ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 09» квітня 2014 р.
Справа №920/239/13-г

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Россолов В.В.,суддя Ільїн О.В.,
суддя Камишева Л.М.

при секретарі Голозубовій О.І.,

за участі представників сторін:

позивач - Алфімов В.В.,

відповідач - не з'явився,

третя особа - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.№313С/1-42)
на рішення господарського суду
Сумської області від 05 грудня 2013 року у
справі №920/239/13-г

за позовом Виробничо-торгівельного
колективного підприємства "Роменський
меблевий комбінат", м. Ромни

до Роменської міської ради, м. Ромни

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3, м. Ромни

про визнання незаконними та скасування
пунктів рішення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ВТКП "Роменський
меблевий комбінат", звернувся до
господарського суду Сумської області з
позовом, в якому просив визнати
незаконними та скасувати пункти 8. 8.1
рішення 33-ої сесії 4-го скликання
Роменської міської ради Сумської
області "Про розгляд земельних питань"
від 21.03.2006 р.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 05 грудня 2013 року у справі
№920/239/13-г (суддя Коваленко О.В.) в позові
відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що рішення
першої інстанції прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Просить рішення господарського
суду Сумської області від 05.12.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким визнати незаконним та скасувати
пункти 8, 8.1 рішення тридцятої сесії
Роменської міської ради Сумської
області четвертого скликання "Про
розгляд земельних питань" від 21.03.2006
року.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд
першої інстанції, ухвалюючи
оскаржуване рішення, не врахував
вказівок Вищого господарського суду
України викладених у постанові від
25.09.2013 року по даній справі.

Скаржник посилається на те, що
матеріали справи не містять ані
відповідного рішення Ради про внесення
змін до проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3,
ані письмового погодження
підприємства як постійного
землекористувача суміжної земельної
ділянки.

Від третьої особи - ОСОБА_3 до суду
надійшов відзив на апеляційну скаргу
(вх. №870 від 29.01.2014 року), де він
заперечує проти задоволення
апеляційної скарги та просить суд
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Роменська міська рада також звернулась
до суду із клопотанням (вх. №1563 від
20.02.2014 року), де відповідач заперечує
проти задоволення апеляційної скарги,
просить суд залишити рішення суду
першої інстанції без змін, та у
клопотанні (вх. №2068 від 11.03.2014 року)
просить суд справу розглянути без
присутності представника.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 року
розгляд справи відкладено на 09.04.2014
року у зв'язку із задоволенням заяви
судді Бондаренко В.П. про самовідвід та
необхідністю сформувати, у зв'язку з
цим, колегію суддів у іншому складі.

Розпорядженням голови Харківського
апеляційного господарського суду від
08.04.2014 року для розгляду даної справи
було сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Россолов В.В.,
суддя Ільїн О.В., суддя Камишева Л.М.

Пунктом 3.8 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2012 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" встановлено, що у
разі зміни складу суду (в тому числі з
одноосібного на колегіальний, навіть
якщо до складу колегії суддів
входить суддя, який раніше одноособово
розглядав дану справу), спочатку
починається й перебіг строку
вирішення спору.

Таким чином, після винесення
розпорядження голови Харківського
апеляційного господарського суду від
08.04.2014 року про зміну складу колегії
суддів розпочався заново.

До судового засідання, яке відбулося
09.04.2014 року, з'явились позивач та третя
особа. Відповідач не з'явився, про час
та місце розгляду даної справи
повідомлений належним чином.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» неявка у судове
засідання однієї із сторін, належним
чином повідомленої про час та місце
цього засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені ч. 1 ст. 77 ГПК
України.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте відповідач
не скористався своїми правами,
передбаченими статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України та виходячи з того, що явка
сторін не визнавалася обов'язковою
судом, а участь в засіданні суду (як і
інші права, передбачені статті 22 ГПК
України) є правом, а не обов'язком
сторони, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги по суті за
відсутності відповідача за наявними у
справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101 ГПК
України, колегія суддів встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ВТКП
"Роменський меблевий комбінат"
використовує земельну ділянку площею
2,323 га за адресою: Сумська область,
АДРЕСА_1 відповідно до Державного акту
на право постійного користування
землею від 15.06.1998 року, серія СМ № 00023,
який зареєстровано в Книзі записів
актів на право постійного користування
землею за № 23 з цільовим призначенням
земельної ділянки - для розміщення і
експлуатації основних, підсобних та
допоміжних будівель і споруд.

