номер провадження справи 20/15/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014
Справа № 908/628/14

За позовом Фонду соціального захисту
інвалідів (04655, м. Київ, вул. Глибочицька,
72)

до відповідача: Приватного
підприємства «Курорти Приазов'я» (71100,
Запорізька область, м. Бердянськ, вул.
Мелітопольське шосе, 84/1)

про стягнення суми 10944,00 грн. штрафу

За зустрічним позовом Приватного
підприємства «Курорти Приазов'я» (71100,
Запорізька область, м. Бердянськ, вул.
Мелітопольське шосе, 84/1)

до відповідача: Фонду соціального
захисту інвалідів (04655, м. Київ, вул.
Глибочицька, 72)

про стягнення вартості безпідставно
набутого майна у розмірі 10944,00 грн.

Суддя Гандюкова
Л.П.

Представники сторін:

Від Фонду соціального захисту
інвалідів - Грек О.В. (дов. № 1/7-19/09 від
11.03.2014 р.);

Від ПП «Курорти Приазов'я» - Гришина І.Є.
(дов. № б/н від 07.03.2013 р.)

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 03.03.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/628/14
(номер провадження 20/15/14) за позовом
Фонду соціального захисту інвалідів до
Приватного підприємства «Курорти
Приазов'я» про стягнення суми 10944,00 грн.,
судове засідання призначено на 17.03.2014 р.

14.03.2014 р. до господарського суду
надійшла зустрічна позовна заява
Приватного підприємства «Курорти
Приазов'я» про стягнення з Фонду
соціального захисту інвалідів суми
10944,00 грн., які було визначено одночасно
і як вартість фактично наданих послуг
інвалідам Закарпатської області у
кількості 3 шт. у розмірі 54 ліжко-дня, і
як вартість безпідставно набутого
майна, і як збитки (упущену вигоду), для
її спільного розгляду з первісним
позовом у справі № 908/628/14. Судом
зустрічну позовну заяву визнано такою,
що подана з додержанням вимог,
встановлених приписами Господарського
процесуального кодексу України, та
ухвалою від 17.03.2014 р. прийнято її для
спільного розгляду з первісним
позовом.

Ухвалою суду від 17.03.2014 р. на
підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладався на 16.04.2014 р.

16.04.2014 р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Позивач за первісним позовом
підтримав позовні вимоги, викладені у
позовній заяві, з урахуванням
письмового уточнення від 16.04.2014 р., які
мотивовано слідуючими обставинами.
Відповідно до умов договору від 26.04.2012
р. № 38 про закупівлю послуг за державні
кошти та умов додаткової угоди від
26.12.2012 р. № 1/131 відповідач зобов'язався
надати послуги, а саме: 57 путівок з
послугами санаторіїв та інших
оздоровчих закладів із
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюванням органів
кровообігу на суму 215460,00 грн. та 96
путівок з послугами санаторіїв та
інших оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюванням органів
дихання на суму 343872,00 грн. Згідно з
розподілом санаторно-курортних
путівок для інвалідів на 1 квартал 2013 р.,
відповідач повинен був надати послуг у
загальній кількості 153 путівки, в т.ч. 5
путівок Волинській області (2 путівки з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюванням органів
кровообігу та 3 путівки з послугами
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів із санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюванням
органів дихання). Відповідач належним
чином не виконав умови договору та
надав послуги в обсязі, меншому ніж
передбачено договором. Згідно з актів
про надання послуг від 12.04.2012 р.
відповідач надав послуги в загальній
кількості 150 путівок. Відповідачем не
надано 3 путівки, загальна вартість
яких складає 10944,00 грн. Відповідачу
направлялися листи-претензії від 13.05.2013
р., 02.09.2013 р. про сплату на підставі п. 8.2.3
договору штрафних санкцій в сумі 10944,00
грн., які відповідачем сплачені не були.
Просить стягнути з ПП «Курорти
Приазов'я» суму 10944,00 грн. штрафу на
підставі п. 8.2.3 договору. Позов
обґрунтовано ст.ст. 224, 225 ГК України,
умовами договору № 38 від 26.04.2012 р.
Відповідно до клопотання позивача за
первісним позовом, яке надійшло через
канцелярію суду 01.04.2014 р., позивач
змінив посилання на норми права, не
змінюючи при цьому первісні обставини,
викладені в позовній заяві,
обґрунтовує позов ст.ст. 230, 231 ГК
України.

