ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р.
Справа № 922/4789/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя
Івакіна В.О., суддя Ільїн О.В.

при секретарі Шевцові Є.О.

за участю прокурора - Цьомик К.М. (посв.
№009089 від 12.10.2012 р.)

та представників:

1-го відповідача - Троян А.О. (дов. №01-48/629
від 17.03.2014 р.)

2-го відповідача - ОСОБА_2 (дов. №342 від
24.01.2014 р.)

третьої особи - Лозова А.О. (дов. №4 від
08.01.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (вх. №412Х/1-8) на
рішення господарського суду
Харківської області від 23 січня 2014 року
у справі

за позовом Валківського міжрайонного
прокурора м. Валки, Харківська область

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Кабінет Міністрів України,
м. Київ

до 1. Коломацької районної державної
адміністрації Харківської області,
смт. Коломак, Коломацькій район,
Харківська область;

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.
Харків

про скасування розпорядження та
визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИЛА:

Валківський міжрайонний прокурор
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просив визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Коломацької РДА
Харківської області №83 від 24.03.2009 р.;
визнати недійсним договір оренди від
24.03.2009 р. земельної ділянки площею 51,6859
га; визнати недійсним договір оренди
від 24.03.2009 р. земельної ділянки площею
6,8360 га та скасувати рішення про його
державну реєстрацію; вжити заходів до
забезпечення позову - заборонити ФОП
ОСОБА_4 використовувати земельні
ділянки площею 51,6859 га та 6,8360 га; судові
витрати покласти на відповідачів.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 23.01.2014 р. у
справі № 922/4789/13 (суддя Бринцев О.В.)
позов задоволено частково. Визнано
незаконним та скасовано розпорядження
голови Коломацької РДА Харківської
області №83 від 24.03.2009 р. "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо становлення в
натурі (на місцевості) меж земельної
ділянки зі ставком ФОП ОСОБА_4 та
оформлення права користування на
умовах оренди (УКЦВЗ-1.11.6) із земель
запасу на території Коломацької
селищної ради та Шляхівської сільської
ради". Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки від 24.03.2009 р.,
укладений між Коломацькою РДА
Харківської області та ФОП ОСОБА_4,
площею 51,6859 га, що розташована за межами
населеного пункту на території
Коломацької селищної ради
Коломацького району Харківської
області. Визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки від 24.03.2009 р.,
укладений між Коломацькою РДА
Харківської області та ФОП ОСОБА_4,
площею 6,8360 га, що розташована за межами
населеного пункту на території
Шляхівської сільської ради
Коломацького району Харківської
області. Стягнуто з Коломацької РДА
Харківської області на користь
державного бюджету України 2580,75 грн.
судового збору. Стягнуто з ФОП ОСОБА_4
на користь державного бюджету України
2580,75 грн. судового збору. В частині
позовних вимог про скасування рішення
про державну реєстрацію договору
оренди земельної ділянки від 24.03.2009 р.
площею 6,8360 га, що розташована за межами
населеного пункту на території
Шляхівської сільської ради
Коломацького району Харківської
області, відмовлено в задоволенні
позову.

Другий відповідач, ФОП ОСОБА_4, з
рішенням господарського суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилається на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
господарського суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.

Коломацька райдержадміністрація
Харківської області проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, вважає
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим. Просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Прокурор з апеляційною скаргою не
погоджується, вважає оскаржене рішення
обґрунтованим, прийнятим при повному
та всебічному з'ясуванні обставин
справи, таким, що відповідає як
фактичним обставинам, так і вимогам
чинного законодавства. Просить
залишити рішення господарського суду
без змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

