ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року
Справа № 925/296/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Спаських
Н.М. з секретарем судового засідання
Волна С.В., за участю представників
сторін:

прокурор: Павленко Т.О.

від позивача: Літовкіна Л.В.- за
довіреністю;

від відповідача: Семенюк Р.С. - за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом Першого заступника прокурора
м.Черкаси в інтересах держави в особі
Департаменту економіки та розвитку
Черкаської міської ради до Приватного
підприємства "КИТ-3" про стягнення 40 627,93
грн. та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 40 627,93 грн. заборгованості
по орендній платі за користування
об'єктом нерухомого майна, з яких 39 368,72
грн. основного боргу, 915,44 грн. пені, 66,89
грн. інфляційних та 276,88 грн. як 3% річних
на підставі укладеного між сторонами
договору оренди нерухомого майна № 1786
від 26.06.2013 року, а також позивач просить
розірвати договір оренди нерухомого
майна № 1786 від 26.06.2013 року за порушення
виконання його умов.

В судовому засіданні 18.04.2014 року
прокурор позовні вимоги підтримує, а
позивач просить провадження у справі
припинити через сплату відповідачем
всього боргу за позовними вимогами,
який рахувався (крім інфляційних та
відсотків річних) і розірвання
сторонами у добровільному порядку
вказаного договору оренди.

Відповідач підтвердив проведення
повного розрахунку між сторонами за
позовними вимогами (основний борг і
пеня) частково до порушення
провадження у справі та в ході
вирішення спору, а також факт
розірвання спірного договору, що
відбулося ще до часу подання позову у
лютому 2014 року.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін та дослідивши
наявні у справі документи, суд вважає,
що провадження у справі слід
часткового припинити за відсутністю
предмету спору, а в частині вимог у
задоволенні позову відмовити, виходячи
з такого:

У відповідності до ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

З матеріалів справи вбачається
наступне:

21.06.2014 року між Департаментом економіки
та розвитку Черкаської міської ради та
приватним підприємством "КИТ-3" було
укладено договір оренди об'єкта
нерухомості № 1786 (а.с. 8), за умовами
якого позивач передав, а відповідач
прийняв у строкове платне користування
нежитлове приміщення, що знаходиться в
оперативному управлінні Управління
власністю міста згідно рішення
Черкаської міської ради від 11.08.2011 року
№ 3-21. Об"єкт оренди представляє собою
частину першого та другого поверхів
головного корпусу виробничої бази та
прохідну першого поверху за адресою
вул. Громова, 165а у м. Черкаси.

Площа об'єкта оренди становить 1098,51
кв.м.

Договором передбачено, що об'єкт
передається в оренду у задовільному
стані для здійснення відповідачем
господарської діяльності (п. 1.2.5 та 2.1.
договору).

Згідно п. 4.1. договору його укладено на
термін з 21.06.2013 року по 30.06.2014 року з
правом його пролонгації на той же
період та на тих же умовах згідно п. 4.2.
договору.

За користування об'єктом оренди
відповідач повинен щомісячно
сплачувати орендну плату з урахуванням
її корегування на індекс інфляції
попереднього місяця (розділ 5 договору).
За червень 2013 року відповідач повинен
сплатити 8 354,61 грн., що встановлено у
додатку № 3 до договору оренди (а.с. 10
оборот).

Актом від 21.06.2013 року (а.с. 10)
засвідчується, що позивач передав, а
відповідач прийняв в оренду об'єкт за
адресою м. Черкаси вул. Громова, 165а
площею 1098,51 кв.м. на підставі договору
оренди № 1786 від 21.06.2013 року.

У відповідності до ст. 193 ГК України та
ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно
бути виконано в строк та на умовах,
передбачених договором між сторонами.

Боржник не звільняється від
невиконання грошового зобов'язання (ч. 1
ст. 625 ЦК України).

За доводами та розрахунками позивача, з
серпня 2013 року по листопад 2013 року у
відповідача виникла заборгованість по
орендній платі на загальну суму 39 458,72
грн., оскільки позивачем нараховано
було 44 382,41 грн. орендної плати за
вказаний період, а сплачено
відповідачем лише 4 923,69 грн. (а.с. 12).

В ході розгляду справи
представниками обох сторін було
вказано, що частину основного боргу із
суми 39 458,72 грн. відповідач сплатив ще до
подання позову (26 044,11 грн.), а решту з
цієї суми повністю сплатив в ході
розгляду справи.

За таких обставин, оскільки
частину боргу було сплачено
відповідачем до подання позову
(зареєстрований судом 26.02.2014 року), то у
стягненні цієї суми основного боргу (26
044,11 грн.) позивачу слід відмовити
повністю за відсутністю підстав для її
стягнення.

