КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. Справа№ 37/116

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Гаркавенко С.В. - дов. від
28.11.2013 року № 91/2013/11/28-3

від відповідача: Билін Р.Г. - дов. від
09.09.2013 року б/н

від третьої особи: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
„Молодіжний-6" на рішення
господарського суду міста Києва від
16.10.2013 року

у справі № 37/116 (суддя Гавриловська І.А.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства „Київенерго" (м. Київ)

до Житлово-будівельного кооперативу
„Молодіжний-6" (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Київська міська державна
адміністрація (м. Київ)

про стягнення 1 156 824 грн. 02 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернулася Акціонерна
енергопостачальна компанія
„Київенерго" в особі Структурного
відокремленого підрозділу
„Енергозбут Київенерго" (яка змінила
назву на Публічне акціонерне
товариство „Київенерго") з позовом та
уточненнями до нього до
Житлово-будівельного кооперативу
„Моложіжний-6" про стягнення з
відповідача на користь позивача 20 876
грн. 55 коп. основного боргу, 62 985 грн. 71
коп. інфляційної складової боргу, 3%
річних сумою 10 373 грн. 30 коп.

Ухвалою від 20.03.2009 року господарський
суд міста Києва залучив до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Київську
міську державну адміністрацію.

Рішенням від 16.10.2013 року господарський
суд міста Києва позов задовольнив
частково. Стягнув з ЖБК „Молодіжний-6"
на користь ПАТ „Київенерго" 20 876 грн. 55
коп. основного боргу, 62 985 грн. 71 коп.
інфляційної складової боргу, 10 373 грн. 30
коп. 3% річних, 2 955 грн. 43 коп. витрат на
сплату державного мита та 118 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Провадження у справі
в частині стягнення 201 307 грн. 60 коп.
основного боргу припинив.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
місцевого господарського суду ЖБК
„Молодіжний-6" звернувся до
апеляційного господарського суду з
клопотанням про поновлення строку на
подання апеляційної скарги та з
апеляційною скаргою , в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 16.10.2013 року № 37/116 та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 року
апеляційна скарга ЖБК „Молодіжний-6"
була прийнята до провадження та
призначено розгляд справи № 37/116 у
судовому засіданні за участю
представників сторін та третьої особи.

В судове засідання 17.04.2014 року
повноважні представники третьої особи
не з'явилися. Третя особа через
канцелярію суду подала клопотання про
розгляд апеляційної скарги без участі
її представників, яке після
обговорення судова колегія
задовольнила.

В судовому засіданні 17.04.2014 року
представник відповідача підтримав
вимоги апеляційної скарги. Представник
позивача проти вимог апеляційної
скарги заперечував.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги судова
колегія апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
рішення місцевого господарського суду
має бути залишено без змін, виходячи із
наступного.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи
30.12.2005 року Акціонерна
енергопостачальна компанія
„Київенерго" (енергопостачальна
організація) та Житлово-будівельний
кооператив „Молодіжний-6" (абонент)
уклали договір на постачання теплової
енергії у гарячій воді № 540387,
відповідно до умов якого
енергопостачальна організація
зобов'язується постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на
потреби: опалення та вентиляцію в
період опалювального сезону, гарячого
водопостачання протягом року, в
кількості та обсягах згідно з додатком
№ 1 до цього договору, а абонент
зобов'язується виконувати умови та
порядок оплати в обсягах і терміни, які
передбачені в додатку № 4 до даного
договору.

Ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу
України визначає, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу
України, за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

П. 2.1 договору від 30.12.2000 року № 540387
визначено, що при виконанні умов даного
договору, а також при вирішенні всіх
питань, що необумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
тарифами, затвердженими Київською
міською державною адміністрацією
(КМДА), Положенням про
Держспоживнагляд, Правилами
користування тепловою енергією,
Правилами технічної експлуатації
тепловикористовуючих установок і
теплових мереж, нормативними актами з
питань користування та
взаєморозрахунків за енергоносії,
чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.2.1 договору від 30.12.2000 року
№ 540387 енергопостачальна організація
зобов'язується постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на
потреби: опалення та вентиляцію - в
період опалювального сезону; гарячого
водопостачання - протягом року; в
кількості та обсягах згідно з додатком
№ 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.3.1 вищезазначеного
договору споживач зобов'язується
додержуватися кількості споживання
теплової енергії по кожному параметру
в обсягах, які визначені у додатку 1, не
допускаючи їх перевищення; своєчасно
оплачувати вартість спожитої теплової
енергії.

Згідно з п. 5.1 договору від 30.12.2000 року №
540387 облік споживання абонентом
теплової енергії проводиться по
приладах обліку.

Відповідно до п. 5.3 вищезазначеного
договору абонент, який має прилади
обліку, щомісячно надає
енергопостачальній організації звіт
по фактичному споживанню теплової
енергії, в терміни передбачені у
додатку № 1 до даного договору.

Додатками № 3 та № 4 до договору від
30.12.2000 року № 540387 визначено тарифи на
теплову енергію та порядок розрахунків
за спожиту теплову енергію.

Відповідно до п. 2 додатку № 4 до
договору від 30.12.2000 року № 540387 абонент
щомісяця з 12 по 15 число самостійно
отримує в районному відділі теплозбуту
№ 5 за адресою: м. Київ, вул. Товарна, 1,
розрахункова група, тел. 269-50-94,
табуляграму фактичного споживання
теплової енергії за попередній період,
акт звірки на початок розрахункового
періоду (один примірник оформленого
акту звірки абонент повертає в РВТ), та
платіжну вимогу -доручення, куди
включені вартість теплової енергії на
поточний місяць, з урахуванням
остаточного сальдо розрахунків на
початок розрахункового періоду.