Відповідач проти позову
заперечив, у письмову відзиві зазначив,
що виконав умови договору № 38 та
додаткової угоди № 1/131, надав послуги у
кількості 153 путівки. Разом з тим,
путівки Волинської області у кількості
5 шт. були помилково надіслані до
Закарпатської області, а 2 путівки
Закарпатської області були помилково
надіслані до Волинської області.
Просить у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

01.04.2014 р. через канцелярію суду від
Приватного підприємства «Курорти
Приазов'я» надійшла уточнена зустрічна
позовна заява від 24.03.2014 р., якою
уточнено (конкретизовано) предмет
позову і посилання на норми права. В
заяві викладено вимогу про стягнення
на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України із
Фонду соціального захисту інвалідів
10944,00 грн., які позивач за зустрічним
позовом визначає як вартість
безпідставно набутого майна. Оскільки
зазначена заява не суперечить приписам
ст. 22 ГПК України, не порушує права
позивача за первісним позовом,
завчасно направлена позивачу, що
підтверджується фіскальним чеком від
24.03.2014 р. та описом вкладення у цінний
лист, заява прийнята судом до розгляду.

Представник позивача за зустрічним
позовом підтримав зустрічний позов,
який мотивовано тим, що ПП «Курорти
Приазов'я» у повному обсязі надало
послуги за 153 путівками, що
підтверджується актами про надані
послуги по кожному регіону,
підписаними виконавцем, відповідним
регіональним органом праці та
соціального захисту населення та
відповідним територіальним
відділенням замовника. Відповідач за
зустрічним позовом повернув позивачу
підписані зведені акти наданих послуг
тільки по 150 путівкам, які ним своєчасно
сплачені та претензій у сторін не
існує. На теперішній час відсутній
підписаний відповідачем зведений акт
на надання послуг інвалідам
Закарпатської області у кількості 3 шт.
у розмірі 54 ліжко-дня на загальну суму
10944,00 грн., а саме: 1 путівка вартістю 3780,00
грн. та 2 путівки вартістю 3582,00 грн.
кожна. Відмова відповідача від
підписання акту мотивована тим, що
послуги надані не у відповідності з
Розподілом санаторно-курортних
путівок для інвалідів, затвердженим
Міністерством соціальної політики
України. У зв'язку з великою
завантаженістю помилково були
надіслані путівки Волинської області у
кількості 5 шт. до Закарпатської
області, а путівки Закарпатської
області у кількості 2 шт. були надіслані
до Волинської області. При цьому
регіональний орган праці та
соціального захисту населення
Закарпатської області зайве надані
бланки путівок не повернув, путівки
використав, направив по ним інвалідів
для відпочинку. Послуги по договору № 38
надані в повному обсязі, що
підтверджується підписаним
Департаментом соціального захисту
населення Закарпатської ОДА та
обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів актом
надання послуг № 2/1 від 30.03.2012 р. До
повернення зайве отриманих бланків
путівок, виконавець не мав права
надсилати ті самі путівки іншим особам.
До теперішнього часу позивачу не
сплачені фактично надані послуги
інвалідам Закарпатської області у
кількості 3 шт. у розмірі 54 ліжко-дня на
загальну суму 10944,00 грн. Просить
стягнути з Фонду соціального захисту
інвалідів вартість безпідставно
набутого майна у розмірі 10944,00 грн.
Зустрічний позов, з урахуванням
письмового уточнення від 24.03.2014 р.,
обґрунтовано ст.ст. 139, 203 ГК України,
ст.ст. 16, 526, 1212, 1213 ЦК України,
Інструкцією про порядок обліку,
зберігання, розподілу та видачі
путівок до санаторно-курортних та
інших лікувально-оздоровчих установ в
органах соціального захисту населення
України, затвердженої наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 25.12.2997 р. № 42.

