ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2014
Справа № 905/1552/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Левшиної Я.О., при
секретарі судового засідання
Чистюхіній Ю.А., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Еколіс»,
м. Донецьк

до відповідача: Державного
підприємства «Макіїввугілля», м.
Макіївка Донецької області

про: стягнення суми основного боргу у
розмірі 266000,72 грн., 3 % річних - 17719,03грн.,
інфляції - 6820,42 грн., пені - 48944,14грн.,
штрафу - 18620,15 грн.

За участю уповноважених представників
:

від позивача: Лукань М.О. (за
довіреністю від 17.02.2014р.);

від відповідача: Головня Є.О.(за
довіреністю № 08-81/19д від 08.01.2014р.).

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еколіс», м. Донецьк
звернулось до Господарського суду
Донецької області із позовом до
Державного підприємства
«Макіїввугілля», м. Макіївка Донецької
області про стягнення суми основного
боргу у розмірі 266000,72 грн., 3 % річних -
17534,22 грн., інфляції - 7005,23 грн., пені -
48944,14грн., штрафу - 18620,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем грошових зобов'язань за
договором постачання за результатами
конкурсних торгів № 6/111312 від 04.07.2011р. з
оплати поставленого товару, внаслідок
чого утворилась стягувана
заборгованість та виникли підстави для
нарахування пені, штрафу, інфляції та 3%
річних.

