ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

18 квітня 2014 року
Справа № 913/455/14

Провадження №19пд/913/455/14

За позовом Обласного комунального
підприємства "Компанія "Луганськвода" в
особі відокремленого підрозділу
"Південне управління обласного
комунального підприємства "Компанія
"Луганськвода", м.Луганськ

до відповідача Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго", м.Луганськ

про врегулювання розбіжностей, які
виникли при укладенні договору на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення № 7/1
від 10.01.2014

Суддя господарського суду Луганської
області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Дрожанова
О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Спрожецька А.Ш. -
юрисконсульт юридичного відділу,
довіреність № 431 від 21.10.2013;

від відповідача - Рисістих І.А. -
начальник юридичного відділу,
довіреність № 4-д від 09.01.2013; Балалаєва
Н.Г. - представник, довіреність № 120-д
від 20.11.2013.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено вимогу про
врегулювання розбіжностей, які виникли
при укладенні договору на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення від 10.01.2014 № 7/1, а саме
прийняти у редакції позивача:

- п.3.1 договору: "Виробник" через системи
комунального водопостачання надає
питну воду "Споживачу" в обсягах,
вказаних в п.5 Паспорту водного
господарства (далі - Додаток 1), який є
невід'ємною частиною договору, до точки
підключення мереж "Споживача". Точка
розподілу, у якої відбувається
передача води - точка підключення мереж
"Споживача" до системи водопостачання
"Виробника", яка зазначена у п.1.6 Додатку
1 та на схемі (генплані) (розділ 2 Додатку
1). Відповідно до проектної
документації, розробленої
спеціалізованою організацією та
технічних умов "Виробника", "Споживач" у
точці підключення установлює (за свій
рахунок) прилад обліку використаної
води. Без виконання цієї умови
підключатися до мереж виробника
"Споживачу" забороняється";

- п.4.4 договору: "Каналізаційні випуски
стічних вод "Споживача" повинні бути
обладнані запірними пристроями. У разі
їх відсутності "Споживач" в узгоджені з
"Виробником" строки зобов'язаний
виконати роботи з обладнання випусків
пристроями, що дозволяють припинити
приймання стічних вод у мережу
водовідведення "Виробника" та
здійснювати відбір проб";

- пункт 7.11 договору: "У разі відсутності
засобів обліку стічних вод, їх облік
здійснюється по кількості води,
наданої "Споживачу" з мереж
водопостачання (у т.ч. гарячого) та
інших джерел.

Порядок визначення об'ємів стічних вод,
які потрапляють з інших джерел:

- у випадку, якщо об'єм стічних вод
відрізняється від об'єму
водоспоживання у зв'язку з наявністю у
"Споживача" власних джерел
водоспоживання, їх облік здійснюється
за показаннями приладів обліку,
встановлених на водозаборах
"Споживача", а при їх відсутності - за
паспортною продуктивністю насосів на
водозаборах "Споживача";

- у випадку, якщо об'єм стічних вод
відрізняється від об'єму
водоспоживання у зв'язку з
неорганізованим потраплянням стічних
вод, що утворюється внаслідок
випадання атмосферних опадів,
сніготанення та здійснення
поливально-мийних робіт під час
прибирання територій, в мережі
водовідведення в мережі
водовідведення "Споживача" або через
дощозбірники і колодязі на мережах
водовідведення, які розташовані на
території "Споживача", у мережі
водовідведення "Виробника", як при
загальносплавній, так і при роздільній
системі водовідведення, їх об'єм
визначається за формулою, встановленою
пунктами 4.10.- 4.13. Правил користування;

- якщо "Споживач" має власні водозабори
і у визначений строк не надіслав
"Виробнику" даних про обсяги скиду
стічних вод до мереж водовідведення за
попередній місяць або надіслав
недостовірні дані щодо обсягів скиду,
"Виробник", відповідно до умов договору
здійснює розрахунок оплати за скид
стічних вод за розрахунками
попереднього місяця або за пропускною
спроможністю відповідних мереж
"Споживача". При цьому "Виробник" має
право зробити перерахунок за період
подання "Споживачем" недостовірних
даних в межах строку позовної давності;

- при наявності у "Споживача" гарячого
водопостачання, облік стічних вод
гарячої води визначається
встановленими "Споживачем" засобами
вимірювальної техніки, які занесені до
Державного реєстру та пройшли державну
метрологічну атестацію. У разі
відсутності приладу обліку гарячої
води, або у разі порушення строків його
державної повірки, обсяг стоків
гарячої води визначається згідно
розрахунку, наведеному у Додатку 1 до
договору".