Кабінет Міністрів України проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, вважає рішення
господарського суду таким, що прийнято
у відповідності до вимог чинного
законодавства, з урахуванням всіх
фактичних обставин справи, в межах
наданих суду повноважень, з вірним
застосуванням норм як процесуального,
так і матеріального права. Просить в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзивів на неї, вислухавши у
судовому засіданні пояснення
прокурора, представників сторін та
третьої особи, перевіривши повноту
встановлення місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи, правильність застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Розпорядженням Коломацької
райдержадміністрації Харківської
області "Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення в натурі (на місцевості)
меж земельної ділянки зі ставком ФОП
ОСОБА_4 та оформлення права
користування на умовах оренди
(УКЦВЗ-1.11.6) із земель запасу на
території Коломацької селищної ради та
Шляхівської сільської ради" від 24.03.2009
р. за №83 затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення в натурі (на місцевості)
меж земельної ділянки та складання
документів, що посвідчують право
користування на умовах оренди на
земельну ділянку зі ставком для іншої
комерційної діяльності (УКЦВЗ-1.11.6) на
території Коломацької селищної ради та
Шляхівської сільської ради
Коломацького району Харківської
області; надано в оренду гр. ОСОБА_4
земельну ділянку загальною площею 58,5219
га, в тому числі під водою 38,4611 га, для
іншої комерційної діяльності терміном
на 49 років (а.с.19).

На підставі зазначеного розпорядження
24.03.2009 р. між Коломацькою районною
державною адміністрацією Харківської
області (орендодавець) та ФОП ОСОБА_4
(орендар) укладені два договори оренди
землі, а саме: земельної ділянки
загальною площею 51,6859 га, у т.ч. 33,9703 га
під ставком, 1,4576 га болото, 15,4102 га
пасовища, 1,0050 га під гідротехнічними
спорудами, 0,0348 га під господарськими
шляхами та прогонами, зареєстрований
21.05.2009 р. за №14; земельної ділянки
загальною площею 6,8360 га, у т.ч. 4,4908 га
під ставком, 0,1920 га болото, 2,1532 га
пасовища, зареєстрований 21.05.2009 р. за №
00 (а. с. 20-23, 25-28).

Договори укладені на 49 років (п.8
договорів).

Приймання-передачі об'єктів оренди
здійснені за актами від 24.03.2009 р. (а.с.24,
29).

Як зазначено в позові та поясненому
прокурором в судовому засіданні,
Валківською міжрайонною прокуратурою
проведено перевірку законності
відведення Коломацькою
райдержадміністрацією Харківської
області земель водного фонду у
користуванні фізичним та юридичним
особам, в ході якої було встановлено
відсутність проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, що
суперечить вимогам чинного земельного
законодавства України на момент
прийняття розпорядження №83 від 24.03.2009
р. та укладення спірних договорів
оренди землі, розпорядження щодо
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок взагалі не
приймалось; крім того в оскаржуваних
розпорядженні та договорах оренди
відсутні будь-які дані про площу
прибережних захисних смуг; договори
оренди землі не погоджено з
відповідними державними органами, при
передачі земельних ділянок в оренду
фактично порушено їх цільове
використання; в договорах оренди землі
відсутні умови щодо передачі у заставу
та внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки.

Вищезазначені обставини стали
підставою для звернення Валківського
міжрайонного прокурора до
господарського суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання незаконним та скасування
розпорядження та визнання недійсними
договорів оренди землі, суд першої
інстанції дійшов висновку про
невідповідність спірного
розпорядження вимогам Земельного
кодексу України, Водного кодексу
України, Закону України "Про оренду
землі", і, як слідство - неправомірність
укладення спірних договорів.

Колегія суддів дійшла висновку про
скасування рішення суду в цій частині,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про
оренду землі" орендодавцями земельних
ділянок, що перебувають у державній
власності, є органи виконавчої влади,
які відповідно до закону передають
земельні ділянки у власність або
користування.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 17 Земельного
кодексу України до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Земельного
кодексу України громадянам та
юридичним особам органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування із земель водного фонду
можуть передаватися на умовах оренди
земельні ділянки прибережних захисних
смуг, смуг відведення і берегових смуг
водних шляхів, озера, водосховища, інші
водойми, болота та острови для
сінокосіння, рибогосподарських потреб
(у тому числі рибництва (аквакультури),
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт,
догляду, розміщення та обслуговування
об'єктів портової інфраструктури і
гідротехнічних споруд тощо, а також
штучно створені земельні ділянки для
будівництва та експлуатації об'єктів
портової інфраструктури та інших
об'єктів водного транспорту.