На підтвердження вказаних обставин
позивач надав: договір постачання за
результатами конкурсних торгів № 6/111312
від 04.07.2011р. та специфікація № 1 до
договору; рахунки-фактури № ЭЛ-321 від
04.07.2011р., № ЭЛ-324 від 05.07.2011р., № ЭЛ-327 від
05.07.2011р., № ЭЛ-324 від 05.07.2011р., № ЭЛ-327 від
05.07.2011р., № ЭЛ-329 від 06.07.2011р., № ЭЛ-329 від
06.07.2011р., № ЭЛ-330 від 06.07.2011р., № ЭЛ-332 від
07.07.2011р., № ЭЛ-334 від 07.07.2011р., № ЭЛ-335 від
07.07.2011р., № ЭЛ-336 від 07.07.2011р., № ЭЛ-337 від
08.07.2011р., № ЭЛ-338 від 08.07.2011р., № ЭЛ-340 від
09.07.2011р., № ЭЛ-342 від 11.07.2011р., № ЭЛ-348 від
13.07.2011р., № ЭЛ-350 від 14.07.2011р., № ЭЛ-354 від
16.07.2011р., № ЭЛ-355 від 16.07.2011р., № ЭЛ-356 від
16.07.2011р., № ЭЛ-368 від 21.07.2011р., № ЭЛ-369 від
21.07.2011р., № ЭЛ-371 від 22.07.2011р., № ЭЛ-375 від
25.07.2011р., № ЭЛ-377 від 25.07.2011р., № ЭЛ-382 від
27.07.2011р., № ЭЛ-380 від 27.07.2011р., № ЭЛ-384 від
27.07.2011р., № ЭЛ-381 від 27.07.2011р., № ЭЛ-388 від
31.07.2011р., № ЭЛ-395 від 05.08.2011р., № ЭЛ-397 від
05.08.2011р., № ЭЛ-395 від 05.08.2011р., № ЭЛ-400 від
07.08.2011р., № ЭЛ-409 від 13.08.2011р., № ЭЛ-406 від
10.08.2011р., № ЭЛ-408 від 13.08.2011р., № ЭЛ-417 від
17.08.2011р., № ЭЛ-422 від 19.08.2011р., № ЭЛ-426 від
23.08.2011р., № ЭЛ-430 від 25.08.2011р., № ЭЛ-431 від
25.08.2011р., № ЭЛ-433 від 28.08.2011р., № ЭЛ-434 від
28.08.2011р., № ЭЛ-444 від 30.08.2011р., № ЭЛ-445 від
30.08.2011р., № ЭЛ-446 від 30.08.2011р., № ЭЛ-447 від
30.08.2011р., № ЭЛ-449 від 01.09.2011р., № ЭЛ-450 від
02.09.2011р., № ЭЛ-451 від 03.09.2011р., № ЭЛ-452 від
04.09.2011р., № ЭЛ-453 від 04.09.2011р., № ЭЛ-454 від
05.09.2011р., № ЭЛ-458 від 06.09.2011р., № ЭЛ-464 від
09.09.2011р., № ЭЛ-469 від 11.09.2011р., № ЭЛ-472 від
12.09.2011р., № ЭЛ-471 від 13.09.2011р., № ЭЛ-484 від
18.09.2011р., № ЭЛ-485 від 21.09.2011р., № ЭЛ-490 від
22.09.2011р., № ЭЛ-502 від 23.09.2011р.; видаткові
накладні № ЭЛ-319 від 04.07.2011р., № ЭЛ-322 від
05.07.2011р., № ЭЛ-325 від 05.07.2011р., № ЭЛ-322 від
05.07.2011р., № ЭЛ-325 від 05.07.2011р., № ЭЛ-327 від
06.07.2011р., № ЭЛ-327 від 06.07.2011р., № ЭЛ-328 від
06.07.2011р., № ЭЛ-329 від 07.07.2011р., № ЭЛ-330 від
07.07.2011р., № ЭЛ-331 від 07.07.2011р., № ЭЛ-332 від
07.07.2011р. № ЭЛ-333 від 07.07.2011р., № ЭЛ-334 від
07.07.2011р., № ЭЛ-335 від 08.07.2011р., № ЭЛ-336 від
08.07.2011р., № ЭЛ-338 від 09.07.2011р., № ЭЛ-340 від
11.07.2011р., № ЭЛ-346 від 13.07.2011р., № ЭЛ-348 від
14.07.2011р., № ЭЛ-352 від 16.07.2011р., № ЭЛ-353 від
16.07.2011р., № ЭЛ-354 від 16.07.2011р., № ЭЛ-366 від
21.07.2011р., № ЭЛ-367 від 21.07.2011р., № ЭЛ-369 від
21.07.2011р., № ЭЛ-378 від 25.07.2011р., № ЭЛ-376 від
25.07.2011р., № ЭЛ-379 від 27.07.2011р., № ЭЛ-378 від
27.07.2011р., № ЭЛ-383 від 27.07.2011р., № ЭЛ-385 від
31.07.2011р., № ЭЛ-393 від 05.08.2011р., № ЭЛ-394 від
05.08.2011р., № ЭЛ-398 від 05.08.2011р., № ЭЛ-397 від
07.08.2011р., № ЭЛ-405 від 07.08.2011р., № ЭЛ-403 від
07.08.2011р., № ЭЛ-406 від 13.08.2011р., № ЭЛ-414 від
17.08.2011р., № ЭЛ-419 від 19.08.2011р., № ЭЛ-423 від
23.08.2011р., № ЭЛ-427 від 25.08.2011р., № ЭЛ-428 від
25.08.2011р., № ЭЛ-430 від 28.08.2011р., № ЭЛ-431 від
28.08.2011р., № ЭЛ-441 від 30.08.2011р., № ЭЛ-442 від
30.08.2011р., № ЭЛ-443 від 30.08.2011р., № ЭЛ-444 від
30.08.2011р., № ЭЛ-446 від 01.09.2011р., № ЭЛ-447 від
02.09.2011р., № ЭЛ-448 від 03.09.2011р., № ЭЛ-449 від
04.09.2011р., № ЭЛ-450 від 04.09.2011р., № ЭЛ-451 від
05.09.2011р., № ЭЛ-455 від 06.09.2011р., № ЭЛ-461 від
09.09.2011р., № ЭЛ-466 від 11.09.2011р., № ЭЛ-469 від
12.09.2011р., № ЭЛ-468 від 13.09.2011р., № ЭЛ-481 від
18.09.2011р., № ЭЛ-482 від 21.09.2011р., № ЭЛ-487 від
22.09.2011р., № ЭЛ-498 від 23.09.2011р.; залізничні
накладні від 03.07.2011р., від 05.07.2011р., від
06.07.2011р., від 07.07.2011р., від 09.07.2011р., від
08.07.2011р., від 10.07.2011р., від 13.07.2011р., від
14.07.2011р., від 21.07.2011р., від 22.07.2011р., від
25.07.2011р., від 27.07.2011р., від 31.07.2011р., від
05.08.2011р., від 13.08.2011р., від 10.08.2011р., від
13.08.2013р., від 17.08.2011р., від 23.08.2011р., від
25.08.2011р., від 28.08.2011р., 30.08.2011р., від
02.09.2011р., від 03.09.2011р., від 04.09.2011р., від
05.09.2011р., від 09.09.2011р., від 10.09.2011р., від
12.09.2011р., від 14.09.2011р., від 21.09.2011р., від
10.09.2011р., від 23.09.2011.; банківські виписки
від 18.08.2011р., від 25.08.2011р., від 02.09.2011р., від
06.09.2011р., від 19.09.2011р., від 23.09.2011р., від
11.10.2011р., від 17.10.2011р., від 19.10.25011р., від
01.11.2011р.; розрахунок суми боргу; договір
про надання юридичних послуг № 105/14 від
17.02.2014р.; платіжне доручення № 234 від
04.03.2014р.; свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1;
правоустановчі документи.

26.03.2014р. від відповідача до канцелярії
суду надійшов відзив на позовну заяву
№ 01-15/495 від 24.03.2014р., у якому останній
позовні вимоги визнав частково, а саме -
суму основного боргу у розмірі
266000,72грн., інфляційні нарахування у
розмірі 1184,80грн.,3% річних у розмірі
16920,11грн. Крім того, відповідач
зазначив, що позивачем не вірно
встановлені періоди нарахування 3%
річних та інфляції та заперечував
проти стягнення пені та штрафу на
підставі ст. 231 Господарського кодексу
України, посилаючись на постанову
Верховного суду України по справі №
06/113-38 від 20.12.2010р., зазначивши, що у
відповідача існує саме грошове
зобов'язання, а тому не можливо
застосовувати штрафні санкції,
передбачені ч. 2 ст. 231 Господарського
кодексу України. Також надав
правоустановчі документи
підприємства.