- пункт 7.13 договору: "У разі, коли питна
вода входить до складу продукції
"Споживача" і згодом не потрапляє до
централізованих мереж водовідведення,
обсяг стічних вод визначається за
різницею обсягу води, одержаної
"Споживачем" з усіх видів джерел (у т.ч.
гарячого водопостачання) і обсягу води,
що увійшла до складу продукції,
"Споживач" надає "Виробнику" відповідні
розрахунки, а також необхідні
підтверджуючі документи
(проектно-технічну документацію,
довідку про обсяги виробництва за
розрахунковий період та інше)".

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 14.02.2014 було
порушено провадження у справі та її
розгляд призначений на 03.03.2014.

Відповідач відзивом № б/н від 28.02.2014
вимоги позову відхилив та просив суд
прийняти спірні пункти договору в
редакції протоколу розбіжностей від
24.01.2014.

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 03.03.2014 була
оголошена перерва до 17.03.2014.

Позивач запереченням на відзив № 12/963
від 17.03.2014 відхилив доводи відповідача
та просив викласти спірні пункти
договору про надання послуг з
централізованого водопостачання від
10.01.2014 № 7/1 в його редакції.

Доповненням до відзиву б/н від 17.03.2014
відповідач додатково обґрунтував свою
редакцію спірних пунктів договору.

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 17.03.2014 була
оголошена перерва до 02.04.2014.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 02.04.2014 розгляд
справи відкладений на 14.04.2014.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 14.04.2014 було
продовжено строк розгляду справи до
29.04.2014 та її розгляд відкладений на
17.04.2014.

Додатковими поясненнями від 17.04.2014 №
12/1180 позивач додатково обґрунтував
свою редакцію пункту 7.11 договору в
частині визначення об'єму стічних вод.

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 17.04.2014 була
оголошена перерва до 18.04.2014.

У судовому засіданні 18.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство
"Компанія "Луганськвода" є монополістом
з надання послуг з водопостачання та
водовідведення фізичним та юридичним
особам м.Луганська та Луганської
області.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань) є, зокрема,
договір.

Відповідно до ч.3 ст.179 Господарського
кодексу України укладення
господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує
пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Пунктом 2.1 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила №
190) передбачено, що договірні
відносини щодо користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно
на договірних засадах відповідно до
Законів України "Про питну воду та
питне водопостачання" та "Про
житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
істотними умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг є: 1)
найменування сторін; 2) предмет
договору; 3) вичерпний перелік
житлово-комунальних послуг, тарифи та
їх складові на кожну з цих послуг,
загальна вартість послуг; 4) порядок
оплати за спожиті житлово-комунальні
послуги; 5) порядок перерахунків
розміру плати за житлово-комунальні
послуги в разі їх ненадання або
надання не в повному обсязі, зниження
їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7)
порядок контролю та звіту сторін; 8)
порядок вимірювання обсягів та
визначення якості наданих послуг; 9)
визначення точок розподілу, в яких
відбувається передача послуг від
виконавця/виробника споживачу; 10)
порядок обслуговування мереж та
розподіл повноважень щодо їх
експлуатації та відновлення (ремонту);
11) умови доступу в квартиру, будинок,
приміщення, на земельну ділянку для
усунення аварій, неполадок, огляду
мереж, зняття контрольних показників
засобів обліку; 12) порядок здійснення
ремонту; 13) відповідальність сторін та
штрафні санкції за невиконання умов
договору; 14) порядок вирішення спорів;
15) перелік форс-мажорних обставин; 16)
строк дії договору; 17) умови зміни,
пролонгації, припинення дії договору;
18) дата і місце укладення договору.