Таким чином, Коломацька РДА
Харківської області, маючи повний
обсяг повноважень щодо передачі
земельних ділянок, в т.ч. водного фонду,
в користування, правомірно
розпорядилась спірними земельними
ділянками та надала їх в оренду ФОП
ОСОБА_4

Відповідно до вимог чинного
законодавства господарське
зобов'язання може бути визнано
недійсним на вимогу однієї із сторін
або відповідного органу державної
влади.

Державну інспекцію сільського
господарства України створено на
підставі Указу Президента України від
13.04.2011 р. за №495/2011 "Про Державну
інспекцію сільського господарства
України".

Проте прокурором в позові не доведено,
а судом не з'ясовано в чому саме полягає
порушення інтересів держави, інтересів
та прав Державної інспекції сільського
господарства України, яка була
створена два роки поспіль, укладенням
договорів оренди від 24.03.2009 р., та яким
чином вказані договори перешкоджають
Держгоспінспекції здійснювати
відповідні функції держави у спірних
правовідносинах.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Земельного
кодексу України види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Згідно п. 16 договорів цільовим
призначенням орендованих спірних
земельних ділянок є - землі водного
фонду.

Як зазначив другий відповідач
судовому засіданні, що не
заперечувалось іншими учасниками
процесу, об'єкт спірних договорів
використовується в межах визначеного
цільового використання: для
рибальства, рекреації, оздоровлення,
купання тощо, за платню, тобто в
комерційних цілях.

При цьому слід зазначити, що комерційне
використання не виключає використання
відповідно до положень ст. 21 Земельного
кодексу України. Крім того, на час
укладання договору оренди не існувало
затвердженого класифікатору цільового
використання земель. Даний
класифікатор було затверджено наказом
Держкомзема України від 23.07.2010 р. за №548,
який згідно п. 1.3. застосовується
виключно для використання органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, організаціями,
підприємствами, установами для ведення
обліку земель та формування звітності
із земельних ресурсів.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
хибного висновку про цільове
призначення орендованих земельних
ділянок - для іншої комерційної
діяльності.

Відповідно до п. 2.9 Постанови Пленуму
ВГСУ від 29.05.2013 р. за № 11 "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними" у
розгляді позовів про визнання
недійсними правочинів, при вчиненні
яких було застосовано
нормативно-правові акти державних та
інших органів, у подальшому скасовані
(визнанні нечинними або недійсними)
згідно з судовими рішеннями, що набрали
законної сили, господарським судам
необхідно виходити з того, що сам лише
факт такого скасування (визнання
нечинним або недійсним) не може
вважатися достатньою підставою для
задоволення відповідних позовів без
належного дослідження господарським
судом обставин, пов'язаних з моментом
вчинення правочину та з його можливою
зміною сторонами з метою приведення у
відповідність із законодавством.

Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам закону має
оцінюватися господарським судом
стосовно законодавства, яке діяло на
момент вчинення правочину. У разі коли
після такого вчинення набрав чинності
акт законодавства, норми якого інакше
регулюють правовідносини, ніж ті, що
діяли в момент вчинення правочину, то
норми такого акта, якщо він не має
зворотної сили, застосовуються до прав
та обов'язків сторін, які виникли з
моменту набрання ним чинності.

Прокурор в позові, як на підставу для
скасування розпорядження №83 посилався
на відсутність розпорядження про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою. Проте, з матеріалів справи
вбачається, що такий дозвіл було надано
розпорядженням № 57 Коломацької
районної державної адміністрації "Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо встановлення в натурі
(на місцевості) меж земельної ділянки
зі ставком та оформлення права оренди
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 на
території Коломацької селищної та
Шляхівської сільської рад" від 20.03.2006 р.
(а.с.92 - зворотна сторона).

