України не
встановлюють обов'язку учасника
судового процесу укладати договори про
надання послуг правового характеру або
представництва.

Стаття 509 ЦК України визначає
зобов'язання як правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Договір про надання правової допомоги -
домовленість, за якою одна сторона
(адвокат, адвокатське бюро, адвокатське
об'єднання) зобов'язується здійснити
захист, представництво або надати інші
види правової допомоги другій стороні
(клієнту) на умовах і в порядку, що
визначені договором, а клієнт
зобов'язується оплатити надання
правової допомоги та фактичні витрати,
необхідні для виконання договору.

Договір про надання правової допомоги
є договором надання послуг у тій мірі, в
якій правова допомога є послугою.

За таких обставин між ПрАТ "Галіція
Дистилері" та АО "Адвокатська фірма
"Столичний адвокат" на їх власний
розсуд укладено цивільно-правовий
договір, договір про надання правової
допомоги, який не є безумовно
обов'язковим у зв'язку порушенням
кримінальної справи або передачею
кримінальної чи господарської справи
на розгляд суду (господарського суду)
справи, в даному випадку участі ПрАТ
"Галіція Дистилері".

Отже, позивачем не доведено, що
Дніпровським районним судом міста
Києва вчинені
адміністративно-розпорядчі чи інші
владні дії, які вимагали чи
зобов'язували ПрАТ "Галіція Дистилері"
укладати будь-який оплатний договір, в
тому числі Договір №5120 про надання
правової допомоги від 02.07.12 між ПрАТ
"Галіція Дистилері" та АО "Адвокатська
фірма "Столичний адвокат".

Підставою для виникнення
цивільно-правової відповідальності є
наявність шкоди, протиправність дій
заподіювача шкоди, причинний зв'язок
між ними та наявність вини заподіювача
шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає, що факт
винесення постанови про накладення
арешту в межах повноважень компетенції
Дніпровського районного суду міста
Києва не є безумовною причиною
користування Прат "Галіція Дистилері"
впродовж певного проміжку часу
кредитними коштами ПАТ "Банк Восток" та
укладення і виконання Договору №5120 про
надання правової допомоги від 02.07.12.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені скаржником в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду м. Києва
від 10.12.2013р. у справі № 910/14514/13 прийнято
з повним та всебічним дослідженням
обставин, які мають значення для
справи, а також з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Галіція
Дистилері" залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду м. Києва
від 10.12.2013р. у справі № 910/14514/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/14514/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів у встановленому законом
порядку.

Головуючий суддя
А.І. Мартюк

Судді
І.А. Іоннікова

Л.П. Зубець