Під час розгляду справи позивачем були
надані додаткові документи для
долучення до матеріалів справи, а саме:
письмові пояснення б/н від 02.04.2014р., у
яких проти доводів відповідача
заперечував та просив стягнути з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 266000,72 грн., 3% річних - 17719,03грн.,
інфляцію - 6820,42 грн., пеню - 48944,14грн.,
штраф - 18620,15 грн. Також надав уточнений
розрахунок 3 % річних, пені, штрафу та
індексу інфляції; фіскальний чек № 2617
від 11.04.2014р.; розрахунок адвокатських
витрат; опис вкладення; акт звірки за
період з 04.07.2011р. по 19.03.2014р. за підписом
представників позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2011р. між позивачем (постачальник) та
відповідачем (покупець) укладений
договір постачання за результатами
конкурсних торгів № 6/111312 (а.с. 15-16) (далі
договір), згідно п.п. 1.1. якого
постачальник зобов'язався передати у
власність покупця обговорену у даному
договорі продукцію: продукція лісова, а
покупець зобов'язався прийняти дану
продукцію й оплатити її на умовах,
обговорених у даному договорі.

Відповідно до п. 1.2. договору предметом
постачання за даним договором є
наступна продукція - номенклатура,
кількість, асортимент, одиниця виміру,
ціна за одиницю виміру та загальна ціна
якої вказані у специфікації, яка є
невід'ємною частиною цього договору.
Сторони домовились щодо можливості
зменшення обсягів закупівлі залежно
від реального фінансування видатків (п.
1.5. договору).

Згідно до п. 2.1. договору та
специфікації № 1 до договору загальна
вартість продукції складає 2790000,00грн.

За умовами п. 2.3. договору розрахунки за
поставлену партію продукції
здійснюються шляхом переказу грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника. Термін оплати
продукції, що поставляється за цим
договором, становить 120 календарних
днів після отримання товару (п. 2.4.
договору).

За порушення терміну оплати сплати
покупець несе відповідальність згідно
ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 6.4.
договору).

Відповідно до п.п. 8.9., 8.10. цей договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до 31.12.2011р. Закінчення
строку дії цього договору не звільняє
сторони від зобов'язань по виконанню
цього договору та відповідальності за
його порушення, яке мало місце під час
дії цього договору.

На виконання умов договору постачання
за результатами конкурсних торгів №
6/111312 від 04.07.2011р. та специфікації до
нього позивач поставив продукції
відповідачу, що підтверджується
видатковими накладними № ЭЛ-319 від
04.07.2011р. на суму 29510,40грн., № ЭЛ-322 від
05.07.2011р. на суму 28449,60грн., № ЭЛ-325 від
05.07.2011р.на суму 25339,50грн., № ЭЛ-327 від
06.07.2011р. на суму 26095,50грн., № ЭЛ-328 від
06.07.2011р. на суму 24268,50грн., № ЭЛ-329 від
07.07.2011р. на суму 14886,00грн., № ЭЛ-330 від
07.07.2011р. на суму 28129,50грн., № ЭЛ-332 від
07.07.2011р. на суму 11678,40грн., № ЭЛ-333 від
07.07.2011р. на суму 28550,40грн., № ЭЛ-334 від
07.07.2011р. на суму 29912,40грн., № ЭЛ-335 від
08.07.2011р. на суму 30073,50грн., № ЭЛ-336 від
08.07.2011р.на суму 28704,00грн., № ЭЛ-338 від
09.07.2011р. на суму 22455,00грн., № ЭЛ-340 від
11.07.2011р. на суму 27886,50грн., ЭЛ-346 від
13.07.2011р. на суму 26919,60грн., № ЭЛ-348 від
14.07.2011р. на суму 26149,50грн.,№ ЭЛ-352 від
16.07.2011р. на суму 26802,00грн.,№ ЭЛ-353 від
16.07.2011р. на суму 26670,40грн.,№ ЭЛ-354 від
16.07.2011р. на суму 28593,60грн.,№ ЭЛ-366 від
21.07.2011р. на суму 29889,60грн.,№ ЭЛ-367 від
21.07.2011р. на суму 30739,20грн.,№ ЭЛ-369 від
21.07.2011р. на суму 27973,20грн.,№ ЭЛ-375 від
25.07.2011р. на суму 8668,80грн.,№ ЭЛ-376 від
25.07.2011р. на суму 16872,00грн.,№ ЭЛ-378 від
25.07.2011р. на суму 20035,50грн.,№ ЭЛ-379 від
27.07.2011р. на суму 5314,50грн.,№ ЭЛ-380 від
27.07.2011р. на суму 30456,00грн.,№ ЭЛ-381 від
27.07.2011р. на суму 28713,60грн.,№ ЭЛ-385 від
31.07.2011р. на суму 30600,00грн.,№ ЭЛ-393 від
05.08.2011р. на суму 28500,30грн.,№ ЭЛ-394 від
05.08.2011р. на суму 522,50грн.,№ ЭЛ-395 від
05.08.2011р. на суму 27595,20грн.,№ ЭЛ-397 від
07.08.2011р., на суму 30089,10грн., № ЭЛ-405 від
07.08.2011р. на суму 24952,50грн., № ЭЛ-403 від
07.08.2011р. на суму 24101,50грн., № ЭЛ-406 від
13.08.2011р. на суму 25623,00грн., № ЭЛ-414 від
17.08.2011р. на суму 26163,00грн., № ЭЛ-419 від
19.08.2011р. на суму 28238,40грн., № ЭЛ-423 від
23.08.2011р. на суму 28641,60грн., № ЭЛ-427 від
25.08.2011р. на суму 25866,00грн., № ЭЛ-428 від
25.08.2011р. на суму 26073,60грн., № ЭЛ-430 від
28.08.2011р. на суму 7823,25грн., № ЭЛ-431 від
28.08.2011р. на суму 20774,40грн., № ЭЛ-441 від
30.08.2011р. на суму 7927,75грн., № ЭЛ-442 від
30.08.2011р. на суму 21633,60грн., № ЭЛ-443 від
30.08.2011р. на суму 28247,10грн.,№ ЭЛ-444 від
30.08.2011р. на суму 26833,50грн., № ЭЛ-446 від
01.09.2011р., № ЭЛ-447 від 02.09.2011р. на суму
26784,00грн.,№ ЭЛ-448 від 03.09.2011р. на суму
26101,50грн.,№ ЭЛ-449 від 04.09.2011р. на суму
24961,50грн.,№ ЭЛ-450 від 04.09.2011р. на суму
27364,50грн., № ЭЛ-451 від 05.09.2011р. на суму
27918,00грн. № ЭЛ-455 від 06.09.2011р. на суму
24636,60грн., № ЭЛ-461 від 09.09.2011р. на суму
26880,00грн.,№ ЭЛ-466 від 11.09.2011р. на суму
29390,40грн.,№ ЭЛ-469 від 12.09.2011р. на суму
24849,00грн., № ЭЛ-468 від 13.09.2011р. на суму
24750,00грн., № ЭЛ-481 від 18.09.2011р. на суму
26896,50грн., № ЭЛ-482 від 21.09.2011р. на суму
29647,50грн., № ЭЛ-487 від 22.09.2011р. на суму
28641,60грн., № ЭЛ-498 від 23.09.2011р. на суму
29078,40грн.