Відповідач за зустрічним позовом
просить відмовити в задоволенні
зустрічної позовної заяви. В
письмовому відзиві від 26.03.2014 р.
зазначив, що відповідно до п. 6.1.1
договору № 38 виконавець надає бланки
путівок на підставі Розподілу,
затвердженого Міністерством
соціальної політики України. Згідно з
даного Розподілу Волинській області
передбачалося виділити 5 путівок.
Виконавець виділив лише 2 путівки. В той
же час виконавець, з вини власних
працівників, виділив Закарпатській
області надлишкові 3 путівки, які не
передбачалися договором та під які не
було закладено коштів державного
бюджету. Оплата послуг, які не
передбачалися договором, призведе до
незаконного використання коштів
державного бюджету.

Розглянувши матеріали справи,
оригінали яких оглядалися в судовому
засіданні, заслухавши пояснення
представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.04.2012 р. між Фондом соціального
захисту інвалідів (замовник за
договором, позивач за первісним
позовом) та Приватним підприємством
«Курорти Приазов'я» (виконавець,
відповідач за первісним позовом)
укладений договір № 38 про закупівлю
послуг за державні кошти, згідно з
умовами якого виконавець
зобов'язується у 2012 році надати
інвалідам послуги лікувальних
закладів (послуги санаторіїв та інших
оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюваннями органів
кровообігу за лотом 3 та послуги
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюваннями
органів дихання за лотом 21) відповідно
до наданих путівок, а замовник прийняти
і оплатити такі послуги на умовах,
визначених у даному договорі (п. 1.2
договору).

Відповідно до п. 1.1 цей договір регулює
відносини сторін щодо закупівлі послуг
лікувальних закладів (послуги
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів) для забезпечення
санаторно-курортними путівками
інвалідів відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р.
№ 187.

Найменування та обсяг лікувальних
послуг (путівок), відповідно до п. 1.3
договору, зазначається у додатку 1 до
договору відповідно до пропозиції
конкурсних торгів виконавця. Одиниця
виміру послуг - ліжко-день.

Для надання послуг виконавець надає
бланки путівок Регіональним органам
праці та соціального захисту населення
(п. 1.4).

Ціна договору, відповідно до п. 3.1,
становить 2826108,00 грн. Ціна послуг
зазначається у додатку 1 та є незмінною
на протязі всього строку дії договору.
Ціна договору визначається, виходячи
із сумарної вартості: за лотом 3 (послуг
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюванням
органів кровообігу), виходячи із
вартості одного ліжко-дня у сумі 210,00
грн. та обсягу ліжко-днів у кількості 5202
ліжко-днів; за лотом 21 (послуг
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюваннями
органів дихання), виходячи з вартості
одного ліжко-дня в сумі 199,00 грн. та
обсягу ліжко-днів у кількості 8712
ліжко-днів (п. 3.4).

Відповідно до п. 4.1 замовник здійснює
оплату за фактично надані протягом 2012
року послуги на підставі актів наданих
послуг, отриманих від виконавця.

У розділі 6 договору сторони обумовили
порядок документообігу. Відповідно до
п. 6.1.1 виконавець надає Регіональним
органам праці та соціального захисту
населення бланки санаторно-курортних
путівок на відповідний період (місяць
чи квартал) протягом 3 днів із моменту
набуття чинності цим договором на
підставі Розподілу, затвердженого
Міністерством соціальної політики
України. Відповідно до п. 6.2
документообіг на кожну оплату
провадиться наступним чином:
виконавець після надання послуг готує
в 4-х екземплярах акт про надані послуги
по кожному регіону (додаток 3 до
договору) та надсилає їх для перевірки
та візування відповідному
регіональному органу праці та
соціального захисту населення.
Регіональні органи праці та
соціального захисту населення
протягом 3-х робочих днів із дня їх
отримання перевіряють та візують акт
про надані послуги, після чого
направляють ці акти територіальному
відділенню замовника. Територіальне
відділення замовника після перевірки
протягом 2-х робочих днів направляє
завізовані екземпляри акту про надані
послуги по одному екземпляру:
виконавцю, замовнику, регіональному
органу праці та соціального захисту
населення (п. 6.2.1). Виконавець на
підставі отриманих актів про надані
послуги по кожному регіону готує
зведений акт наданих послуг (додаток 2
до договору) та після підписання
направляє його замовнику для
здійснення оплати (п. 6.2.2). Рахунки на
здійснення оплати та акти надання
послуг повинні бути надані замовнику
не пізніше 21.12.2012 р. (п. 6.2.3). Для
прискорення документообігу документи
надсилаються факсограмами, засобами
поштового та електронного зв'язку з
наступним наданням оригіналів (п. 6.3).
Після виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим договором, замовник
та виконавець підписують акт виконаних
робіт (п. 6.4).