Щодо твердження прокурора про
розроблення проекту землеустрою
встановлення в натурі меж земельної
ділянки замість проекту її відведення,
слід зазначити, що технічна
документація із землеустрою є одним із
видів землевпорядної документації,
передбаченим п. "и" ст. 25 Закону України
"Про землеустрій" та погоджується у
тому ж порядку, що і проекти відведення
земельних ділянок, про що свідчить
проект землеустрою, який є додатком до
спірних договорів оренди земельних
ділянок. До того ж, ст. 186-1 Земельного
кодексу України, яка конкретизує
вимоги до затвердження проекту
землеустрою щодо відведення з'явилась
у Кодексі лише в листопаді 2009 року,
тобто після укладення договорів оренди
землі.

Доводи прокурора про відсутність
погодження з органом водного фонду та
порушення вимог Закону України "Про
аквакультуру" є безпідставними та
необґрунтованими з огляду на таке:
оренда земельних ділянок була
погоджена Краснокутським міжрайонним
управлінням Харківського обласного
виробничого управління меліорації і
водного господарства 18.03.2010 р. за № 357;
24.03.2010 р. за № 27.6 був розроблений та
погоджений водогосподарський паспорт
ставка з гідротехнічною спорудою;
Закон України "Про аквакультуру" набрав
законної сили тільки 01.07.2013 р., тобто
після подання позовної заяви.

Крім того, в матеріалах справи
міститься заява ФОП ОСОБА_4, якою
останній 08.07.2013 р. звернувся до
Коломацької райдержадміністрації з
проханням приведення спірних
договорів у відповідність вимог
чинного законодавства (а.с.148), в
задоволенні якої, як зазначив перший
відповідач в судовому засіданні, було
відмовлено.

Стосовно відсутності істотних умов
договору оренди землі, визначених в ст.
15 Закону України "Про оренду землі", а
саме умови щодо передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 102-1 Земельного
кодексу України право користування
земельною ділянкою державної або
комунальної власності не може бути
відчужено її землекористувачем іншим
особам (крім випадків переходу права
власності на будівлі та споруди),
внесено до статутного капіталу,
передано у заставу.

Тобто, передача у заставу, внесення до
статутного фонду права оренди
земельних ділянок державної та
комунальної форми власності
заборонено. Внесення такої умови до
договорів оренди стосується тільки
земельних ділянок, право оренди яких
було продано на прилюдних торгах.

Орендар, укладаючи спірні договори, мав
статус фізичної особи - підприємця, для
якої необхідність наявності
статутного фонду законодавством не
передбачена.

Отже, відсутність в договорі умови про
передачу в заставу, чи статутного фонду
права оренди, чи недолік щодо
відсутності проекту відведення
земельної ділянки не може сприяти
наслідку визнання правочину недійсним
в цілому.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський суд, неповно з'ясувавши
всі обставини справи та не дослідивши
надані сторонами докази, неправомірно
задовольнив вимоги прокурора в частині
визнання незаконним та скасування
розпорядження голови Коломацької РДА
Харківської області №83 від 24.03.2009 р. та
визнання недійсними договорів оренди
земельної ділянки від 24.03.2009 р.

Колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду про
відмову у задоволенні позовних вимог в
частині скасування рішення про
державну реєстрацію договору оренди
земельної ділянки від 24.03.2009 площею 6,8360
га, розташованої за межами населеного
пункту на території Шляхівської
сільської ради Коломацького району
Харківської області, визнавши їх
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не підтверджуються
матеріалами справи, оскільки
прокурором зазначене рішення суду не
надано.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що при
прийнятті рішення від 23.01.2014 у справі
№922/4789/13 господарський суд Харківської
області в частині задоволення позовних
вимог щодо визнання незаконним та
скасування розпорядження голови
Коломацької РДА Харківської області
№83 від 24.03.2009 р. та визнання недійсними
договорів оренди земельної ділянки від
24.03.2009 р., неповно з'ясував обставини, що
мають значення для справи та прийняв
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим апеляційна скарга ФОП
ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції частковому
скасуванню.

Керуючись статтями 22, 99, 101, 102, п. 2 статті
103, п. п. 1, 4 ч.1 статті 104, статтею 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 23.01.2014 р. у
справі № 922/4789/13 в частині задоволення
позовних вимог скасувати та прийняти
нове, яким в позові відмовити повністю.

Повна постанова складена 15.04.2014 р.

Головуючий суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Ільїн О.В.