В частині сплаченої відповідачем
решти суми основного боргу в ході
розгляду справи провадження у справі
слід припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України за відсутністю предмету
спору.

Позивач також просить стягнути на
свою користь з відповідача 915,44 грн.
пені за період з серпня по листопад 2013
року (розрахунок а.с. 12).

Згідно п.9.2. договору між
сторонами, за порушення строку
внесення орендної плати до 20 числа
місяця, за який проводиться розрахунок,
відповідач повинен сплачувати
позивачу пеню за кожний календарний
день прострочення від несплаченої суми
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

У відповідності до ст.ст. 549, 551 ЦК
України - неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності до положень Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", розмір пені, що
сплачується, не повинен перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу за весь час прострочення.

В ході судового засідання
позивачем та відповідачем було
підтверджено, що пеню в розмірі 914,44 грн.
відповідач сплатив 18.03.2014 року у складі
загальної суми перерахування 6 638,30 грн.

За таких обставин провадження у
справі в частині стягнення 914,44 грн.
пені слід припинити за відсутністю
предмету спору.

Прокурор в інтересах позивача
просить стягнути інфляційні в сумі 66,89
та 3% річних в сумі 276,88 грн. за порушення
відповідачем порядку розрахунків по
орендній платі.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, за
порушення виконання грошового
зобов'язання боржник на вимогу
кредитора повинен сплатити суму боргу
з урахуванням індексу інфляції та 3%
річних, якщо більшу суму процентів
річних не було обумовлено договором
між сторонами.

Прокурор та позивач не надали суду
розрахунку позовних вимог для
стягнення з відповідача 3 % річних та
інфляційних, а тому дані вимоги до
задоволення не підлягають.

В частині вимоги про розірвання
договору оренди нерухомого майна від
26.06.2013 року № 1786 з наданих документів та
пояснень сторін судом було
встановлено, що даний договір було
розірвано (припинено) 29.11.2013 року за
згодою сторін, об'єкт повернуто
позивачу по акту в цей же день.

Оскільки спірний договір оренди було
фактично розірвано ще до часу подачі
позову, то у задоволенні позову в цій
частині позивачу також слід відмовити.

На підставі викладеного, прокурору та
позивачу слід відмовити у задоволенні
позову в частині стягнення 26 044,11 грн.
основного боргу по орендній платі
через сплату його до часу порушення
провадження у справі та в частині
стягнення 3% річних і інфляційних, через
ненадання розрахунку цих платежів.
Також слід відмовити у позові в частині
розірвання договору оренди нерухомого
майна від 26.06.2013 року № 1786, оскільки
договір було розірвано сторонами у
добровільному порядку до часу
порушення провадження у справі.

В решті вимог про стягнення частини
залишку основного боргу по орендних
платежах та пені в сумі 915,44 грн.
провадження у справі слід припинити за
відсутністю предмету спору, оскільки
цей борг сплачено відповідачем в ході
розгляду справи.

На підставі ст. 49 ГПК України, з
урахуванням обставин справи, ступеню
вини відповідача у виникненні спору та
факту подання позову до відповідача,
коли за частиною позовних вимог між
сторонами вже не існувало спору, суд
вважає, що на відповідача слід покласти
лише половину судових витрат за
розгляд майнового спору та стягнути з
нього на користь державного бюджету
України 913,50 грн. Судові витрати за
розгляд вимоги про розірвання договору
на відповідача не покладаються.

Керуючись ст. 49, п. 1.1. ч. 1 ст. 80, ст. 82-82
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В частині позовних вимог про
стягнення 26 044,11 грн. основного боргу по
орендній платі на підставі договору
оренди об'єкта нерухомості № 1786 від
21.06.2013 року у задоволенні позову
відмовити.

2. В частині стягнення решти основного
боргу по орендній платі та пені в сумі
915,44 грн. - провадження у справі
припинити за відсутністю предмету
спору.

3. У задоволенні позову в частині
стягнення 66,89 грн. інфляційних та 276,88
грн. як 3% річних - у задоволенні позову
відмовити.

4. В частині розірвання договору оренди
об'єкта нерухомості № 1786 від 21.06.2013 року
у задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути з Приватного підприємства
"Кит-3" (ідентифікаційний код 34661245, м.
Черкаси, пров. Піщаний 6) на користь
Державного бюджету України через
місцеві органи ДПІ із зарахуванням на
рахунок 3002, УДКСУ м. Черкаси, банк
ГУ ДКСУ у Черкаській області МФО 854018 --
913,50 грн. судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів.

Суддя
Н.М. Спаських