ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

17 квітня 2014 року
Справа № 913/495/14

Провадження №2/913/495/14

За позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аквавит», м.
Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Луганськ

про стягнення 3802 грн. 56 коп.

Суддя Седляр О.О.

Секретар судового засідання Чех Т.М.

у засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи: позивачем
заявлена вимога про стягнення з
відповідача боргу в сумі 3419 грн. 94 коп.,
інфляційні нарахування в сумі 10 грн. 26
коп., 3% річних в сумі 68 грн. 59 коп., пеню в
сумі 303 грн. 77 коп.

Відповідач відзив на позовну
заяву не надав, у судове засідання не
прибув, але належним чином був
повідомлений про відкладення розгляду
справи, що підтверджено поштовими
відправленнями рекомендованої
кореспонденції суду, надісланої на
його адресу.

Неприбуття у судове засідання
відповідача, який був належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки господарським судом
виконаний обов'язок щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення судом певних процесуальних
дій.

Розглянувши матеріали справи,
надані докази, суд встановив такі
фактичні обставини.

Між сторонами у справі,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аквавит»
(Постачальником) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупцем)
укладений договір поставки від 30.04.2013 №
190 МП (далі - Договір) .

Відповідно до п.1.1 Договору
сторони домовились, що Постачальник
(позивач у справі) зобов'язався
передати у власність Покупця
(відповідач у справі), а останній
прийняти та оплатити на умовах і у
порядку, визначених договором товар в
асортименті, кількості та за цінами,
вказаними у накладних, як є невід'ємною
частиною договору.

На виконання даних умов позивач
поставив відповідачеві товар згідно
видаткової накладної від 07.05.2013 № 747 за
довіреністю від 01.05.2013 б/н на ім'я
Велігура О.І. (а.с. 18) на загальну суму 7909
грн. 68 коп. (а.с. 17) .

Відповідно до умов п. 4.2 Договору
сторони домовились, що розрахунки за
кожну партію товару здійснюються у
безготівковому порядку протягом 30
календарних днів з моменту отримання
товару від Постачальника.

Враховуючи те, що відповідач
здійснив повернення товару на
загальну суму 4 489 грн. 74 коп., що
підтверджено видатковою накладною від
21.06.2013 № 9386, за ним склалась
заборгованість у сумі 3 419 грн. 94 коп..,
яку позивач просить стягнути на свою
користь.

Крім того, у відповідності з п. 6.6
Договору та вимог ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань нараховані відповідачеві
пеня у сумі 303 грн. 77 коп., 3% річних у сумі
68 грн. 59 коп., інфляційні нарахування у
сумі 10 грн. 26 коп., які він теж просить
стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач відзив на позов не
надав у засідання суду не прибув.

Оцінивши доводи позивача у їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
позивача обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню частково
виходячи з наступного.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічна за
змістом норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинно
виконуватися у встановлений строк.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського
кодексу України передбачено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Факт наявності заборгованості
відповідача за укладеним з позивачем
договором підтверджений матеріалами
справи, її фактичними обставинами та
відповідачем належним чином не
спростований.

Листом від 18.03.2014 позивач
повідомив про часткову оплату
відповідачем заборгованості у сумі 960
грн., що підтверджено платіжною
квитанцією № 15 від 28.02.2014 та повернення
товару у сумі 900 грн. 72 коп., що
підтверджено накладною від 05.03.2014 № 20790
грн., а загалом сума склала 1860 грн. 72
коп., а тому відповідно до вимог п.1.1 ст.
80 Господарського процесуального
кодексу України у відношенні даної
суми провадження у справі слід
припинити , з віднесенням витрат зі
сплати судового збору у цієї частині
позовних вимог на відповідача,
оскільки заборгованість була погашена
після порушення провадження у справі.

З урахуванням викладеного вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 1 559 грн. 22 коп., є
обґрунтованою та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Нараховані та заявлені до
стягнення з відповідача 3% річних за
період з 07.06.2013 по 05.02.2014 у
розмірі 68 грн. 59 коп. (а.с. 8) та
інфляційні нарахування з червня 2013 по
грудень 2013 року у сумі 10 грн. 26 коп. (а.с.
9) є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, виходячі з наступного.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного
кодексу України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо розмір
процентів не встановлено договором або
законом.

Щодо стягнення з відповідача пені
за період з 07.06.2013 по 05.02.2014 у сумі 303 грн.
77 коп., то слід зазначити наступне, що
відповідно до п.6.6 Договору сторони
домовились, що у випадку порушення
Покупцем строків, визначених п.4.2
Договору, Покупець оплачує
Постачальнику неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
простроченої суми за кожен день
прострочення. Сторони домовились про
те, що неустойка за порушення Покупцем
строків, вказаних в п.4.2 Договору
нараховується та сплачується за весь
період невиконання або неналежного
виконання Покупцем своїх зобов'язань
включаючи день повного розрахунку за
поставлений товар. А тому пеня у сумі 303
грн. 77 коп. нарахована відповідачем
обґрунтовано та відповідає умовам
укладеного сторонами договору.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково у
частині стягнення з відповідача суми
заборгованості 1559 грн. 22 коп., пені у
сумі 303 грн. 77 коп., 3% річних у сумі 68 грн.
59 коп., інфляційних нарахувань у сумі 10
грн. 26 коп. з віднесенням судових
витрат на відповідача на підставі
приписів ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні відповідно
до умов ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, п.1.1 ст. 80,
ст.ст. 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
суд -

в и р
і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідент. код
НОМЕР_1 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аквавит»,
49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,
буд. 1 , ідент. код 36841030 заборгованість у
сумі 1559 грн. 22 коп., пеню у сумі 303 грн. 77
коп., 3% річних у сумі 68 грн. 59 коп.,
інфляційні нарахування у сумі 10 грн. 26
коп. та витрати зі сплати судового
збору у сумі 1827 грн. 00 коп., видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

3. У відношення суми
заборгованості у розмірі 1860 грн. 72 коп.
провадження у справі припинити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Дата підписання - 22.04.2014.

Суддя
О.О. Седляр