Пунктами 8, 8.1 рішення тридцять третьої
сесії Роменської міської ради Сумської
області четвертого скликання від 21.03.2006
р. "Про розгляд земельних питань"
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0460 га приватному підприємцю ОСОБА_3
для комерційного використання
(роздрібної торгівлі та комерційних
послуг) за адресою: АДРЕСА_2 та надано в
оренду терміном на 5 років земельну
ділянку площею 0,0460 га ПП ОСОБА_3 для
комерційного використання (роздрібної
торгівлі та комерційних послуг) за
адресою: АДРЕСА_2 із земель державної
власності.

Відповідно до повідомлення Державного
інспектора з контролю за використанням
і охороною земель у Сумській області №
17 від 22.01.2010 р. під час встановлення та
узгодження меж земельних ділянок, які
передавались у користування ОСОБА_3
24.03.2006 року, відповідачем не було
проведено узгодження меж земельних
ділянок з позивачем як суміжним
землекористувачем.

Висновком № 18 від 20.03.2012 р. проведеної у
справі господарського суду Сумської
області № 11/127-10 за позовом ВТКП
«Роменський меблевий комбінат» до
ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи
встановлено, що земельна ділянка
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 межує з
будівлею позивача за адресою: 1-й
АДРЕСА_1. Межа між будівлею позивача та
земельною ділянкою ОСОБА_3 проходить по
точках: 38, 8, 7, 6, 5, 1. В результаті
співставлення конфігурацій земельної
ділянки позивача, спірної межі по
координатним точкам № 38, 8, 7, 6, 5, 1 та
двох земельних ділянок площею 246 кв. м.
та 164 кв. м., орендованих ОСОБА_3,
експертами встановлено, що контури
земельних ділянок не співпадають між
собою, а перетинаються. Частина
земельної ділянки, відведеної ОСОБА_3 у
користування, знаходиться під будівлею
позивача, що свідчить про помилки під
час складання технічної документації
із землеустрою.

З висновку комісійної судової
будівельно-технічної експертизи № 18
від 23.03.2012 року вбачається, що земельна
ділянка ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3
межує з будівлею позивача за адресою:
АДРЕСА_1. З розділу ІІ питання № 1
вказаного висновку вбачається, що межа
між будівлею позивача та земельною
ділянкою ОСОБА_3 проходить по точках: 38,
8, 7, 6, 5, 1. З акту про погодження
(встановлення) та закріплення меж
земельної ділянки в натурі ВТКА
«Роменський меблевий комбінат» від 1998
року видно, що межі земельної ділянки
позивача проходять в цих точках по
стінах будівель.

З додатку № 2 до вказаного висновку
також вбачається, що межі земельних
ділянок ОСОБА_3 та ВТКП «Роменський
меблевий комбінат» перетинаються.
Частина земельної ділянки, відведеної
ОСОБА_3 у користування, знаходиться під
будівлею позивача, що розташована по
1-му АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що при
встановлені факту перетинання меж
земельної ділянки, наданої в
користування ПП ОСОБА_3, із земельною
ділянкою ВТКП «Роменський меблевий
комбінат», ПП ОСОБА_3 звернувся до
управління Держземагенства у
Роменському районі із заявою про
виправлення помилок в технічній
документації.

Інформаційною довідкою №281 від 19.03.2013
року управління Держземагенства у
Роменському районі повідомило, що ПП
"Ромземпроект" (розробник технічної
документації ОСОБА_3.) було проведено
коригування контурів суміжних
земельних ділянок та усунуті перетини
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 в
м. Ромни, а також зазначено, що
Державним кадастровим реєстратором
Управління було внесено земельну
ділянку до національної кадастрової
системи в установленому
законодавством порядку та надано витяг
з Державного земельного кадастру.

Крім того, на запит суду Управління
Держземагенства у Роменському районі
Сумської області листом №1301/01-26 від
02.12.2013 р. повідомило про те, що виявлені
раніше помилки виправлені шляхом
коригування значень координат
зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_3
безпосередньо в технічній
документації. При цьому, зміни до
відомостей про земельну ділянку, що
містяться в державному земельному
кадастрі, не вносились, межі,
конфігурація та площа земельних
ділянок не змінювались, на
підтвердження чого до відповіді додано
відповідний проект землеустрою та
технічна документація.