Загальний порядок укладення договорів
встановлений ст.181 Господарського
кодексу України та ст.638 Цивільного
кодексу України.

Дотримуючись вказаного порядку
позивач 14.01.2014 направив відповідачу два
проекти договору № 7/1 від 10.01.2014.

Відповідачем був підписаний договір з
протоколом розбіжностей (а.с.21-29), який
отриманий позивачем 29.01.2014.

Позивачем вказаний протокол
розбіжностей розглянутий та узгоджено
з відповідачем наступні пункти
договору - 2.1, 2.2, 2.4, 3.6, 4.1, 4.2, 4.3, 6.1, 7.1, 7.6,
8.3, 8.4, 9.1, 9.2, 10.3.

Між сторонами залишились
неврегульованими розбіжності відносно
редакції п.п.3.1, 4.4, 7.11, 7.13 договору.

В протоколі розбіжностей відповідач
пропонував наступне, а саме:

- п.3.1 договору викласти в наступній
редакції: "Виробник" через системи
комунального водопостачання надає
питну воду "Споживачу" в обсягах,
вказаних в п.5 Паспорту водного
господарства (далі - Додаток 1), який є
невід'ємною частиною договору, до точки
підключення мереж "Споживача". Точка
розподілу мереж - зовнішня стіна
будівлі "Споживача", яка зазначена у п.1.6
Додатку 1 та на схемі (генплані) (розділ 2
Додатку 1). Відповідно до проектної
документації, розробленої
спеціалізованою організацією та
технічних умов "Виробника", "Споживач"
за свій рахунок установлює прилад
обліку використаної води в
приміщеннях, розташованих за
зовнішньою стіною будівлі в місці
входу водопровідного вводу. Без
виконання цієї умови підключатися до
мереж виробника "Споживачу"
забороняється";

- з тексту договору п.4.4 виключити;

- з тексту п.7.11 договору виключити
абзаци 1, 4 та 6;

- п.7.13 договору викласти в наступній
редакції: "У разі відсутності засобів
обліку стічних вод або у разі, коли
питна вода входить до складу продукції
"Споживача" і згодом не потрапляє до
централізованих мереж водовідведення,
обсяг стічних вод визначається за
різницею обсягу води, одержаної
"Споживачем" з усіх видів джерел, і
обсягу води, що увійшла до складу
продукції. Об'єм стічних вод, які
надходять від "Споживача"
встановлюється кількістю спожитої
води, відповідно до показників приладу
обліку води за виключенням витрат води
на підживлення системи
теплопостачання та кількості води
витраченої на гаряче водопостачання'.

Позивач не погодився з пропозицією
відповідача та, враховуючи приписи
ст.187 Господарського кодексу України, у
двадцятиденний строк з моменту
отримання протоколу розбіжностей
звернувся до суду з даним позовом.

Пункт 3.1 договору підлягає викладенню в
редакції відповідача: "Виробник" через
системи комунального водопостачання
надає питну воду "Споживачу" в обсягах,
вказаних в п.5 Паспорту водного
господарства (далі - Додаток 1), який є
невід'ємною частиною договору, до точки
підключення мереж "Споживача". Точка
розподілу мереж - зовнішня стіна
будівлі "Споживача", яка зазначена у п.1.6
Додатку 1 та на схемі (генплані) (розділ 2
Додатку 1). Відповідно до проектної
документації, розробленої
спеціалізованою організацією та
технічних умов "Виробника", "Споживач"
за свій рахунок установлює прилад
обліку використаної води в
приміщеннях, розташованих за
зовнішньою стіною будівлі в місці
входу водопровідного вводу. Без
виконання цієї умови підключатися до
мереж виробника "Споживачу"
забороняється", враховуючи наступне.

В ст.1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" дається
визначення точки розподілу - місце
передачі послуги від однієї особи до
іншої, облаштоване засобами обліку та
регулювання.

В п.1.2 Правил № 190 дається визначення
межі балансової належності - лінія
розподілу елементів систем
водопостачання та водовідведення і
споруд на них між власниками або
користувачами та виробника послуг
централізованого водопостачання
та водовідведення - суб'єкт
господарювання, що виробляє або
створює послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення (далі
- виробник).