Строк дії договору, відповідно до п. 12.1,
встановлюється з дати підписання цього
договору і діє до 31.12.2012 р. включно. Дія
договору, згідно з п. 12.2, може бути
продовжена на строк, достатній для
проведення процедури закупівлі на
початку наступного року, в обсязі, що не
перевищує 20% суми договору.

Сторонами підписано додаток 1 до
договору «Специфікація», в якому
визначено вартість 1 ліжко-дня,
вартість однієї путівки, кількість
путівок, кількість ліжко-днів, загальна
вартість послуг.

26.12.2012 р. сторонами було укладено
додаткову угоду № 1/131, відповідно до
якої продовжено строк дії договору на
строк проведення процедури закупівлі
послуг лікувальних закладів (послуги
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів), але не пізніше
15.04.2013 р. (п. 1). Відповідно до цієї
додаткової угоди виконавець
зобов'язався протягом січня-березня 2013
р. надати послуги з
санаторно-курортного лікування
інвалідів, а замовник прийняти і
оплатити такі послуги на умовах,
визначених договором (п. 2). У пункті 7
додаткової угоди зазначено, що решта
умов договору про закупівлю послуг за
державні кошти залишаються незмінними.

Найменування, обсяг та ціна послуг, які
надаються відповідно до цієї
додаткової угоди визначаються у
специфікації (додаток 1 до додаткової
угоди).

Сторонами підписано додаток 1 до
додаткової угоди «Специфікація»,
встановлено вартість однієї путівки
за: послуги санаторіїв та інших
оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюваннями органів
кровообігу 3780,00 грн. (вартість 1
ліжко-дня 210,00 грн.); послуги санаторіїв
та інших оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюваннями органів
дихання 3582,00 грн. (вартість 1 ліжко-дня
199,00 грн.). Загальна вартість послуг
становить суму 559332,00 грн., загальна
кількість путівок -153 (57 путівок -
послуги санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюваннями
органів кровообігу, 96 путівок - послуги
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюваннями
органів дихання).

Відповідно до матеріалів справи та
усних пояснень представників сторін,
наданих у судовому засіданні, надання
послуг здійснювалося за додатковою
угодою № 1/131 від 26.12.2012 р.

Як слідує із матеріалів справи, між
сторонами було підписано акти надання
послуг від 12.04.2013 р.: № 1 на загальну суму
304470,00 грн. (85 путівок, в т.ч. Волинська
область - 1 путівка); № 3 на загальну суму
202944,00 грн. (55 путівок, в т.ч. Закарпатська
область - 1 путівка, Волинська область - 1
путівка); № 5 на загальну суму 37404,00 грн.
(10 путівок). Всього за даними актами ПП
«Курорти Приазов'я» було надано 150
путівок.

13.05.2013 р. та 02.09.2013 р. позивач за
первісним позовом направив
відповідачу листи претензії №№ 1/7-20/03,
1/6-270/03 про сплату на зазначений рахунок
суми 10944,00 грн. штрафу відповідно до п.
8.2.3 договору № 38 від 26.04.2012 р.

У відповідях на зазначені листи від
27.05.2013 р., 12.09.2013 р. ПП «Курорти Приазов'я»
не погоджується із зазначеним штрафом,
вважає претензії необґрунтованими та
безпідставними.

Позивач за первісним позовом,
посилаючись на порушення відповідачем
умов договору № 38 (надання послуг в
обсязі меншому, ніж передбачено
договором (не надання 3 путівок)),
просить на підставі п. 8.2.3 договору
стягнути з ПП «Курорти Приазов'я»
штраф у розмірі 10944,00 грн.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
правових актів, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 901, 903 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Між сторонами за умовами договору було
підписано акти надання послуг від
12.04.2013 р. №№ 1, 3, 5 на загальну суму 304470,00
грн. Всього за даними актами ПП
«Курорти Приазов'я» було надано 150
путівок.

