ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

22 квітня 2014 року
Справа № 913/798/14

Провадження № 30/913/798/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАВІГАТОР", м. Київ

до відповідача Сєвєродонецької
міської ради, м. Сєвєродонецьк
Луганської області

про стягнення 69000 грн. 88 коп.

Суддя Голенко І.П.

Секретар судового засідання: Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "НАВІГАТОР"
звернулось до господарського суду
Луганської області з позовом до
Сєвєродонецької міської ради про
стягнення 69000 грн. 88 коп., а саме:
основного боргу у розмірі 65777 грн. 88
коп., пені у розмірі 2236 грн. 45 коп.,
інфляційних втрат у розмірі 527 грн. 01
коп., 3% річних у розмірі 459 грн. 54 коп. за
договором про закупівлю товарів № 76
від 18.11.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом
невиконання відповідачем договірних
зобов'язань в частині оплати
поставленого товару.

У судове засідання позивач не прибув,
але через канцелярію суду було надано
клопотання про розгляд справи без
участі його представника, що судом
задовольняється, та заяву про
уточнення позовних вимог б/н від 18.04.2014,
якою просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість у розмірі 65777 грн. 88 коп.,
пеню у розмірі 2225 грн. 63 коп., інфляційні
втрати у розмірі 526 грн. 22 коп., 3% річних
у розмірі 459 грн. 54 коп.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі зменшити (збільшити) розмір
позовних вимог.

Вказана заява, яка подана позивачем з
дотриманням правил вчинення
відповідної процесуальної дії,
приймається судом до розгляду як заява
про зменшення розміру позовних вимог.

Таким чином, новою ціною позову є 68989
грн. 27 коп. Позовними вимогами слід
вважати заборгованість у розмірі 65777
грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 459 грн. 54
коп., пеня у розмірі 2225 грн. 63 коп. та
інфляційні витрати у розмірі 526 грн. 22
коп. Саме ці вимоги розглядаються
судом.

Повноважний та компетентний
представник відповідача у судові
засідання не з'являвся, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце проведення судових засідань, про
що свідчать наявні у справі
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №
18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (зі змінами) у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд розглядає справу
за наявними матеріалами, враховуючи
наступне: сторони належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
розгляду цієї справи; будь-яких
клопотань про відкладення розгляду
справи від позивача та відповідача не
надходило; явка сторін не була
визначена судом обов'язковою;
нез'явлення сторін у засідання не
перешкоджає вирішенню цього спору.

Відповідач не надав до матеріалів
справи відзиву на позовну заяву та інші
витребувані судом документи, що не є
перешкодою для розгляду справи за
наявними в ній матеріалами згідно зі
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши обставини справи, надані
докази, суд встановив такі фактичні
обставини.

18.11.2013 між сторонами у справі було
укладено договір № 76 про закупівлю
товарів, за умовами якого учасник
(позивач) зобов'язався у 2013 році
поставити замовникові (відповідачу)
машини обчислювальні, частини та
приладдя до них (код 26.20.1 ДК 016:2010 -
персональні комп'ютери), в подальшому
товар, а замовник - прийняти і своєчасно
здійснити його оплату.

Найменування, ціна та кількість товару
зазначені у специфікації, яка є
невід'ємною частиною договору. Сума
договору становить 65777 грн. 88 коп. (п. п.
1.2 п. 1, п. п. 3.1 п. 3 договору).

Згідно з п. п. 4.1 п. 4 договору розрахунки
за поставлені товари здійснюються на
підставі видаткових накладних шляхом
перерахування грошових коштів
платіжним дорученням на розрахунковий
рахунок учасника, вказаний в цьому
договорі, у термін до 30 календарних
днів з моменту отримання товару.

Підпунктом 7.3 пункту 7 договору
передбачено, що у разі порушення
строків оплати замовник сплачує
учаснику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
поставленого товару за кожен день
затримки платежу.

Згідно з умовами договору між
позивачем та відповідачем було
підписано Специфікацію (а. с. 13).

На виконання умов договору позивачем
поставлено відповідачу обумовлений
договором товар на загальну суму 65777
грн. 88 коп., про що свідчить накладна №
4702 від 26.11.2013, яка належним чином
підписана повноважними представниками
сторін без будь-яких заперечень (а. с.
14-15).

