м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4329/14 22.04.14
За позовом ПАТ Трест
до ПАТ "Трест
Київпідземшляхбуд-2"
про стягнення 345 153,43 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Лісовенко О.О.
(дов. № 01 від 13.01.14)
Від відповідача не прибув
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості в зв`язку з неналежним
виконанням умов договору будівельного
підряду № 23 від 02.04.2012 в розмірі 345 153, 43
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 21.03.2014 порушено провадження у
справі №910/4329/14 та призначено до
розгляду на 03.04.2014.
В судове засідання 03.04.2014 представники
відповідача не з'явився, причин не явки
суд не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Представник позивача з'явився в судове
засідання 03.04.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Розгляд справи відкладено на 22.04.2014.
В судове засідання 22.04.2014 прибув
представник позивача, дав пояснення по
справі, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
В судове засідання 22.04.2014 представник
відповідача не з'явився, причин не явки
суд не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Ухвала суду від 03.04.2014 отримана
відповідачем 09.04.2014, що підтверджується
відміткою на звороті ухвали та
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 02 7 (в матеріалах
справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації -адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між публічним акціонерним товариством
"Трест "Київелектромонтаж"(далі -
позивач) та публічним акціонерним
товариством "Трест Київпідземшляхбуд-2"
(далі - відповідач) 02.04.2012 було укладено
договір будівельного підряду № 23 (далі
- Договір) згідно якого відповідач
доручив, а позивач зобов'язався
виконати комплекс внутрішніх
електромонтажних, слабкострумових та
пусконалагоджувальних робіт на
об'єкті: "Житловий будинок № 5 з
вбудованими приміщеннями та 5-ти
поверховим паркінгом у 6 мікрорайоні
житлового масиву "Осокорки-Північні" у
Дарницькому районі м. Києва".

Згідно п. 1.4 Договору роботи мали
виконуватися у період з квітня 2012 року
по березень 2013 року.

Згідно п. 1.3. Договору визначена
орієнтовна вартість робіт у розмірі 1 525
000 грн., яка мала уточнюватися згідно
обсягу фактичної вартості виконаних
робіт.

Як свідчать матеріали справи, згідно п.
2.8. Договору позивач після виконання
робіт, кожного місяця надавав
відповідачу підписані зі свого боку
акти приймання виконаних будівельних
робіт по формі № КБ- 2в (далі - ф.КБ-2в) та
довідки про вартість виконаних робіт
по формі № КБ-3 (далі - ф.КБ-3).

Згідно умов п. 2.12. Договору та у
відповідності до п. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України, відповідач приймав
виконані роботи та повертав один
екземпляр підписаних ф.КБ-2в та ф.КБ-3 за
відповідний місяць позивачу, при цьому
жодних зауважень до якості виконаних
робіт відповідачем не було надано.

Згідно вищезазначеного п. 12 Договору
відповідач зобов'язався здійснювати
оплату за виконані роботи у строк до 25
числа наступного місяця після
підписання ф.КБ-2в та ф.КБ-3.

Всього на виконання укладеного
договору позивачем було підписано та
передано відповідачу, а той у свою
чергу підписав та повернув наступні
ф.КБ-2в та ф.КБ-3:

-ф.КБ-3 б/н за квітень 2012 р. на суму 256 288
грн. 56 коп.

-ф.КБ-2в б/н за квітень 2012 р. на суму 100 559
грн. 04 коп.

-ф.КБ-2в б/н за квітень 2012 р. на суму 82 948
грн. 32 коп.

-ф.КБ-2в б/н за квітень 2012 р. на суму 72 781
грн. 20 коп.

-ф.КБ-3 б/н за травень 2012 р. на суму 351 626
грн. 40 коп.

-ф.КБ-2в б/н за травень 2012 р. на суму 351 626
грн. 40 коп.

-ф.КБ-3 б/н за червень 2012 р. на суму 152 203
грн. 20 коп.

-ф.КБ-2а б/н за червень 2012 р. на суму 152 203
грн. 20 коп.

-ф.КБ-3 б/н за липень 2012 р. на суму 316 758
грн.

-ф.КБ-2в б/н за липень 2012 р. на суму 316 758
грн.