Крім того, в матеріалах справи маються
надані ПП «Курорти Приазов'я» акти
надання послуг № 2 від 12.03.2013 р. на суму
3582,00 грн., № 2/1 від 30.03.3013 р. на суму 10944,00
грн., № 35 від 30.03.2013 р. на суму 3780,00 грн.
Зазначені акти підписані ПП «Курорти
Приазов'я», Департаментом соціального
захисту населення Закарпатської ОДА,
Закарпатським обласним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів.
Згідно з даними актами надано послуг
інвалідам Закарпатської області на
суму 18306,00 грн. (5 путівок) (відповідно до
Розподілу до Закарпатської області
повинно було надійти 2 путівки). До
Волинської області надійшло 2 путівки,
що підтверджується актами від 12.04.2013 р.
№№ 1, 3 (відповідно до Розподілу до
Волинської області повинно було
надійти 5 путівок).

Як слідує з пояснень представників
сторін, ПП «Курорти Приазов'я»
помилково були надіслані бланки
путівок Волинської області у кількості
5 штук до Закарпатської області, а
бланки путівок Закарпатської області у
кількості 2 штук буди надіслані до
Волинської області.

Таким чином, як було встановлено судом
та підтверджується матеріалами справи,
ПП «Курорти Приазов'я» було помилково
надіслано бланки 3 путівок до
Закарпатської області, які належали до
передачі Волинській області.
Натомість, Волинською областю були
недоотримані 3 бланки путівок, які
належали до передачі згідно з
Розподілом, затвердженим
Міністерством соціальної політики
України.

Отримання зазначених путівок
представником позивача за первісним
позовом не заперечується,
підтверджено, що за даними путівками
були надані послуги з оздоровлення,
бланки путівок використані.

Разом з відповідями на листи-претензії
Фонду соціального захисту інвалідів,
ПП «Курорти Приазов'я» направило на
адресу останнього акт надання послуг №
2/1 від 30.03.3013 р. на суму 10944,00 грн., що
підтверджується фіскальними чеками
від 27.05.2013 р., 13.09.2013 р. з описами
вкладення у цінний лист. Листом від
06.02.2014 р. ПП «Курорти Приазов'я»
направило для підписання акт надання
послуг № 7 про надання 3 путівок
Закарпатській області на загальну суму
10944,00 грн. Зазначений акт залишився з
боку Фонду соціального захисту
інвалідів без підпису.

Як пояснив представник Фонду
соціального захисту інвалідів, акт
надання послуг № 7 не підписаний з боку
Фонду через помилковість надання 3
путівок Закарпатській області, замість
отримання їх Волинською областю.
Наголошує на тому, що помилка сталася з
вини відповідача.

Позивач за первісним позовом просить
стягнути з відповідача штраф на
підставі п. 8.2.3 договору, зазначаючи, що
відповідачем надано послуги за
договором № 38 в обсязі меншому, ніж
передбачено договором (надано 150
путівок, замість 153 путівок за умовами
договору, тобто, відповідачем не надано
3 бланки путівок). Крім того, позивач
зазначає, що відповідачем порушено
умови Розподілу санаторно-курортних
путівок для інвалідів на 1 квартал 2013 р.,
який затвердженого Міністерством
соціальної політики України.

Відповідач, заперечуючи проти
нарахування штрафу зазначає, що дані 3
бланки путівок були ним помилково
направлені до Закарпатської області,
йому (відповідачу) не повернуті,
використані за призначенням, що
підтверджується актом № 2/1 від 30.03.2013 р.
Крім того, зазначає, що у договорі немає
вказівки на те, що Розподіл путівок є
невід'ємною частиною договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки. Згідно з ст. 549 цього Кодексу
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

За приписами ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Вимогу щодо сплати штрафних санкцій за
господарське правопорушення може
заявити учасник господарських
відносин, права чи законні інтереси
якого порушено, а у випадках,
передбачених законом, - уповноважений
орган, наділений господарською
компетенцією (ч. 3 ст. 232 ГК).

У розділі 8 договору № 38 встановлено
відповідальність сторін. Пунктом 8.2.3
договору, який вказано в підставу
позову, сторони встановили, що у разі
односторонньої відмови від виконання
зобов'язань за цим договором та/або
надання послуг з вини виконавця в
обсязі, меншому ніж передбачено цим
договором, виконавець сплачує штраф у
розмірі 100% від вартості фактично
ненаданих послуг.

