КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.
Справа№ 44/621-б

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання
Карпюк О.С.,

від боржника - арбітражний керуючий
Мирутенко М.М. (ліквідатор),

від Управління ПФУ в Голосіївському
районі м. Києва - Руденко А.О. (дов. від
07.04.2014),

від МНС України - Лябах О.О. (дов. від
08.01.2014),

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014

у справі № 44/621-б (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою боржника Державної
спеціальної (воєнізованої)
аварійно-рятувальної служби
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 у справі № 44/621-б заяву
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва з
кредиторськими вимогами до боржника на
суму 439261 грн. 09 коп. залишено без
розгляду; відмовлено в задоволенні
скарги Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва на дії ліквідатора банкрута.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду першої інстанції
скасувати, зобов'язати ліквідатора
визнати кредитором боржника та
включити заборгованість до
відповідного реєстру вимог кредиторів
в сумі 439261,09 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.03.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва (далі -
Управління).

Розпорядженням секретаря судової
палати суду від 07.04.2014 доручено
здійснити розгляд даної справи колегії
суддів у складі: Сотніков С.В. -
головуючий, судді: Пантелієнко В.О.,
Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги, витребувано з Господарського
суду міста Києва матеріали справи №
44/621-б, розгляд справи № 44/621-б
відкладено на 22.04.2014.

16.04.2014 до апеляційного суду надійшли
матеріали справи № 44/621-б.

Колегія суддів, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників скаржника та
ліквідатора, вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство) в
редакції чинній станом на 04.11.2012
визначено, що кредитор - юридична або
фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника. Конкурсні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство та вимоги яких
не забезпечені заставою майна
боржника. Поточні кредитори - кредитори
за вимогами до боржника, які виникли
після порушення провадження у справі
про банкрутство.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 51 Закону про
банкрутство, якщо вартості майна
боржника - юридичної особи, щодо якого
прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язані
звернутися в господарський суд із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи (ч. 1).

За результатами розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора, здійснює
офіційне оприлюднення ухвали про
визнання боржника, який ліквідується,
банкрутом. Обов'язки ліквідатора
можуть бути покладені на голову
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
незалежно від наявності в нього
ліцензії (ч. 2).

Кредитори мають право заявити свої
претензії до боржника, який
ліквідується, в місячний строк з дня
офіційного оприлюднення ухвали про
визнання боржника, який ліквідується,
банкрутом (ч. 3).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону про
банкрутство, вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, - не
розглядаються і вважаються погашеними,
про що господарський суд зазначає в
ухвалі, якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
ліквідатор Державної спеціальної
(воєнізованої) аварійно-рятувальної
служби Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій (далі - Служба,
боржник) звернувся до суду з заявою про
порушення справи про банкрутство
Служби у зв'язку з її неспроможністю
сплатити кредиторську заборгованість
на стадії ліквідації перед бюджетами
та державними цільовими фондами у
зв'язку з недостатністю майна.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.09.2009 порушено провадження у
справі № 44/621-б про банкрутство Служби.

Постановою Господарського суду міста
Києва від 08.12.2009 у справі № 44/621-б
визнано банкрутом Державну спеціальну
(воєнізовану) аварійно-рятувальну
служби Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій (01032 м. Київ, вул.
Вокзальна, б. 7, );
припинено процедуру розпорядження
майном; відкрито ліквідаційну
процедуру; задоволено клопотання та
призначити ліквідатором голову
ліквідаційної комісії банкрута
Доманицького Володимира Миколайовича;
зобов'язано ліквідатора у п'ятиденний
строк з дня прийняття постанови про
визнання боржника банкрутом подати до
офіційних друкованих органів
оголошення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури з метою виявлення,
встановлення кредиторів боржника, що
ліквідується власником та
повідомлення їх (кредиторів) про
визнання зазначеного боржника
банкрутом.

Як вбачається з матеріалів справи,
оголошення про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури опубліковано в газеті Голос
України № 249 (4749) від 30.12.2009.

Колегія суддів відзначає, що
тридцятиденний строк встановлений ч. 3
ст. 51 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" для виявлення
кредиторів боржника закінчився 29.01.2010.

Як підтверджується матеріалами справи,
24.03.2010 Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва звернулось до суду та
ліквідатора із заявою про визнання
поточним кредитором з грошовими
вимогами у розмірі 439261,09 грн. (т. 1 а.с.
161-163).

Кредиторські вимоги обґрунтовані
наявністю заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на суму 222944,09 грн. за період
з грудня 2005 р. (частково) по червень 2006 р.
згідно акту перевірки № 1670 від 18.09.2007.
За несвоєчасну сплату страхових
внесків були застосовані санкції у
вигляді штрафів та пені за рішенням №
890 від 27.10.2001 (штраф - 50388,33 грн., пеня -
10582,01 грн.) та за рішенням № 842 від 04.06.2006
(штраф - 112369,70 грн., пеня - 26108,62 грн.). Крім
того, за організацією рахується
заборгованість по відшкодуванню
пільгової пенсії список № 1 на суму
16868,34 грн.