Позивачем виставлений рахунок -
фактура № 4955664 від 22.11.2013 на суму 65777
грн. 88 коп., який відповідачем не
оплачений у повному обсязі.

За таких обставин, позивач звернувся до
господарського суду Луганської
області з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані сторонами
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України договір є однією з підстав
виникнення зобов'язань. В силу ст. 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства.
Вказана норма за своїм змістом
кореспондується з приписами п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму (п.
1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1 ст. 691 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами підтверджено факт
виконання позивачем договірних
зобов'язань стосовно поставки товару
на загальну суму 65777 грн. 88 коп., про що
свідчать накладна № 4702 від 26 листопада
2013 року, яка належним чином підписана
повноважними особами, що відповідачем
документально не спростовано.

Відповідач в порушення умов договору
не оплатив отриманий товар.

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачем складає 65777 грн. 88 коп.
Доказів погашення заборгованості
сторонами до матеріалів справи не
надано.

З урахуванням викладеного, вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 65777 грн. 88 коп.
є обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання, настають наслідки,
передбачені договором або законом, в
тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що у разі
порушення учасником господарських
відносин правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання, він
зобов'язаний сплатити штрафні санкції
у вигляді грошової суми (неустойка,
пеня, штраф).

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Позивач на підставі п. п. 7.3 п. 7 договору
нарахував та заявив до стягнення з
відповідача пеню у розмірі 2225 грн. 63
коп. за період з 27.12.2013 по 31.03.2014 згідно з
розрахунком, який наведений у заяві про
уточнення позовних вимог б/н від 18.04.2014.

Перевіривши розрахунок пені, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
заявленої до стягнення суми пені у
розмірі 2225 грн. 63 коп. за вказаний
позивачем період.

Пункт 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач нарахував та заявив до
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 459 грн. 54 коп. за
період з 27.12.2013 по 21.03.2014 згідно з
розрахунком, який наведений у заяві про
уточнення позовних вимог б/н від 18.04.2014.

Перевіривши розрахунок 3% річних за
вказаний позивачем період, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявленої суми за відповідний період.

Крім того, позивачем нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
інфляційні втрати у розмірі 526 грн. 22
коп. за період з 27.12.2013 по 21.03.2014 згідно з
розрахунком, який наведений у заяві про
уточнення позовних вимог б/н від 18.04.2014.

За розрахунком суду розмір інфляційних
втрат за вказаний період, враховуючи
лист Верховного суду України № 63-97р від
03.04.97 Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ, складає 1985 грн.
72 коп. В той же час, позивачем не було
збільшено цю вимогу у встановленому
законом порядку, зокрема, шляхом
подання заяви про збільшення розміру
позовних вимог.

Отже, суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявленої суми за
відповідний період.

Відповідачем ні яким чином не
спростовано позовні вимоги.

Докази оплати заявлених до стягнення
грошових коштів в матеріалах справи
відсутні та сторонами не надано.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, з відповідача
на користь позивача слід стягнути суму
заборгованості у розмірі 65777 грн. 88
коп., пеню у розмірі 2225 грн. 63 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 526 грн. 22
коп., 3% річних у розмірі 459 грн. 54 коп. (з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог).

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір слід покласти на
відповідача.

Питання про повернення судового збору
у разі подання заяви про зменшення
розміру позовних вимог судом не
вирішується, оскільки під час
звернення позивача до господарського
суду з позовною заявою майнового
характеру до Державного бюджету
України було сплачено судовий збір за
мінімальною ставкою, встановленою
Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2.Стягнути з Сєвєродонецької міської
ради, м. Сєвєродонецьк Луганської
області, вул. Леніна, буд. 32, код 26204220, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАВІГАТОР", м. Київ,
вул. Кирило-Мефодіївська, буд. 14/2, код
23704614, заборгованість у розмірі 65777 грн.
88 коп., пеню у розмірі 2225 грн. 63 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 526 грн. 22
коп., 3% річних у розмірі 459 грн. 54 коп.,
судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп.,
видати позивачу наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення складено та
підписано - 23.04.2014

Суддя
І.П. Голенко