Отримання продукції відповідачем
також підтверджується залізничними
накладними, які додані до матеріалів
справи від 03.07.2011р., від 05.07.2011р., від
06.07.2011р., від 07.07.2011р., від 09.07.2011р., від
08.07.2011р., від 10.07.2011р., від 13.07.2011р., від
14.07.2011р., від 21.07.2011р., від 22.07.2011р., від
25.07.2011р., від 27.07.2011р., від 31.07.2011р., від
05.08.2011р., від 13.08.2011р., від 10.08.2011р., від
13.08.2013р., від 17.08.2011р., від 23.08.2011р., від
25.08.2011р., від 28.08.2011р., 30.08.2011р., від
02.09.2011р., від 03.09.2011р., від 04.09.2011р., від
05.09.2011р., від 09.09.2011р., від 10.09.2011р., від
12.09.2011р., від 14.09.2011р., від 21.09.2011р., від
10.09.2011р., від 23.09.2011.

Відповідач здійснив часткову оплату
поставленого товару, що
підтверджується банківськими
виписками від 18.08.2011р. на суму 121889,55грн.,
від 25.08.2011р. на суму 150000,00грн., від
02.09.2011р. на суму 100000,00грн., від 06.09.2011р. на
суму 185000,00грн., від 19.09.2011р. на суму
98000,00грн., від 23.09.2011р. на суму 57570,00грн.,
від 11.10.2011р. на суму 16598,50грн., від 17.10.2011р.
на суму 134249,00грн., від 19.10.25011р. на суму
200000,00грн., від 31.10.2011р. на суму 7022,75грн.
(а.с. 226-235).

Враховуючи неналежне виконання
відповідачем своїх обов'язків з оплати
поставленого товару, у останнього
виникла заборгованість з зв'язку з чим
позивач звернувся до господарського
суду з розглядуваним позовом.

03.04.2014р. від позивача до канцелярії суду
надійшли письмові пояснення б/н від
02.04.2014р., у яких останній просив
стягнути з відповідача суму основного
боргу у розмірі 266000,72 грн., 3% річних -
17719,03грн., інфляцію - 6820,42 грн., пеню -
48944,14грн., штраф - 18620,15 грн. Відповідно до
ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. Суд розглядає справу з
урахуванням вимог, викладених у
письмових поясненнях б/н від 02.04.2014р.
(а.с. 104-105).