Згідно з п. п. 3, 3.1 та 3.2 вищевказаного
додатку, сплату за вказаними в п. 2 цього
додатку документами, абонент виконує
не пізніше 25 числа поточного місяця,
при цьому: в разі, якщо абонент
розраховується за показниками
приладів обліку, йому пред'являється до
сплати заявлена кількість теплової
енергії на поточний місяць (згідно
додатку № 1 до даного договору); у
випадку перевищення фактичного
використання теплової енергії понад
заявленого, ця кількість перевищення
самостійно сплачується абонентом не
пізніше 28 числа поточного місяця; у
випадку, якщо фактичне використання
нижче від заявленого, сплата
проводиться за фактичними показниками;
абонентам, які не мають приладів
обліку:

- щомісячно виставляється до сплати
кількість теплової енергії згідно до
договірних навантажень з урахуванням
середньомісячної розрахункової
температури теплоносія від теплових
джерел енергопостачальної організації
та фактичного сальдо розрахунків на
початок розрахункового періоду;

- кількість фактично спожитої теплової
енергії визначається згідно
договірних навантажень з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія від теплових
джерел енергопостачальної організації
та кількості годин (діб) роботи
тепловикористовуючого обладнання
абонента в розрахунковому періоді.

Відповідно до облікових карток за
період з січня 2006 року до січня 2009 року
та відомостей обліку споживання
теплової енергії з 01.02.2009 року до 01.02.2009
року відповідачу було поставлено
теплову енергію на загальну суму 608 171
грн. 06 коп.

Відповідач умови договору від 30.12.2000
року № 540387 належним чином не виконав,
поставлену теплову енергію оплатив
частково на 385 986,91 грн., внаслідок чого
за період з 01.02.2009 року до 01.02.2009 року у
нього виникла заборгованість у розмірі
222 184 грн. 15 коп.

Після порушення провадження у справі
відповідач сплатив суму основного
боргу у розмірі - 201 307 грн. 60 коп., що
підтверджується, довідкою про
надходження коштів за спожиту
відповідачем теплову енергію.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином місцевий господарський суд
правомірно припинив провадження у
справі в частині позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 201 307 грн. 60 коп.
основного боргу за спожиту теплову
енергію за договором від 30.12.2000 року №
540387 у зв'язку з відсутністю предмету
спору.

Як визначено ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України
зазначено, що кожна сторона повинна
вжити заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч. 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплата, що провадиться за фактично
відпущену енергію.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що у даному випадку, за умовами
договору боржником є саме відповідач і
він має зобов'язання вчинити на користь
позивача (кредитора) дії по оплаті
наданих послуг у розмірі 20 876 грн. 55 коп.

Відповідач посилався на те, що
позивачем при розрахунку застосовані
нечинні тарифи, у зв'язку з чим загальна
сума грошових коштів, сплачених за
теплову енергію, перевищує вартість
наданих послуг, а також суми оплат
зараховувались не за призначенням
платежу, а на погашення існуючої
заборгованості відповідача поза
межами спірного періоду.

Місцевий господарський суд правомірно
відхилив доводи відповідача, оскільки
як вбачається з облікових карток ЖБК
„Молодіжний-6" за спірний період та
письмових пояснень Київської міської
адміністрації, розрахунок вартості
спожитої теплової енергії
розрахований за чинними тарифами,
встановленими нормативно-правовими
актами (розпорядженнями) КМДА та НКРЕ.

На теперішній час не надано суду
жодного процесуального документу,
згідно з яким визнано вищевказані
тарифи нечинними.

Місцевий господарський суд правомірно
не взяв до уваги посилання відповідача
на постанову Верховного Суду України
від 28.11.2011 року, оскільки даною
постановою не встановлено нечинність
тарифів.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що на сьогодні відсутні
підстави визнавати, що позивачем для
розрахунку заборгованості відповідача
за спожиту теплову енергію
застосовувались нечинні тарифи.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідачем жодним чином не було
спростовано наявності основної
заборгованості перед позивачем.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів апеляційного господарського
суду приходить до висновку, що місцевий
господарський суд правомірно стягнув з
ЖБК „Молодіжний-6" на користь ПАТ
„Київенерго" 20 876 грн. 55 коп.
заборгованості за поставлену теплову
енергію.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Позивач просив суд стягнути на свою
користь інфляційні втрати в розмірі 62
985 грн. 71 коп. та 3% річних в розмірі 10 373
грн. 30 коп. за період з березня 2006 року
до січня 2009 року.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру інфляційних втрат
та 3 % річних та дійшла висновку, що
місцевий господарський суд правомірно
стягнув інфляційні втрати в розмірі 62
985 грн. 71 коп. та 3% річних в розмірі 10 373
грн. 30 коп.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
відповідача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування рішення господарського
суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
„Молодіжний-6" на рішення
господарського суду міста Києва від
16.10.2013 року по справі № 37/116 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 16.10.2013 року по справі №
37/116 залишити без змін.

3. Справу № 37/116 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Повний текст постанови
підписано__22.04.2014 р.__

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
І.А. Іоннікова

А.Г. Майданевич