Тобто, за умовами даного пункту
відповідальність виконавця у вигляді
сплати штрафу настає за умови настання
певного юридичного факту: 1.
односторонньої відмови від виконання
зобов'язань за договором, 2. надання
послуг з вини виконавця в обсязі,
меншому ніж передбачено договором, або
3.- одночасного настання даних випадків.

Як було встановлено судом,
фактично протягом січня - березня 2013
року відповідачем було надано послуги
з санаторно-курортного лікування
інвалідів у кількості 153 путівки за
умовами договору № 38 від 26.04.2012 р. (з
урахуванням додаткової угоди від
26.12.2012р.). Разом з тим, за твердженням
позивача, відповідачем був порушений
Розподіл, затверджений Міністерством
соціальної політики України, а саме: не
надано Волинській області 3 бланки
путівок. Натомість, зазначені путівки (3
бланки) були надані Закарпатській
області, послуги за ними фактично
спожиті (було оздоровлено інвалідів),
що підтверджується матеріалами справи
та не заперечується представником
позивача за первісним позовом.

Будь-яке листування з приводу
повернення зайве направлених бланків
путівок до Закарпатської області в
матеріалах справи відсутнє. Так само,
відсутнє листування з приводу
ненадання Волинській області 3 бланки
путівок; зайве отримані бланки путівок
Закарпатською областю відповідачу не
повернуті.

Умовами договору від 26.04.2012 р. № 38
сторони визначили, що виконавець надає
регіональним органам праці та
соціального захисту населення бланки
санаторно-курортних путівок на
підставі Розподілу, затвердженого
Міністерством соціальної політики (п.
6.1.1 договору). Згідно з п. 7.3.1 виконавець
зобов'язався згідно з Розподілом
санаторно-курортних путівок своєчасно
здійснювати передачу путівок
регіональним органам праці та
соціального захисту.

За умовами договору обов'язок видачі
путівок інвалідам в порядку черговості
та заповнення бланків путівок по всіх
графах покладено на місцеві органи
праці та соціального захисту
населення.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Інструкції про
порядок обліку, зберігання, розподілу
та видачі путівок до
санаторно-курортних та інших
лікувально-оздоровчих установ в
органах соціального захисту населення
України, затвердженої наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 25.12.1997 р. № 42,
розподіл путівок оформляється за
відповідною формою та затверджується
заступником Міністра праці та
соціальної політики України.

У матеріалах справи маються Розподіли
санаторно-курортних путівок для
інвалідів на 1 квартал 2013 р., в межах 20%,
відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України
«Про здійснення державних закупівель»
(а.с. 22-23), які затверджено заступником
міністра. Відповідно до даних
Розподілів Волинській області
розподілено 5 путівок (3 путівки - органи
дихання та 2 путівки - органи
кровообігу), Закарпатській - 2 путівки (1
путівку - органи дихання та 1 путівку -
органи кровообігу).

Відповідач за первісним позовом не
заперечує помилкового направлення
бланків путівок до іншої області, ніж
визначено в Розподілах.

Разом з тим, пунктом 8.2.3 договору № 38, на
підставі якого позивач просить
стягнути штраф, не передбачено
відповідальності у вигляді штрафу за
порушення виконавцем Розподілу,
затвердженого Міністерством
соціальної політики України. Штраф за
даним пунктом договору нараховується у
разі односторонньої відмови від
виконання зобов'язань за цим договором
та/або надання послуг з вини виконавця
в обсязі, меншому, ніж передбачено
договором. Обсяг лікувальних послуг
(путівок) за умовами п.1.3 договору
визначається не у Розподілі,
затвердженим Міністерством соціальної
політики України, а у Додатку 1 до
договору, тобто Специфікації. У
Специфікації вказано обсяг - 153 путівки
і немає жодного посилання на Розподіл
та не конкретизовано обсяги послуг
(путівок) по областях України.

Як було встановлено судом, послуги ПП
«Курорти Приазов'я» за договором № 38
були надані у повному обсязі (153
путівки), односторонньої відмови від
виконання зобов'язань за договором з
боку відповідача не відбулося.
Відповідно до матеріалів справи
мається направлення відповідачем 3
бланків путівок до іншої, ніж
встановлено Розподілом, області. Факт
надання послуг саме у обсязі 153 путівки
підтверджено актами надання послуг,
зокрема, стосовно спірних 3 путівок -
актом № 2/1 від 30.03.2013 р., який відповідно
до п. 6.2.1 договору підписаний і
скріплений печатками, в тому числі
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, тобто
територіального відділення замовника
(позивача за первісним позовом)
(а.с.35-36,68-69).