Пунктом 1.7 Правил № 190 передбачено, що
водопровідні вводи до теплових
пунктів (далі - ТП), котелень, окремо
побудованих насосних станцій для
підвищення тиску, а також розподільчі
мережі від цих об'єктів експлуатують
підприємства, на балансі яких
перебувають ці об'єкти. Водопровідні
вводи до об'єктів, що належать до
комунальної власності територіальної
громади, та розподільчі мережі
холодного водопостачання від них до
зовнішнього зрізу будівель
експлуатують виробники. Експлуатацію
мереж холодного водопостачання в
межах ТП та котелень здійснюють
організації, на балансі (в управлінні)
яких вони перебувають.

В даному випадку відповідач - Луганське
міське комунальне підприємство
"Луганськтеплокомуненерго", згідно
довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18233491 є комунальним
підприємством.

Враховуючи викладене, суд вважає
необґрунтованими доводи позивача про
те, що водопровідний ввід від точки
підключення до зовнішньої стіни
будівлі не знаходяться на його балансі,
оскільки саме позивач як виробник
повинен експлуатувати водопровідні
вводи до об'єктів відповідача.

Відносно п.4.4 договору суд зазначає
наступне.

Згідно до п.4.1 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 № 190 для приєднання
до систем централізованого
водопостачання та водовідведення
замовнику таких послуг надаються
технічні умови. Форма технічних умов
наведена в додатку 1 до цих Правил. Для
одержання технічних умов замовник
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
подає до виробника таких послуг: заяву;
опитувальний лист за формою згідно з
додатком 2; ситуаційний план з
визначенням місця розташування
земельної ділянки на відповідній
території. Технічні умови мають
містити графічний матеріал із
нанесенням відповідних інженерних
мереж та місць приєднання до них
об'єкта будівництва. Виробник послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення видає замовнику
технічні умови згідно з поданою заявою
протягом десяти робочих днів з дня
реєстрації відповідної заяви з
урахуванням потужностей споруд та
пропускної спроможності мереж систем
централізованого водопостачання та
водовідведення, із зазначенням умов
для проектування вводу: місця
приєднання, місця розташування
водомірного вузла, умов для
влаштування проміжного резервуара і
насосів - підвищувачів тиску.

Судом враховується, що відповідачу вже
раніше 17.01.2004 та 28.12.2010 були видані
технічні умови № 5-А ( а.с.79) та № 158
відповідно (а.с.77-78), і що приписами п.4.1
Правил користування передбачена
видача технічних умов тільки один раз
при підключенні до систем
централізованого водопостачання та
водовідведення.

Оскільки в розділі вказаних технічних
умов по водовідведенню були відсутні
вимоги щодо встановлення запірних
пристроїв по стокам, тому у позивача
відсутні підстави вимагати від
відповідача їх встановлення при
укладенні договору № 7/1 від 10.01.2014.

Таким чином, зазначений пункт договору
(4.4) слід виключити з тесту договору, як
те пропонує відповідач.

Пункт 7.11 договору слід викласти в
наступній редакції: "У разі відсутності
засобів обліку стічних вод, їх облік
здійснюється по кількості води,
наданої "Споживачу" з мереж
водопостачання та інших джерел.

Порядок визначення об'ємів стічних вод,
які потрапляють з інших джерел:

- у випадку, якщо об'єм стічних вод
відрізняється від об'єму
водоспоживання у зв'язку з наявністю у
"Споживача" власних джерел
водоспоживання, їх облік здійснюється
за показаннями приладів обліку,
встановлених на водозаборах
"Споживача", а при їх відсутності - за
паспортною продуктивністю насосів на
водозаборах "Споживача";

- якщо "Споживач" має власні водозабори
і у визначений строк не надіслав
"Виробнику" даних про обсяги скиду
стічних вод до мереж водовідведення за
попередній місяць або надіслав
недостовірні дані щодо обсягів скиду,
"Виробник", відповідно до умов договору
здійснює розрахунок оплати за скид
стічних вод за розрахунками
попереднього місяця або за пропускною
спроможністю відповідних мереж
"Споживача", виключивши з нього абзаци 4
та 6, враховуючи наступне.

