ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р.
Справа № 911/748/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький

до Фермерського господарства «СФГ
«ЕЛЬДОРАДО», Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Проців

про стягнення 22 025,00 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 208
від 25.02.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду звернулася
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) з позовом до Фермерського
господарства «СФГ «ЕЛЬДОРАДО» (далі -
відповідач) про стягнення 22 025,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням Відповідачем
своїх зобов'язань за договором
купівлі-продажу, укладеним у спрощений
спосіб (усна форма) щодо оплати
поставленого товару. У зв'язку з цим
Позивач просить суд стягнути з
відповідача 22 025,00 грн. основного боргу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.03.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/748/14 та
призначено її до розгляду на 07.04.2014 р.

В судове засідання 07.04.2014 р. з'явився
представник позивача, позов підтримав
та просив задовольнити його в повному
обсязі. Відповідач у судове засідання
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, витребувані документи суду не
надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи надані позивачем пояснення
та матеріали справи, які є достатніми
для вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за наявними у справі
матеріалами, згідно з вимогами ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2011 р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (продавець,
позивач у справі) та Фермерським
господарством «СФГ «ЕЛЬДОРАДО»
(покупець, відповідач у справі)
укладено договір купівлі-продажу у
спрощений спосіб (усна форма) та
відповідно до видаткових накладних №
РН-0000041 від 26.09.2011 р., № РН-0000042 від 26.09.2011
р. та № РН-0000043 від 26.09.2011 р. Позивачем
було відпущено Відповідачу
сільськогосподарські запчастини на
загальну суму 22 024,66 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами спору підписано видаткові
накладні на загальну суму 22 024,66 грн. без
зауважень та за відсутності з боку
Відповідача претензій та повідомлень
щодо кількості, якості, вартості товару
за підписаними видатковими накладними.

Таким чином, судом встановлено, що
Позивач виконав взяті на себе
зобов'язання щодо поставки Відповідачу
товару за договором.

Проте, в порушення свого грошового
зобов'язання, вартість поставленого
товару Відповідач не оплатив, в зв'язку
з чим господарський суд дійшов
висновку, що на момент розгляду спору у
суді заборгованість Відповідача перед
Позивачем за поставлений товар
становить - 22 024,66 грн.

Доказів здійснення будь-яких оплат за
отриманий товар Відповідачем суду не
надано.

Позивачем було направлено Відповідачу
претензію від 12.12.2013 р. б/№ про сплату
заборгованості за отриманий товар,
проте вказана претензія залишена
Відповідачем без реагування.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 202, ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочину,
якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

За своєю правовою природою правочин,
який був вчинений між сторонами у
справі є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

З огляду на вищенаведене,
господарський суд дійшов висновку про
доведеність та обґрунтованість боргу
Відповідача перед Позивачем в розмірі
22 024,66 грн. Водночас, Позивачем заявлена
до стягнення сума 22 025,00 грн., проте
Позивачем не підтверджено за допомогою
належних та допустимих доказів
заборгованості у сумі 0,34 грн., а відтак
заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню частково у сумі 22 024,66 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського
господарства «СФГ «ЕЛЬДОРАДО» (08344,
Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Проців, вул. Польова, 1; )
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 22 024 (двадцять дві тисячі
двадцять чотири) грн. 66 коп. основного
боргу та 1 826 (одна тисяча вісімсот
двадцять шість) грн. 97 коп. судового
збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 14.04.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.