Позивач вважає, що рішення Роменської
міської ради Сумської області від
21.03.2006 р. "Про розгляд земельних питань"
не відповідає вимогам законодавства,
порушує його права і охоронювані
законом інтереси як землекористувача
на підставі Державного акту на право
постійного користування землею серії
СМ № 00023 від 15.06.1998 р., зареєстрованого в
Книзі записів актів на право
постійного користування землею за № 23,
у зв'язку із чим звернувся до суду із
даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Підприємства, місцевий
господарський суд із посиланням на
положення ст. 21 Закону України "Про
державний земельний кадастр", ст. 26
Закону України "Про землеустрій" та п.
138-161 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 р.,
виходив із того, що за заявою ОСОБА_3
помилки у технічній документації
виправлено - проведено коригування
контурів земельних ділянок, їх
перетинання усунуто, про що внесено
відповідні зміни до державного
земельного кадастру.

Між тим, на думку колегії суддів,
вказані висновки місцевого
господарського суду не відповідають в
повній мірі обставинам справи,
положенням законодавства та є
передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 34 ст. 26, п.2 ст. 77 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" питання регулювання земельних
відносин вирішується на пленарному
засіданні ради - сесії, а спори про
поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

Рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень
(ст. 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні").

Отже, чинним законодавством
передбачено, що способом волевиявлення
ради, яка здійснює права власника від
імені українського народу, є прийняття
рішення.

Порядок розгляду, затвердження та
зміни землевпорядної документації
врегульовано положеннями статті 186 ЗК
України, частиною другою якої
передбачено, що зміни до
землевпорядних проектів та інших
матеріалів з питань землеустрою
вносяться за рішенням органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування або власників землі та
землекористувачів, які затвердили ці
проекти.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
Землеустрій", зміни до документації із
землеустрою вносяться за рішенням
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування або
власників землі та землекористувачів,
у тому числі орендарів, які затвердили
проекти землеустрою.

За приписами пункту 150 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого Постановою КМУ № 1051 від
17.10.2012 р. якщо за результатами розгляду
повідомлення про виявлення технічної
помилки Державним кадастровим
реєстратором встановлено, що відомості
Державного земельного кадастру
відповідають інформації, що міститься
в документах, які є підставою для їх
внесення, але потребують виправлення у
зв'язку з виявленням технічних помилок
у таких документах, Державний
кадастровий реєстратор повідомляє про
це заявникові згідно з додатком 34 із
зазначенням документів та технічних
помилок у них, виправлення яких має
передувати виправленню відповідних
відомостей у Державному земельному
кадастрі.

Виправлення технічних помилок,
допущених у відомостях Державного
земельного кадастру внаслідок
наявності технічних помилок у
документах, на підставі яких внесені
такі відомості, здійснюється Державним
кадастровим реєстратором після
виправлення помилок у зазначених
документах за заявою заінтересованої
особи за формою згідно з додатком 35
відповідно до пунктів 140 - 148 цього
Порядку.

До заяви додаються:

документи (або їх посвідчені копії), на
підставі яких до Державного земельного
кадастру внесені відомості, та ті, що
містять технічні помилки;

документи з виправленими технічними
помилками, які є підставою для
виправлення відповідних технічних
помилок у Державному земельному
кадастрі.

Відповідно до пункту 153. наведеного
Порядку, виправлення помилок,
допущених у відомостях Державного
земельного кадастру внаслідок помилки
у документації із землеустрою та
оцінки земель, здійснюється після
внесення змін до такої документації.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про Державний земельний кадастр", у
разі якщо після перенесення інформації
про земельні ділянки з Державного
реєстру земель до Державного
земельного кадастру виявлені помилки у
визначенні площ та/або меж земельних
ділянок (розташування в межах
земельної ділянки частини іншої
земельної ділянки; невідповідність меж
земельної ділянки, вказаних у
Державному реєстрі земель, її дійсним
межам; невідповідність площі земельної
ділянки, вказаної у Державному реєстрі
земель, її дійсній площі у зв'язку із
зміною методів підрахунку (округлення);
присвоєння декільком земельним
ділянкам однакових кадастрових
номерів), такі помилки за згодою
власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності
можуть бути виправлені на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) або за матеріалами
інвентаризації земель. Зміна меж
земельної ділянки при виправленні
вказаних помилок допускається за
письмовим погодженням з особами, яким
належить право власності (а щодо земель
державної та комунальної власності -
право користування) на суміжні
земельні ділянки.