Суд також бере до уваги, що відповідно
до п. 14 договору невід'ємною частиною
договору є: додаток 1 - специфікація,
додаток 2 - форма зведеного акту про
надання послуг, додаток 3 - форма акту
про надання послуг по кожному регіону.
Зазначені Розподіли до договору в
якості додатку не додані, в матеріалах
справи відсутні відомості стосовно
ознайомлення виконавця з даними
документами.

Таким чином, на підставі викладеного
вище, судом відмовляється повністю в
задоволенні позовної вимоги Фонду
соціального захисту інвалідів про
стягнення з ПП «Курорти Приазов'я» 10944,00
грн. штрафу.

Вирішуючи спір в частині зустрічного
позову, суд враховує наступне.

Звертаючись з зустрічним позовом,
позивач, з урахуванням уточненої
зустрічної позовної заяви від 24.03.2014 р.,
зазначає, що відповідачем за
зустрічним позовом було безпідставно
набуте майно, а саме: вартість фактично
отриманих ним послуг у кількості 3 шт. у
розмірі 54 ліжко-дня на загальну суму
10944,00 грн., яку він просить стягнути на
підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
гл. 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. При
цьому, в силу ч. 2 вказаної норми,
зазначені положення застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про: 1)
повернення виконаного за недійсним
правочином; 2) витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі неможливості повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Приписи ст. 1212 ЦК України (повернення
безпідставно набутого майна)
застосовуються лише за умови набуття
особою майна або його збереження за
рахунок іншої особи та відсутності для
цього правових підстав або якщо такі
відпали.

Безпідставність полягає в тому, що
придбання або збереження майна
відбувається без правових підстав,
встановлених законом, договором,
адміністративним актом чи
одностороннім правочином.

Оскільки сторонами у справі укладено
договір від 26.04.2012 р. № 38 про закупівлю
послуг за державні кошти, а майно
(путівки), вартість якого виражена в
сумі грошових коштів, які позивач
просить стягнути з відповідача,
отримано останнім як послуги за
договором № 38, про що вказано в актах
про надання послуг, в тому числі акті №
2/1 від 30.03.2013 р. (а.с.36,69), то такі грошові
кошти (вартість майна (путівок)) не
можуть бути витребувані відповідно до
положень ст. 1212 ЦК України.

У судовому засіданні представник
позивача за зустрічним позовом
зазначав, що дані путівки були передані
Фонду соціального захисту інвалідів
саме на виконання умов договору № 38 від
26.04.2012 р. та додаткової угоди до нього №
1/131 від 26.12.2012 р. Зазначене
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги та заперечення поданими суду
доказами.

Приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на обґрунтування своїх
вимог та заперечень. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Позивач за зустрічним позовом у
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, викладені в зустрічній
позовній заяві, з урахуванням її
письмового уточнення від 24.03.2014 р.
Тобто, наполягав на стягненні з
відповідача суми 10944,00 грн. саме як
вартості безпідставно набутого майна,
обґрунтовуючи позов ст.ст. 1212, 1213 ЦК
України. Відповідно до ст.ст.22, 83 ГПК
України суд не може вийти за межі
позовних вимог .

Таким чином, зустрічний позов з
підстав, які заявлено, задоволенню не
підлягає.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
в розмірі 1827,00 грн. за зустрічним
позовом покладається на позивача за
зустрічним позовом (ПП «Курорти
Приазов'я»), за первісним позовом
судовий збір не стягується, оскільки
позивач за первісним позовом (Фонд
соціального захисту інвалідів)
звільнений від сплати судового збору
згідно зі ст. 5 Закону України «Про
судовий збір».

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову Фонду соціального захисту
інвалідів до Приватного підприємства
«Курорти Приазов'я» про стягнення суми
10944,00 грн. штрафу.

Відмовити повністю у задоволенні
зустрічного позову Приватного
підприємства «Курорти Приазов'я» до
Фонду соціального захисту інвалідів
про стягнення вартості безпідставно
набутого майна у розмірі 10944,00 грн.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя
Л. П. Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
(складення).