У відзиві на позовну заяву № 01-15/495 від
24.03.2014р., відповідач позовні вимоги
визнав частково, а саме - суму основного
боргу у розмірі 266000,72грн., інфляційні
нарахування у розмірі 1184,80грн.,3% річних
у розмірі 16920,11грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково. При цьому,
згідно ч. 6 цієї статті суд не приймає
визнання позову, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують
чиїх-небудь права і охоронюваних
законом інтересів.

За змістом ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем є
підставою для прийняття рішення про
задоволення позову за умови, якщо дії
відповідача не суперечать
законодавству і не порушують
охоронюваних інтересів інших осіб.

В контексті означених норм, суд
зауважує на наступному:

- по-перше, часткове визнання позову
опосередковано у належній письмовій
формі, визначеній ч. 1 ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України;

- по-друге, часткове визнання позову
здійсненою уповноваженою (а.с. 92) на
вчинення такої процесуальної дії
особою;

- по-третє, оскільки учасниками
судового процесу є лише позивач та
відповідач, остільки визнання позовних
вимог як таке не має безпосередніх
негативних наслідків для прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного позову
полягає у примусовому спонуканні
відповідача до виконання грошових
зобов'язань за договором постачання за
результатами конкурсних торгів № 6/111312
від 04.07.2011р.

Враховуючи статус сторін, характер
правовідносин між учасниками договору,
останні (правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України та умовами укладеного договору
постачання за результатами конкурсних
торгів № 6/111312 від 04.07.2011р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Беручи до уваги правову природу
укладеного договору, кореспондуючі
права та обов'язки його сторін, оцінка
правомірності заявлених вимог має
здійснюватися судом з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
поставки.

Як встановлено ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України та ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за поставлену
продукцію покупець зобов'язаний
сплатити постачальнику певну грошову
суму. В силу приписів ч. 6 ст. 265
Господарського кодексу України та ч. 2
ст.712 Цивільного кодексу України до
правовідносин постачання
застосовуються норми Цивільного
кодексу України про купівлю-продаж, які
(ст.655, ч.1 ст.691) також передбачають
обов'язок покупця сплатити за
придбаний товар певну суму грошових
коштів.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між позивачем та
відповідачем договір постачання №
6/111312 від 04.07.2011р. є належною підставою
для виникнення у останнього грошових
зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 692 цього Кодексу
визначено, що покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
законодавством не встановлений інший
строк оплати товару. Як було
встановлено судом, сторони визначили
порядок оплати, за яким Покупець
зобов'язаний сплатити суму за товар в
строки, які визначені в накладній на
передачу товару.

Таким чином, наведені вище норми
законодавства та встановлені судом
обставини дають підстави для висновку,
що із отриманням відповідачем за
видатковими накладними № ЭЛ-319 від
04.07.2011р., № ЭЛ-322 від 05.07.2011р., № ЭЛ-325 від
05.07.2011р., № ЭЛ-327 від 06.07.2011р., № ЭЛ-327 від
06.07.2011р., № ЭЛ-328 від 06.07.2011р., № ЭЛ-329 від
07.07.2011р., № ЭЛ-330 від 07.07.2011р., № ЭЛ-332 від
07.07.2011р. № ЭЛ-333 від 07.07.2011р., № ЭЛ-334 від
07.07.2011р., № ЭЛ-335 від 08.07.2011р., № ЭЛ-336 від
08.07.2011р., № ЭЛ-338 від 09.07.2011р., № ЭЛ-340 від
11.07.2011р., № ЭЛ-346 від 13.07.2011р., № ЭЛ-348 від
14.07.2011р., № ЭЛ-352 від 16.07.2011р., № ЭЛ-353 від
16.07.2011р., № ЭЛ-354 від 16.07.2011р., № ЭЛ-366 від
21.07.2011р., № ЭЛ-367 від 21.07.2011р., № ЭЛ-369 від
21.07.2011р., № ЭЛ-378 від 25.07.2011р., № ЭЛ-375 від
25.07.2011р.,№ ЭЛ-376 від 25.07.2011р., № ЭЛ-379 від
27.07.2011р., № ЭЛ-380 від 27.07.2011р.,№ ЭЛ-381 від
27.07.2011р., № ЭЛ-383 від 27.07.2011р., № ЭЛ-385 від
31.07.2011р., № ЭЛ-393 від 05.08.2011р., № ЭЛ-394 від
05.08.2011р., № ЭЛ-395 від 05.08.2011р., № ЭЛ-397 від
07.08.2011р., № ЭЛ-405 від 07.08.2011р., № ЭЛ-403 від
07.08.2011р., № ЭЛ-406 від 13.08.2011р., № ЭЛ-414 від
17.08.2011р., № ЭЛ-419 від 19.08.2011р., № ЭЛ-423 від
23.08.2011р., № ЭЛ-427 від 25.08.2011р., № ЭЛ-428 від
25.08.2011р., № ЭЛ-430 від 28.08.2011р., № ЭЛ-431 від
28.08.2011р., № ЭЛ-441 від 30.08.2011р., № ЭЛ-442 від
30.08.2011р., № ЭЛ-443 від 30.08.2011р., № ЭЛ-444 від
30.08.2011р., № ЭЛ-446 від 01.09.2011р., № ЭЛ-447 від
02.09.2011р., № ЭЛ-448 від 03.09.2011р., № ЭЛ-449 від
04.09.2011р., № ЭЛ-450 від 04.09.2011р., № ЭЛ-451 від
05.09.2011р., № ЭЛ-455 від 06.09.2011р., № ЭЛ-461 від
09.09.2011р., № ЭЛ-466 від 11.09.2011р., № ЭЛ-469 від
12.09.2011р., № ЭЛ-468 від 13.09.2011р., № ЭЛ-481 від
18.09.2011р., № ЭЛ-482 від 21.09.2011р., № ЭЛ-487 від
22.09.2011р., № ЭЛ-498 від 23.09.2011р. товару, у
нього виникло зобов'язання з його
оплати у визначених в накладних сумах.