Правовий аналіз наведених вище
положень законодавства свідчить про
те, що порядок внесення змін
(виправлень) до проектів землеустрою
ставиться в залежність від того, де
саме допущено відповідні помилки,
зокрема:

- у разі виявлення помилок у
затвердженому рішенням органу
місцевого самоврядування проекті
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (паперових носіях) - за рішенням
органу місцевого самоврядування які
затвердили ці проекти;

- у разі виявлення помилок у відомостях
Державного земельного кадастру
(електронних носіях) - за згодою
власника земельної ділянки,
користувача земельної та письмовим
погодженням з особами, яким належить
право власності (а щодо земель
державної та комунальної власності -
право користування) на суміжні
земельні ділянки.

Виконуючи вказівки Вищого
господарського суду України, викладені
у постанові від 25.09.2013 року по даній
справі, колегія суддів дослідила
обставини виправлення помилок у
технічній документації ОСОБА_3 при
коригуванні ПП "Ромземпроект" контурів
земельних ділянок, та встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що при
встановлені факту перетинання меж
земельної ділянки, наданої в
користування ПП ОСОБА_3, із земельною
ділянкою ВТКП «Роменський меблевий
комбінат», ПП ОСОБА_3 звернувся до
управління Держземагенства у
Роменському районі із заявою про
виправлення помилок в технічній
документації.

Інформаційною довідкою №281 від 19.03.2013
року управління Держземагенства у
Роменському районі повідомило, що ПП
"Ромземпроект" (розробник технічної
документації ОСОБА_3.) було проведено
коригування контурів суміжних
земельних ділянок та усунуті перетини
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 в
м. Ромни, а також зазначено, що
Державним кадастровим реєстратором
Управління було внесено земельну
ділянку до національної кадастрової
системи в установленому
законодавством порядку та надано витяг
з Державного земельного кадастру.

Крім того, Управління Держземагенства
у Роменському районі Сумської області
листом №1301/01-26 від 02.12.2013 р. повідомило
про те, що виявлені раніше помилки
виправлені шляхом коригування значень
координат зовнішніх меж земельної
ділянки ОСОБА_3 безпосередньо в
технічній документації. При цьому,
зміни до відомостей про земельну
ділянку, що містяться в державному
земельному кадастрі, не вносились,
межі, конфігурація та площа земельних
ділянок не змінювались, на
підтвердження чого до відповіді додано
відповідний проект землеустрою та
технічна документація.

Тобто, із наведених фактів вбачається,
що помилка у координатах зовнішніх
межах земельної ділянки допущена саме
у технічній документації на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_3 в м. Ромни.

Згідно положень ст.186 Земельного
кодексу України та ст. 32 Закону України
"Про Землеустрій", п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про Державний земельний кадастр" у
разі виявлення помилок у затвердженому
рішенням органу місцевого
самоврядування проекті землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
(паперових носіях) - виправлення таких
помилок здійснюється виключно за
рішенням органу місцевого
самоврядування які затвердили ці
проекти, та за письмовим погодженням з
особами, яким належить право власності
(а щодо земель державної та комунальної
власності - право користування) на
суміжні земельні ділянки.

Втім, рішення Роменською міською радою
про внесення змін до проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0460 га приватному
підприємцю ОСОБА_3 для комерційного
використання (роздрібної торгівлі та
комерційних послуг) за адресою АДРЕСА_2,
як це врегульовано ст.186 Земельного
кодексу України - не приймалося,
погодження з ВТКП «Роменський меблевий
комбінат», як землекористувачем
суміжної земельної ділянки, зміна
координат земельної ділянки по 1-му
пров. 8-з в м. Ромни відносно земельної
ділянки по АДРЕСА_1 в м. Ромни, як це
врегульовано пунктом 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр» - не
проводилось.

Наведені обставини свідчать про те, що
коригування координат земельної
ділянки ОСОБА_3 здійснене з порушенням
Закону України "Про Землеустрій",
Закону України "Про Землеустрій",
оскільки виправлення помилок
приватним підприємцем ОСОБА_3
здійснене у технічній документації без
відповідного рішення органу місцевого
самоврядування та без погодження з
ВТКП «Роменський меблевий комбінат».

