ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

14 квітня 2014 року
Справа № 913/486/14

Провадження №16/913/486/14

За позовом Державного підприємства
"Донецької залізниці", м. Донецьк в
особі

Микитівської дистанції колії, м.
Горлівка Донецької області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АРМ - Сервіс", м.
Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 2 517 грн. 40 коп.

згідно статті 21 Господарського
процесуального кодексу України у
зв'язку з хворобою судді Шеліхіної Р.М.
24.03.2014 було здійснено повторний
автоматичний розподіл справи № 913/486/14,
за результатами якого цю справу
передано на розгляд судді Якушенко Р.Є.

у разі зміни складу суду розгляд справи
починається заново, а отже, спочатку
починається й перебіг строку вирішення
спору (абз. 4 п. 3.8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції")

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Колпакова
Г.О.

у засіданні брали участь:

від позивача - Філатова О.М., економіст
Микитівської дистанції колії,
довіреність від 05.12.2013 № Н-01/3514;
Воробйов В.М., головний бухгалтер
Микитівської дистанції колії,
довіреність від 20.03.2014 № в.о.Н-01/587;

від відповідача - повноважний
представник у судове засідання не
прибув.

Відповідно до статей 44, 811
Господарського процесуального кодексу
України до початку розгляду справи не
заявлено вимоги про фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Обставини справи: 13.02.2014 (дата штемпеля
на поштовому конверті) Державне
підприємство «Донецька залізниця» в
особі Микитівської дистанції колії
(далі - ДП «Донецька залізниця», позивач
у справі) звернулося до господарського
суду Луганської області з позовною
заявою від 11.02.2014 № НЗе-10/378 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРМ - Сервіс» (далі -
ТОВ «АРМ - Сервіс», відповідача у
справі) про стягнення з останнього 2 517
грн. 40 коп., з яких:

- 2 455 грн. 00 коп. - основний борг за
договором оренди державного майна №
Д/П 09000187/ПЧ-16 від 26.02.2009 за період
червень - липень 2013 року;

- 62 грн. 18 коп. - пеня за прострочення
внесення орендної плати за період
прострочення оплати з 13.07.2013 по 21.10.2013.

Позивач з посиланням на норми статі 174,
175, 193, 230, 231 Господарського кодексу
України (далі - ГК України), статей 526, 530,
546, 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) обґрунтовує
позовні вимоги порушенням
відповідачем зобов'язань по внесенню
орендної плати за користування майном
за договором оренди державного майна №
Д/П 09000187/ПЧ-16 від 26.02.2009.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АРМ - Сервіс» (далі -
ТОВ «АРМ - Сервіс») відповідач у справі,
відзив на позов на витребувані судом
докази не надав, з невідомих причин не
забезпечив участь повноважного
представника у судове засідання, хоча
про час та місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином:
ухвали суду були направлені завчасно
рекомендованими листами з
повідомленнями належною адресою
місцезнаходження юридичної особи
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 03.03.2014 за №
18266384.

Всі процесуальні документи суду були
вручені відповідачу, що
підтверджується поштовими
повідомленнями з відміткою про
вручення уповноваженій особі
відповідача.

Справа розглядалася судом
неодноразово. Відповідачу надавалася
можливість прийняти участь у судовому
засіданні та надати відзив на позов.

До початку даного судового засідання
будь-яких клопотань відповідач не
надав.

Відповідно до статті 75 ГПК України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При з'ясуванні фактичних обставин,
дослідженням поданих позивачем
доказів, заслухавши присутніх у
судовому засіданні представників
позивача у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2009 між ДП «Донецька залізниця» як
Орендодавцем, позивачем у справі, та
ТОВ «АРМ - Сервіс» як Орендарем,
відповідачем у справі, укладено
договір оренди державного майна № Д/П
09000187/ПЧ-16 (далі - договір оренди), згідно
умов пункту 1.1 якого Орендодавець
передав, а Орендар прийняв у строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно - колію
№ 24 (далі - майно), довжиною 337,5 п.м.к.,
розташоване за адресою: Донецької
області, що знаходиться на балансі
Микитівської дистанції колії ДП
«Донецька залізниця», вартість якого
визначена згідно з актом оцінки і
становить на 31.12.2008 - 122 822,00 грн. Майно
передається в оренду з метою
розміщення тензометричної ваги
(а.с.10-12).