Приписи ч.7 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України встановлюють загальне
правило щодо заборони односторонньої
відмови від зобов'язання або
односторонньої зміни його умов, що
кореспондується із вимогами ст. 629
Цивільного кодексу України щодо
обов'язковості договору для виконання
сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних
підстав для ухилення від належного
виконання обов'язку із здійснення
платежу за поставлену продукцію
відповідно до умов договору постачання
за результатами конкурсних торгів №
6/111312 від 04.07.2011р. за видатковими
накладними № ЭЛ-319 від 04.07.2011р., № ЭЛ-322
від 05.07.2011р., № ЭЛ-325 від 05.07.2011р., № ЭЛ-322
від 05.07.2011р., № ЭЛ-325 від 05.07.2011р., № ЭЛ-327
від 06.07.2011р., № ЭЛ-327 від 06.07.2011р., № ЭЛ-328
від 06.07.2011р., № ЭЛ-329 від 07.07.2011р., № ЭЛ-330
від 07.07.2011р., № ЭЛ-331 від 07.07.2011р., № ЭЛ-332
від 07.07.2011р. № ЭЛ-333 від 07.07.2011р., № ЭЛ-334
від 07.07.2011р., № ЭЛ-335 від 08.07.2011р., № ЭЛ-336
від 08.07.2011р., № ЭЛ-338 від 09.07.2011р., № ЭЛ-340
від 11.07.2011р., № ЭЛ-346 від 13.07.2011р., № ЭЛ-348
від 14.07.2011р., № ЭЛ-352 від 16.07.2011р., № ЭЛ-353
від 16.07.2011р., № ЭЛ-354 від 16.07.2011р., № ЭЛ-366
від 21.07.2011р., № ЭЛ-367 від 21.07.2011р., № ЭЛ-369
від 21.07.2011р., № ЭЛ-375 від 25.07.2011р., №ЭЛ-378
від 25.07.2011р., № ЭЛ-376 від 25.07.2011р., № ЭЛ-379
від 27.07.2011р., № ЭЛ-378 від 27.07.2011р., № ЭЛ-380
від 27.07.2011р.,№ ЭЛ-381 від 27.07.2011р.,№ ЭЛ-383
від 27.07.2011р., № ЭЛ-385 від 31.07.2011р., № ЭЛ-393
від 05.08.2011р., № ЭЛ-394 від 05.08.2011р., № ЭЛ-395
від 05.08.2011р., № ЭЛ-397 від 07.08.2011р., № ЭЛ-405
від 07.08.2011р., № ЭЛ-403 від 07.08.2011р., № ЭЛ-406
від 13.08.2011р., № ЭЛ-414 від 17.08.2011р., № ЭЛ-419
від 19.08.2011р., № ЭЛ-423 від 23.08.2011р., № ЭЛ-427
від 25.08.2011р., № ЭЛ-428 від 25.08.2011р., № ЭЛ-430
від 28.08.2011р., № ЭЛ-431 від 28.08.2011р., № ЭЛ-441
від 30.08.2011р., № ЭЛ-442 від 30.08.2011р., № ЭЛ-443
від 30.08.2011р., № ЭЛ-444 від 30.08.2011р., № ЭЛ-446
від 01.09.2011р., № ЭЛ-447 від 02.09.2011р., № ЭЛ-448
від 03.09.2011р., № ЭЛ-449 від 04.09.2011р., № ЭЛ-450
від 04.09.2011р., № ЭЛ-451 від 05.09.2011р., № ЭЛ-455
від 06.09.2011р., № ЭЛ-461 від 09.09.2011р., № ЭЛ-466
від 11.09.2011р., № ЭЛ-469 від 12.09.2011р., № ЭЛ-468
від 13.09.2011р., № ЭЛ-481 від 18.09.2011р., № ЭЛ-482
від 21.09.2011р., № ЭЛ-487 від 22.09.2011р., № ЭЛ-498
від 23.09.2011р. на загальну суму 1562721,40грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України за загальним правилом
зобов'язання припиняються виконанням,
проведеним належним чином.