Відповідно до п.3.14 Правил № 190 у разі
відсутності у споживача засобів
обліку на каналізаційних випусках
кількість стічних вод визначається
за кількістю води, що надходить з
мереж централізованого
водопостачання та з інших джерел.

Пункти 4.10-4.13 Правил № 190, на які позивач
посилається в обґрунтування редакції
вказаного пункту договору, знаходяться
у розділі IV цих Правил "Приєднання
об'єктів до систем централізованого
питного водопостачання та
водовідведення і визначають алгоритм
об'єму поверхневих стічних вод, для
застосування цих даних при приєднанні
споживачів до систем централізованого
водопостачання та водовідведення,
зокрема, для визначення потужностей
споруд та пропускної спроможності
мереж каналізації, що необхідно при
проектуванні та будівництві
відповідних об'єктів.

Разом з цим, розділом V зазначених
Правил користування, який має назву
"Система обліку водопостачання та
водовідведення" регулюються питання,
пов'язані з обліком, в тому числі
прийнятих стоків.

Згідно п.5.1 Правил користування облік
відпущеної питної води та прийнятих
стоків здійснюється виробником і
споживачами засобами вимірювальної
техніки, які занесені до Державного
реєстру або пройшли державну
метрологічну атестацію.

У разі відсутності у споживача засобу
обліку або неможливості виконати
ремонт існуючого виробник має право
зобов'язати споживача встановити або
замінити засіб обліку у визначений ним
термін відповідно до умов договору (п.
5.9 Правил користування).

Відповідно до п. 5.29. Правил
користування у разі відсутності
засобів обліку стічних вод їх облік
здійснюється такими методами:

1) за допомогою засобів обліку на
водозаборах;

2) за паспортною продуктивністю насосів
на водозаборах;

3)за паспортним дебітом усіх свердловин
та проектною потужністю поверхневого
водозабору;

4) на підставі витрат води на
технологічні потреби;

5) на підставі замірів кількості
стічних вод, що надходять до мереж
водовідведення.

Метод визначення кількості стічних вод
встановлюється виробниками.

Якщо кількість стічних вод
визначається одним із методів,
зазначених у цьому пункті Правил, що
зафіксовано договором або
двостороннім актом між виробником та
споживачем на обумовлений термін, то
споживач протягом цього терміну може
не надавати виробнику таких даних.

Таким чином, запропонований позивачем
у спірному пункті договору порядок
розрахунку об'ємів поверхневих стічних
вод (згідно пунктів 4.10. - 4.13. Правил
користування) не може застосовуватися
у даному випадку, так як пункти 4.10. - 4.13.
Правил користування застосовуються
при приєднанні споживачів до систем
централізованого водопостачання та
водовідведення, для визначення
потужностей споруд та пропускної
спроможності мереж каналізації, що
необхідно при проектуванні та
будівництві відповідних об'єктів.

Також згідно ст.1 Закону України "Про
теплопостачання", теплоносієм є рідка
або газоподібна речовина, що циркулює у
трубах або каналах і передає теплову
енергію в системах теплопостачання,
опалення, вентиляції та технологічних
установках.

Технологічний процес централізованого
опалення - це закритий процес
циркуляції води в замкненому циклі.

Отже, вода яка використовується як
теплоносій в процесі теплопостачання
не входить до складу продукту, який
виробляє відповідач, - теплової
енергії, оскільки не споживається
кінцевими споживачами на відміну від
теплової енергії, а є лише речовиною за
допомогою якої здійснюється
транспортування теплової енергії до
споживача. Таким чином, не можна
вважати, що вона входить до складу
продукції відповідача.