Відповідно до пункту 2.1 договору оренди
орендар вступає у строкове платне
користування майном у термін,
зазначений у договорі, але не раніше
дати підписання сторонами цього
договору та акта приймання - передачі
майна.

У пункті 3.1 договору оренди сторони
встановили, що орендна плата
визначається на підставі методики
розрахунку і порядку використання
орендної плати за оренду державного
майна, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України, і
становить за базовий місяць (січень 2009
року) - 1 053,20 грн. (без ПДВ).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку визначеному
чинним законодавством.

Згідно пункту 3.2 договору оренди
орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Відповідно до пункту 3.3 договору
орендна плата перераховується
Орендарем Орендодавцю
(балансоутримувачу) не пізніше 12 числа
місяця, наступного за звітним з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції.

Згідно пункту 11.1 договору укладено
строком на 1 (один) рік, що діє з 26.02.2009 по
31.12.2009 включно.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміни умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору,
повній оплаті за договором і при
наданні інформації щодо виконання умов
договору, а саме наявності договору
страхування, може бути продовжений на
той самий строк і на тих самих умовах,
які передбачені у договорі.

Позивач передав орендоване майно
відповідачу 26.02.2009 за актом приймання -
передачі, який є додатком до цього
договору оренди Д/П 09000187/ПЧ-16 від 26.02.2009,
копія якого залучена до матеріалів
справи.

За відсутності заяв сторін за
договором вказаний договір є чинним на
дату звернення з позовом.

Відповідач не вніс орендну плату за
червень 2013 року в сумі 1 228,22 грн. та
липень 2013 року в сумі 1 227,00 грн., у
зв'язку з чим за ним обліковується борг
у сумі 2 455 грн. 22 коп., що і
стало причиною виникнення спору та
підставою для звернення позивача з
даним позовом до господарського суду.

Крім суми заборгованості з орендної
плати позивачем на підставі умов
пункту 9.3 договору нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
пеню за прострочення платежів в сумі 62
грн. 18 коп.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на судовий захист.

Під час судового розгляду справи
докази часткової або повної сплати
суми боргу відповідач не надав.

Представник позивача у судовому
засіданні надав наступні докази, копії
яких залучені до матеріалів справи, а
саме:

- державного акта на право постійного
користування землею II - ДН № 008573;

- викопіювання із плану смуги відводу
ст. Сіль;

- інвентарної картки обліку основних
засобів № 683, якою підтверджується, що
колія № 24 знаходиться на балансі
Микитівської дистанції колії ДП
«Донецька залізниця».

Крім того, представником позивача
надані розрахунки:

- заборгованості з орендної плати за
червень, липень 2013 року на суму
2 455,22 грн.;

- пені за період прострочення з 13.07.2013 по
21.10.2013 внесення орендної плати за
червень в сумі 45,22 грн. та за період
прострочення з 13.08.2013 по 21.10.2013 внесення
орендної плати за липень 2013 року в сумі
16,96 грн.

Оцінивши обставини справи, подані
позивачем у справі докази, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що
правовідносини між сторонами за
позовом виникли із договору оренди
державного майна № Д/П 09000187/ПЧ-16 від
26.02.2009 та регулюються положеннями глави
58 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) та параграфу 5 глави 30
Господарського кодексу України (далі -
ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
Аналогічна за змістом норма наведена у
статті 759 ЦК України.

Згідно статті 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог даного Кодексу і інших актів
законодавства. Аналогічна за змістом
норма міститься у пункті 1 статті 193 ГК
України.