Враховуючи, що вказані кредиторські
вимоги виникли до дня порушення
провадження у даній справі про
банкрутство, а саме до 11.09.2009, такі
вимоги є конкурсними за визначенням ст.
1 Закону про банкрутство.

У зв'язку з тим, що ліквідатор не надав
відповіді за результатами розгляду
поданої заяви з вимогами до боржника,
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
звернулось до суду зі скаргою на дії
ліквідатора від 17.09.2010 № 8451/07 (т. 1 а.с.
224-225).

Згідно частини третьої статті 51 Закону
про банкрутство, кредитори мають право
заявити свої претензії до боржника,
який ліквідується, в місячний строк з
дня офіційного оприлюднення ухвали про
визнання боржника, який ліквідується,
банкрутом.

Частиною 5 статті 31 Закону про
банкрутство встановлено, що вимоги
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, не
розглядаються і вважаються погашеними.

Отже, Закон про банкрутство пов'язує з
пропуском конкурсними кредиторами
строку, встановленого для подання ними
заяв, припинення їх права вимоги до
боржника.

Розглянувши подану заяву, колегією
суддів встановлено, що Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
звернулось до суду із заявою - 24.03.2010, в
той час як оголошення про визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури було
опубліковано 30.12.2009.

Тобто, звертаючись до господарського
суду із кредиторськими вимогами до
боржника Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва пропустило встановлений Законом
про банкрутство процесуальний строк,
який є присічним, тобто таким, що
поновленню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про залишення без розгляду
заяви Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва про визнання кредитором боржника
у зв'язку з пропуском 30-денного строку
на їх заявлення.

Враховуючи викладене вище,
безпідставними є доводи скарги на дії
ліквідатора щодо обов'язкового
включення заявлених вимог у реєстр
вимог кредиторів до другої черги
задоволення.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо обізнаності
ліквідатора про наявність
кредиторської заборгованості перед
Управлінням Пенсійного фонду до
визнання боржника банкрутом, оскільки,
з моменту звернення ліквідатора до
суду із заявою про визнання боржника
банкрутом подальша ліквідаційна
процедура боржника здійснювалась у
відповідності до вимого Закону про
банкрутство. Тобто, кредитори
зобов'язані звернутись із відповідними
заявами до суду у встановлений законом
строк, при цьому ліквідатора було
призначено у даній справі постановою
від 08.12.2009, а скаржник звернувся із
відповідною заявою лише у березні 2010
року.

Доказів на підтвердження звернення із
відповідною заявою після порушення
провадження у даній справі та до
визнання боржника банкрутом
скаржником не надано.

Неспроможними також є доводи скарги
про те, що ліквідатором не було
враховано при поданні оголошення, що на
обліку в Управлінні був зареєстрований
структурний підрозділ боржника
(Центральний регіональний
аварійно-рятувальний загін), який є
боржником перед Управлінням.

Разом з тим, згідно поданих до
матеріалів справи документів
вбачається, що на обліку в Управлінні
знаходився боржник в особі його
структурного підрозділу, який
обліковувався за кодом ,
тобто за кодом боржника. Тобто,
скаржник не був позбавлений права на
звернення із відповідною заявою у
місячний строк із дня опублікування
оголошення про визнання боржника
банкрутом.

Також колегією суддів визнаються
помилковими доводи скаржника щодо
безпідставного застосування до
спірних правовідносин ст. 51 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Так, відповідно до наказу МНС України №
527 від 16.07.2008, припинено діяльність
Державної спеціальної (воєнізованої)
аварійно-рятувальної служби МНС
України та створено ліквідаційну
комісію, головою якої призначено Лябах
О.О.

Згідно ч. 4 ст. 51 Закону про банкрутство,
у разі, якщо справу про банкрутство
порушено за заявою власника майна
боржника (уповноваженої ним особи), яка
подана до створення ліквідаційної
комісії (призначення ліквідатора),
розгляд справи про банкрутство
здійснюється без урахування
особливостей, передбачених цією
статтею.

Враховуючи, що ліквідаційна комісія
була створена до порушення провадження
за заявою її голови, застосування ч. 4
ст. 51 Закону про банкрутство у даній
справі про банкрутство боржника є
безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала
Господарського суду міста Києва від
12.02.2014 відповідає фактичним обставинам
та матеріалам справи, прийнята з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для її скасування або зміни не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 у справі № 44/621-б
залишити без змін.

Головуючий суддя
С.В. Сотніков

Судді
В.О. Пантелієнко

Т.І. Разіна