Відтак, пунктами 8, 8.1 рішення
Роменської міської ради Сумської
області четвертого скликання від 21.03.2006
р. "Про розгляд земельних питань"
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
приватному підприємцю ОСОБА_3, в якому
наявні технічні помилки, внаслідок
яких контури земельних ділянок
позивача та відповідача не співпадають
між собою, а перетинаються.

А тому, таке рішення органу
місцевого самоврядування порушує
законні права ВТКП «Роменський
меблевий комбінат» як постійного
землекористувача.

Відповідно до ст.124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки. Передача в оренду
земельних ділянок громадянам і
юридичним особам із зміною їх
цільового призначення та із земель
запасу під забудову здійснюється за
проектами відведення в порядку,
встановленому статтями 118, 123 цього
кодексу.

Частиною 6 ст.123 Земельного кодексу
України передбачено, що проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Порядок розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок затверджено постановою КМУ від
26.05.2004 року №677.

Відповідно до пунктів 7-9 цього Порядку
виконавець у встановлений договором
строк розробляє проект землеустрою,
який включає текстові та графічні
матеріали, обов'язкові положення,
встановлені завданням на розроблення
проекту, інші дані, необхідні для
вирішення питання щодо відведення
земельної ділянки. Вимоги до складу,
змісту та оформлення проекту
відведення земельної ділянки
встановлюються нормативно-технічною
документацією із землеустрою. Проект
відведення земельної ділянки
виконавець погоджує із землевласником
або землекористувачем, органом
земельних ресурсів, природоохоронним
органом, санітарно-епідеміологічною
службою, органом містобудування і
архітектури та охорони культурної
спадщини.

Тобто, наведеними правовими нормами
встановлено обов'язкове погодження
зовнішніх меж земельної ділянки, що
визначені у проекті землеустрою, із
суміжним землевласником або
землекористувачем.

Однак, встановлення та узгодження
зовнішніх меж земельної ділянки із
землекористувачем - ВТКП «Роменський
меблевий комбінат», як це врегульовано
ст.ст.12, 123, 124, 184, 186, 198 Земельного
кодексу України, ст.ст. 30, 50, 51 Закону
України «Про землеустрій», пунктами
7-9Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
травня 2004 р. №677 - не проводилося.

Відтак, таке рішення органу місцевого
самоврядування порушує законні права
ВТКП «Роменський меблевий комбінат» як
постійного землекористувача.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов передчасного та помилкового
висновку про здійснення відповідачем
коригування координат земельної
ділянки у відповідності до вимог
закону та про правомірність ухвалення
пунктів 8, 8.1 рішення Роменської міської
ради Сумської області четвертого
скликання від 21.03.2006 р. "Про розгляд
земельних питань".

Водночас, посилання позивача в
апеляційній скарзі про порушення
розробниками документації із
землеустрою вимог Закону України "Про
трубопровідний транспорт" є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки позивачем до матеріалів
справи не надані докази того, що
відповідачем порушені встановлені
заборони, чи об'єкти відповідача
заборонено розташовувати в охоронній
зоні.

Також позивачем не надано доказів
встановлення конкретних заборон чи
обмежень щодо користування земельною
ділянкою охоронної зони.

Оскаржувані пункти 8, 8.1 рішення
тридцятої сесії Роменської міської
ради Сумської області четвертого
скликання "Про розгляд земельних
питань" від 21.03.2006 року не відповідають
вимогам чинного законодавства,
прийняті з порушенням повноважень
Роменської міської ради та порушують
інтереси позивача, як
землекористувача, тому наявні правові
підстави для визнання їх незаконними
та скасування.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Втім, місцевий господарський суд не
врахував зазначених обставин та при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушив вимоги ст.ст.73, 112, 198 Земельного
кодексу України, ст.ст.28, 51 Закону
України «Про землеустрій», ст.11 Закону
України «Про трубопровідний
транспорт», ст.ст.4-3, 43 Господарського
процесуального кодексу України.

За таких обставин, оскільки
господарського суду Сумської області
від 05 грудня 2013 року у справі №920/239/13-г
прийнято з порушенням норм
матеріального права, дане рішення
підлягає скасуванню повністю.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 3
статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської
області від 05 грудня 2013 року у справі
№920/239/13-г скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункти
8, 8.1 рішення тридцятої сесії Роменської
міської ради Сумської області
четвертого скликання "Про розгляд
земельних питань" від 21.03.2006 року.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.04.2014
року.

Головуючий суддя
Россолов В.В.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Камишева Л.М.