-ф.КБ-3 б/н за вересень 2012 р. на суму 199 294
грн. 80 коп.

-ф.КБ-2в б/н за вересень 2012 р. на суму 199 294
грн. 80 коп.

Таким чином всього позивачем було
виконано та здано відповідачу робіт
вартістю 1 276 170 грн. 96 коп. разом з ПДВ.

Згідно даних по обслуговуючому банку
позивача, відповідач частково здійснив
оплату виконаних робіт на
розрахунковий рахунок позивача:

-30.08.2012 р. на суму 50 000 грн.

-30.10.2012 р. на суму 100 000 грн.

-31.10.2012 р. на суму 50 000 грн.

-28.12.2012 р. на суму 100 000 грн.

-27.02.2013 р. на суму 50 000 грн.

-21.03.2013 р. на суму 100 000 грн.

-29.03.2013 р. на суму 100 000 грн.

-11.06.2013 р. на суму 50 000 грн.

Таким чином всього відповідач оплатив
600 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у
процесі виконання робіт відповідач
здійснював постачання будівельних
матеріалів позивачу для виконання умов
Договору.

Також згідно п. 2.9 Договору позивач
повинен був перераховувати 1 % від
вартості виконаних за кожен місяць
робіт у якості послуг генерального
підряду відповідачу.

Для визначення суми вартості послуг
генерального підряду, на виконання
умов Договору та по мірі
здавання-приймання виконаних робіт,
сторонами було підписано відповідні
акти про надання послуг якими було
оформлено зобов'язання по оплаті
послуг генерального підряду позивача
перед відповідачем:

-Акт надання послуг № 510 від 28 квітня 2012
р. на суму 5 125 грн. 77 коп.

-Акт надання послуг № 633 від 31 травня 2012
р. на суму 7 032 грн. 52 коп.

-Акт надання послуг № 794 від 27 червня 2012
р. на суму 3 044 грн. 06 коп.

-Акт надання послуг № 946 від 31 липня 2012
р. на суму 6 335 грн. 16 коп.

-Акт надання послуг № 1196 від ЗО вересня
2012 р. на суму 3 985 грн. 90 коп.

В процесі виконання Договору сторони
проводили взаємозалік за отримані
позивачем від відповідача матеріали та
за послуги генерального підряду надані
відповідачем позивачу, що зменшило
заборгованість відповідача.

Всього сторонами було підписано
наступні документи, якими було
зараховано зустрічні вимоги
відповідача до позивача за поставлені
матеріали і послуги генерального
підряду та позивача до відповідача за
виконані роботи:

-Протокол зарахування зустрічних вимог
від 30.04.2012 на суму 95 234 грн. 13 коп.

-Протокол зарахування зустрічних вимог
від 31.05.2012 на суму 125 650 грн. 65 коп.

-Протокол зарахування зустрічних вимог
від 29.06.2012 на суму 7 466 грн. 06 коп.

-Угода про зарахування зустрічних
вимог від 31.07.2012 на суму 82 544 грн. 64 коп.

-Угода про проведення взаємних
розрахунків від 30.09.2012 на суму 37 798 грн. 88
коп.

-Угода про проведення взаємних
розрахунків від 31.12.2013 на суму 10 442 грн. 82
коп.

У зв'язку із виявленням помилки у
вартості послуг генерального підряду
сторонами також було підписано
коригуючі акти про надання послуг за
якими вартість послуг генерального
підряду було зменшено вдвічі, оскільки
згідно п. 2.9 Договору їх вартість
становила 1 % а при підписанні
вищезазначених актів було враховано 2 %.

Таким чином сторонами для уточнення
розрахунків та приведення у
відповідність умовам Договору суми
послуг генерального підряду було
підписано коригуючі акти про надання
послуг:

-акт надання послуг № 249 від 29 березня
2013 р. на суму 2 562 грн. 88 коп.

-акт надання послуг № 251 від 29 березня
2013 р. на суму 1 522 грн. 03 коп.

-акт надання послуг № 253 від 29 березня
2013 р. на суму 1 992 грн. 95 коп.