Частиною 1 статті 762 ЦК України
встановлено, що за користування
майном з наймача справляється
плата, розмір якої встановлюється
договором найму; плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно статті 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків
господарської діяльності.

У відповідності з правилами статей 43, 33,
34 ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено виконання своїх
зобов'язань за вказаним договором
оренди, що підтверджується актом
приймання - передачі майна від 26.02.2009, що
здано в оренду, який підписаний без
зауважень сторонами за договором, з
боку орендодавця - позивачем у справі, з
боку орендаря - відповідачем у справі
та завірений печатками підприємств
(а.с.10).

Факт передачі і використання
орендованого нерухомого майна
відповідачем не спростований.

Відповідач порушив зобов'язання по
внесенню орендної плати, визначені
пунктами 3.1-3.3 договору державного
майна № Д/П 09000187/ПЧ-16 від 26.02.2009,
внаслідок чого виникла заборгованість
з орендної плати в сумі 2 455 грн. 22 коп. за
червень, липень 2013 року, яку відповідач
не оплатив і на дату розгляду справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення
заборгованості з орендної плати за
червень, липень 2013 року в загальній
сумі 2 455 грн. 22 коп. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК
України - якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У пункті 9.3 договору сторони
встановили, що за несвоєчасну плату за
оренду і експлуатаційні витрати (пункт
3.8) Орендар, відповідач у справі,
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки за кожний день
прострочення.

На підставі умов пункту 9.3 договору
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення з відповідача пеню в сумі 62
грн. 18 коп. за прострочення внесення
орендної плати за період з 13.07.2013 по
21.10.2013.

Судом перевірено розрахунок
здійснений позивачем та встановлено,
що позивач припустився помилки при
здійсненні розрахунку пені за
прострочення внесення орендної плати
за липень 2013 року.

Згідно умов пункту 3.3 договору орендна
плата перераховується відповідачем у
справі не пізніше 12 числа місяця,
наступного за звітним з урахуванням
щомісячного індексу інфляції.

Позивачем доведено, що відповідач не
вніс орендну плату за червень в сумі
1 228,22 грн. та за липень 2013 року
в сумі 1 227,00 грн.

Отже, період прострочення внесення
орендної плати за липень 2013 року в сумі
1 227,00 грн. починається з 13.08.2013 та
визначений позивачем по 21.10.2013 всього
70 днів.

Облікова ставка НБУ за вказаний період
складає 6,5 % відповідно сума пені
розраховується наступним чином: (1 227,00 х
(6,5 х 2) х 70) : 365 : 100 = 30 грн. 59 коп.

Згідно розрахунку позивача сума пені
за вказаний період складає 16 грн. 96 коп.,
що є помилковим.

Пеня за прострочення внесення орендної
оплати за червень 2013 року розрахована
позивачем вірно і складає 45 грн. 22 коп.

Отже, загальна сума пені за заявлений
позивачем період прострочення складає
75 грн. 81 коп.

Проте, до стягнення підлягає пеня в
сумі 62 грн. 18 коп. в межах заявлених
позовних вимог.

Відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати позивача зі сплати
судового збору в сумі 1 827 грн. 00 коп.
слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 25, 33, 34, 43, 44, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРМ - Сервіс», вул.
Донецька, буд. 37-А, м. Сєвєродонецьк
Луганської області, 93400,
ідентифікаційний код 23473764, на користь
Державного підприємства «Донецька
залізниця» в особі Микитівської
дистанції колії, вул. Бубнов, буд.32, м.
Горлівка, 84632, ідентифікаційний код
01075193, заборгованість по орендній платі
за червень, липень 2013 року в сумі 2 455
грн. 22 коп., пеню за період прострочення
з 13.07.2013 по 21.10.2013 у сумі 62 грн. 18 коп.,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1 827 грн. 00 коп., видати наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо не було подано апеляційну скаргу.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено і підписано
18.04.2014.

Суддя
Р.Є. Якушенко