Між тим, відповідачем частково були
виконанні грошові зобов'язання зі
сплати поставленої продукції, що
підтверджується банківськими від
18.08.2011р. на суму 121889,55грн., від 25.08.2011р. на
суму 150000,00грн., від 02.09.2011р. на суму
100000,00грн., від 06.09.2011р. на суму 185000,00грн.,
від 19.09.2011р. на суму 98000,00грн., від 23.09.2011р.
на суму 57570,00грн., від 11.10.2011р. на суму
16598,50грн., від 17.10.2011р. на суму 134249,00грн.,
від 19.10.25011р. на суму 200000,00грн., від
31.10.2011р. на суму 7022,75грн.

Таке неналежне виконання грошових
зобов'язань кваліфікується судом як їх
порушення у розумінні ст. 610 Цивільного
кодексу України, а сам відповідач
вважається таким, що прострочив
виконання грошового зобов'язання у
розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник у разі прострочення
виконання грошового зобов'язання має
на вимогу кредитора сплати
заборгованість.

Таким чином, відповідач не мав жодних
правових підстав для ухилення від
виконання обов'язків по оплаті
поставленої продукції, оскільки зі
змісту наявних документів вбачається,
що вона була отримана останнім.

Відповідачем дане у порядку
встановлену господарським
процесуальним законодавством не
спростовано та під час розгляду справи
визнано.

З урахуванням наведених вище висновків
суду та положень діючого законодавства
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу підлягають
задоволенню повністю у сумі 266000,72 грн.

Відповідно до ст.ст. 216- 218
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Дані наслідки
порушення зобов'язання передбачені і ч.
1 ст. 230 Господарського кодексу України.
Згідно норм зазначених статей у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Позивачем нараховано та заявлено до
стягнення на підставі ст. 231
Господарського кодексу України пеню у
розмірі 48944,14грн. та штраф у розмірі
18620,15 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 1 ст. 231 ГК України передбачено,
що законом щодо окремих видів
зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого за
погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 2 статті 231 ГК України у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Виходячи із положень зазначеної норми,
застосування до боржника, який порушив
господарське зобов'язання, штрафної
санкції у вигляді пені та штрафу,
передбаченого абз.3 ч.2 ст. 231 ГК України,
можливо при сукупності відповідних
умов, а саме: якщо інший розмір певного
виду штрафних санкцій не передбачений
договором або законом; якщо, між іншим,
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, якщо
допущено прострочення виконання
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товарів, виконанням
робіт, наданням послуг з вартості яких
і вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафу.

Дана позиція викладена у постанові
Верховного суду України від 06.12.2010р. по
справі № 42/562 та від 28.01.2011р. по справі №
23/225.

Суд зазначає, що у даній позовній заяві
предметом є саме стягнення боргу за
поставлену продукцію за договором
постачання № 6/111312 від 04.07.2011р. - тобто
має місце грошове зобов'язання, у
зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що
у даному випадку дотримані не усі умови
для застосування ст. 231 ГК України.

Тому, позовні вимоги про стягнення пені
у розмірі 48944,14грн. та штрафу у розмірі
18620,15 грн. є такими, що не підлягають
задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем та
заявлених до стягнення 3 % річних у
розмірі 17719,03грн. та інфляційні
нарахування у розмірі 6820,42 грн. суд
зазначає наступне:

За умовами п. 6.4. договору за порушення
терміну оплати покупець несе
відповідальність згідно ст. 625
Цивільного кодексу України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд враховує, що умовами договору
сторони встановили кінцевий строк
оплати - термін оплати продукції, що
поставляється за цим договором
становить 120 календарних днів після
отримання товару (п. 2.4. договору). Отже,
в силу ст. 253 Цивільного кодексу
України, позивач здобув право вимоги
сплати боргу за видатковими накладними
№ ЭЛ-336 від 08.07.2011р. - 06.11.2011р., № ЭЛ-455 від
06.09.2011р. - 05.01.2012р., № ЭЛ-461 від 09.09.2011р. -
08.01.2012р., № ЭЛ-466 від 11.09.2011р. - 10.01.2012р., №
ЭЛ-469 від 12.09.2011р. - 11.01.2012р., № ЭЛ-468 від
13.09.2011р. - 12.01.2012р., № ЭЛ-481 від 11.09.2011р. -
17.01.2012р., № ЭЛ-482 від 21.09.2011р. - 20.01.2012р., №
ЭЛ-487 від 22.09.2011р. - 21.01.2012р., № ЭЛ-498 від
23.09.2011р. - 22.01.2012р.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3%
річних та інфляційних нарахувань за
допомогою програми
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство» у відповідності до
методики листа Верховного суду України
№62-97р від 03.04.1997р. «Рекомендації
відносно порядку застосування індексу
інфляції при розгляді судових справ»,
правові підстави, період та порядок їх
нарахування, суд дійшов висновку про
часткове задоволення вимог щодо
стягнення 3 % річних - у сумі 17699,22грн. та
інфляційних нарахувань у розмірі
6820,42грн.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Щодо вимоги відповідача про стягнення
з відповідача витрат, пов'язаних із
оплатою послуг адвоката в сумі 8000,00грн.
в якості судових, суд виходить з
такого.