Крім того, оскільки вода, яка циркулює в
системі опалення, не споживається, її
обсяг залишається не змінним (за
виключенням фактів крадіжки води з
системи опалення, звільнення системи
опалення від води для здійснення
ремонтних робіт, витікання води
внаслідок прориву труб системи
опалення, що не можна вважати
споживанням води споживачами, яким
постачається теплова енергія) отже, у
відповідача не має потреби поновлювати
її обсяг для цілей теплопостачання,
таким чином йому не здійснюється
водопостачання для таких потреб і,
відповідно, не збільшується кількість
стічних вод, яка визначається за
кількістю води, що надходить з мереж
централізованого водопостачання.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Вищого господарського суду
України від 01.09.2009 у справі № 14/35пд та
від 31.01.2011 № 9/2пд.

Пункт 7.13 договору суд вважає
необхідним виключити з тексту
договору, оскільки, як вже зазначалось
вище, не можна вважати, що вода входить
до складу продукції відповідача, а
порядок визначення обсягу стічних вод
викладений в п.7.11 договору.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Судовий збір покладається на сторони
порівну, згідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Обласного комунального
підприємства "Компанія "Луганськвода" в
особі відокремленого підрозділу
"Південне управління обласного
комунального підприємства "Компанія
"Луганськвода" до Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго" задовольнити
частково.

2. Врегулювати розбіжності, які виникли
між Обласним комунальним
підприємством "Компанія "Луганськвода"
в особі відокремленого підрозділу
"Південне управління обласного
комунального підприємства "Компанія
"Луганськвода" та Луганським міським
комунальним підприємством
"Теплокомуненерго" при укладенні
договору на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення від
10.01.2014 № 7/1.

3. Пункт 3.1 договору викласти в редакції
відповідача: "Виробник" через системи
комунального водопостачання надає
питну воду "Споживачу" в обсягах,
вказаних в п.5 Паспорту водного
господарства (далі - Додаток 1), який є
невід'ємною частиною договору, до точки
підключення мереж "Споживача". Точка
розподілу мереж - зовнішня стіна
будівлі "Споживача", яка зазначена у п.1.6
Додатку 1 та на схемі (генплані) (розділ 2
Додатку 1). Відповідно до проектної
документації, розробленої
спеціалізованою організацією та
технічних умов "Виробника", "Споживач"
за свій рахунок установлює прилад
обліку використаної води в
приміщеннях, розташованих за
зовнішньою стіною будівлі в місці
входу водопровідного вводу. Без
виконання цієї умови підключатися до
мереж виробника "Споживачу"
забороняється".

4. Пункт 4.4 виключити з тексту договору.

5. Виключити з п.7.11 договору абзаци 4 і 6,
виклавши його в наступній редакції: "У
разі відсутності засобів обліку
стічних вод, їх облік здійснюється по
кількості води, наданої "Споживачу" з
мереж водопостачання та інших джерел.

Порядок визначення об'ємів стічних вод,
які потрапляють з інших джерел:

- у випадку, якщо об'єм стічних вод
відрізняється від об'єму
водоспоживання у зв'язку з наявністю у
"Споживача" власних джерел
водоспоживання, їх облік здійснюється
за показаннями приладів обліку,
встановлених на водозаборах
"Споживача", а при їх відсутності - за
паспортною продуктивністю насосів на
водозаборах "Споживача";

- якщо "Споживач" має власні водозабори
і у визначений строк не надіслав
"Виробнику" даних про обсяги скиду
стічних вод до мереж водовідведення за
попередній місяць або надіслав
недостовірні дані щодо обсягів скиду,
"Виробник", відповідно до умов договору
здійснює розрахунок оплати за скид
стічних вод за розрахунками
попереднього місяця або за пропускною
спроможністю відповідних мереж
"Споживача".

6. Пункт 7.13 виключити з тексту договору.

7. В решті позову відмовити.

8. Стягнути з Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго", вул.Куракіна, б.23а,
м.Луганськ, ідентифікаційний код 24047779,
на користь Обласного комунального
підприємства "Компанія "Луганськвода",
кв.Пролетаріату Донбасу, б.166,
м.Луганськ, ідентифікаційний код 32538783,
в особі відокремленого підрозділу
"Південне управління обласного
комунального підприємства "Компанія
"Луганськвода", вул.Ломоносова, б.96-а,
м.Луганськ, ідентифікаційний код 38616992,
судовий збір в сумі 609 грн 00 коп., про що
видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.04.2014.

Суддя
Т.В.Косенко