-акт надання послуг № 252 від 29 березня
2013 р. на суму 3 167 грн. 58 коп.

-акт надання послуг № 250 від 29 березня
2013 р. на суму 3 516 грн. 26 коп.

Отже вартість послуг генерального
підряду становить 12 761 грн. 70 коп.

Отже:

Всього вартість виконаних робіт- 1 276 170
грн. 96 коп.

Всього оплата - 600 000 грн.

Всього послуг генерального підряду
належної до сплати Позивачем
Відповідачу та визначеної сторонами - 12
761 грн. 70 коп.

Вартість поставлених відповідачем
позивачу матеріалів визначається
згідно видаткових накладних:

-№ 490 від 05.08.2013 на суму 10 442 грн. 82 коп.

-№ 387 від 23.04.2012 на суму 78 174 грн. 36 коп.

-№ 388 від 23.04.2012 на суму 11 934 грн.

-№ 565 від 29.05.2012 на суму 28 798 грн. 50 коп.

-№ 577 від 29ю05.2012 на суму 79 355 грн. 63 коп.

-№ 582 від 31.05.2012 на суму 10 464 грн.

-№ 730 від 29.06.2012 на суму 4 422 грн.

-№ 888 від 30.07.2012 на суму 76 209 грн. 48 коп.

-№ 1131 від 14.09.2012 на суму 20 280 грн.

-№ 1054 від 05.09.2012 на суму 13 532 грн. 98 коп.

Таким чином всього вартість
поставлених матеріалів - 333 613 грн. 77 коп.

Відповідно сума боргу відповідача
перед позивачем у зв'язку із неоплатою
виконаних робіт за Договором
становить:

1 276 170,96 - 600 000,00 - 12 761, 70 - 333 613, 77 = 329 795 грн.
48 коп., що підтверджується підписаним
відповідачем актом взаємозвірки
розрахунків від 31.12.2013(копія в
матеріалах справи).

Суд зазначає, що у разі відсутності
коштів для оплати замовник був вправі
та мав фактичну можливість призупинити
виконання умов договору з моменту
виявлення відсутності коштів для
оплати робіт, а не приймати їх
результати.

Таким чином, відповідач своїми діями
(не проведення розрахунків за виконані
роботи та неповернення суми
договірного забезпечення) порушив
умови договору щодо належного та
добросовісного виконання зобов'язання
по договору, наслідком чого є
неотримання позивачем коштів у сумі 329
795,48 грн.

Відмова в оплаті - є відмовою у
виконанні взятих на себе за договором
зобов'язань, а це порушення умов
договору і прав позивача на отримання
узгоджених сум зобов'язання, що
зумовило звернення останнього до суду
із вимогою про зобов'язання примусово
сплатити суми грошового зобов'язання.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ч. 3 ст. 875 цього Кодексу до
договору будівельного підряду
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника.

Оскільки відповідач не виконав взятих
на себе зобов'язань за договором щодо
оплати здійснених позивачем робіт та
не повернув суму договірного
забезпечення, то позовні вимоги про
стягнення з нього грошових коштів в
розмірі 329 795,48 грн. є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 13 231,69 грн.
та інфляційні збитки в сумі 2 126,26 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
частина 1 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних
становлять 13 231,69 грн., а інфляційні
збитки - 2 126,26 грн. Суд вважає даний
розрахунок обґрунтованим та
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства Трест
"Київелектромонтаж" задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2"
(02105, м. Київ, вул. Тампере, буд. 13-б, ) на користь публічного
акціонерного товариства Трест
"Київелектромонтаж"(01033, м. Київ,
Голосіївський район, вул.
Саксаганського, буд. 67, )
основний борг в розмірі 329 795(триста
двадцять дев'ять тисяч сімсот
дев'яносто п'ять) грн. 48 коп., 3% річних в
сумі 13 231(тринадцять тисяч двісті
тридцять одна) грн. 69 коп., інфляційні
збитки в сумі 2 126(дві тисячі сто
двадцять шість) грн. 26 коп. та судовий
збір у розмірі 6 903(шість тисяч дев'ятсот
три) грн. 06 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, та
може бути оскаржене в порядку та
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання повного тексту рішення -
25.04.2014