Відповідно до ст.44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов`язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно статті 48 ГПК України, витрати, що
підлягають сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України «Про адвокатуру».

Відповідно до п.6.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»,
витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК.

Вимоги до особи, яка вправі займатися
адвокатською діяльністю наведені у
Законі України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», яким
визначено, що адвокатом може бути
фізична особа, яка має повну вищу
юридичну освіту, володіє державною
мовою, має стаж роботи в галузі права не
менше двох років, склала
кваліфікаційний іспит, пройшла
стажування (крім випадків,
встановлених цим Законом), склала
присягу адвоката України та отримала
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю.

Статтею 30 Закону визначено, що гонорар
є формою винагороди адвоката за
здійснення захисту, представництва та
надання інших видів правової допомоги
клієнту. Порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги. При
встановленні розміру гонорару
враховуються складність справи,
кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Згідно роз'яснення ВГСУ від 04.03.1998 року
№ 02-5/78 відшкодування витрат, пов'язаних
з оплатою послуг адвоката здійснюється
господарським судом за наявності
документального підтвердження витрат,
як-то угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, і платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3
має право на зайняття адвокатською
діяльністю на підставі свідоцтва про
право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 та згідно витягу з
реєстру адвокатів України, який
міститься в матеріалах справи,
внесений до відповідного реєстру.

17.02.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Еколіс» (замовник)
та адвокатом ОСОБА_3 (адвокат) укладено
договір №105/14 про надання юридичних
послуг, згідно п.1.1 якого адвокат
зобов'язався надати замовнику, а
замовник зобов'язався оплатити
адвокату консультаційні та юридичні
послуги, щодо захисту прав замовника по
справі стосовно стягнення з Державного
підприємства «Макіїввугілля»
заборгованості за договором поставки
№ 6/111312 від 04.07.2011р. шляхом складання та
подання позовної заяви до
господарського суду Донецької області,
представництва інтересів замовника у
господарському суді Донецької області
особисто або через залучення фахівців,
складання процесуальних документів,
необхідних по справі.

За умовами п. 4. вищезазначеного
договору плата за виконання адвокатом
доручень замовника, визначається
сторонами виходячи з часу, витраченого
виконавцем та/або залученими їм
фахівцями із застосуванням
індивідуальних погодинних ставок, а
також відповідні накладні витрати.

На виконання вказаного договору
замовником було сплачено 8000,00грн. за
послуги адвоката, що підтверджується
платіжним дорученням № 234 від 04.03.2014р.

Таким чином, враховуючи, вищенаведені
факти, суд згідно з приписами статті 44
ГПК України вважає витрати на оплату
послуг адвокату на підставі договору
№105/14 про надання юридичних послуг в
сумі 8000,00грн. судовими.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним.
За таких обставин суд з урахуванням
матеріалів конкретної справи, зокрема,
ціни позову може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

У визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Приймаючи до уваги що: в межах цієї
справи відбулося три судових
засідання; характер спору не становить
значної складності та відсутність
необхідності великого досвіду для його
успішного завершення; відсутність
серед наданих позивачем документів
доказів на підтвердження видатків,
пов'язаних із розглядом справи
(транспортних на відрядження тощо);
відсутність доказів на підтвердження
витрат адвокатом значної кількості
часу на представництво інтересів
позивача у цій справі; кількість
підготовлених адвокатом документів,
обсяг доказів, які надані на
підтвердження доводів та вплив даних
доказів на результат вирішення спору;
співвідношення між загальної сумою
позовних вимог та оплачених послуг
адвоката, суд дійшов висновку, що
належна до компенсації відповідачем
частка судових витрат, пов'язаних зі
сплатою послуг адвоката у світлі
принципів розумної обґрунтованості їх
розміру та адекватності впливу участі
адвоката на результат вирішення
заявлених вимог, має становити 3000,00грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 202, 253, 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 611, 625,
629, 692, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173-175, 193, 216-218, 230, 231, 265
Господарського кодексу України, ст.ст.
22, 33, 34, 43, 44, 48, 49, 78, ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Еколіс»,
м. Донецьк () до Державного
підприємства «Макіїввугілля», м.
Макіївка Донецької області () про стягнення суми основного
боргу у розмірі 266000,72 грн., 3% річних -
17719,03грн., інфляції - 6820,42грн., пені -
48944,14грн., штрафу - 18620,15грн. задовольнити
частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Макіїввугілля» (86157, Донецька область,
м. Макіївка, пл. Радянська, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еколіс» (83017, м.
Донецьк, вул. Овнатаняна, буд. 22а, кім. 304,
) суму основного боргу у
розмірі 266000,72 грн., 3 % річних - 17699,22грн.,
інфляції - 2772,50грн., витрати по сплаті
судового збору у розмірі 5729,45грн.,
витрати на послуги адвоката у розмірі
3000грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 16.04.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 22.04.2014р.

Суддя
Я.О. Левшина

Вх: 14939/14

305-69-11

надруковано 3 прим.:

1 - ГСДО,

1 - позивачу

1 - відповідачу