номер провадження справи 33/18/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014
Справа № 908/892/14

за позовом Державного підприємства
«Підприємство Кам'янської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101)» (70050, смт.
Кам'яне Вільнянського району
Запорізької області, вул. Зелена)

до відповідача Вільнянського слідчого
ізолятору управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101) (70050, смт.
Кам'яне Вільнянського району
Запорізької області, вул. Зелена)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Вахлаєва - Висоцька Н.Ф.
дов. № 11/12-466 від 10.02.2014р., Вакуленко С.О.
дов. № 11/12-779 від 11.03.2014р.;

від відповідача : Демченко Т.І. -
довіреність № 277 від 11.04.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством
«Підприємство Кам'янської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101)» заявлено до
господарського суду Запорізької
області позов про стягнення з
Вільнянського слідчого ізолятору
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№ 101) суми 19539грн. 81 коп.
основного боргу.

В обгрунтування позову в позовній
заяві вказано на наступні обставини.
На підставі договору № Г - 58/Г-32 від
27.03.2013р. позивач поротягом 2013року надав
відповідачеві послуги по
водовідведенню на загальну суму
47023,27грн. Відповідач оплатив суму
послуг частково в розмірі 27483,46грн.
Відповідач в порушення умов договору
неналежним чином виконав його умови,
внаслідок чого утворився основний борг
в сумі 19539грн. 81 коп. Посилаючись на
норми ст. ст. 509, 526, 599, 629, 663 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, позивач просив позов
задовольнити.

15.04.2014р. до господарського суду
Запорізької області надійшла письмова
заява позивача (вих. № 11/12-1510) про
уточнення предмету позову. Так, позивач
посилаючись на те, що при проведенні
розрахунку розміру основного боргу,
було невірно зазначено Акт
здачі-прийняття послуг від 30.09.2013р.,
зазначає, що фактично за Актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
протягом 2013р. відповідачу було надано
послуги на загальну суму 47196,67грн. Таким
чином, зважаючи на факт оплати
відповідачем суми 27493,25грн., розмір
основного боргу відповідача становить
фактично 19703,42грн.

Тобто, фактично заява позивача
носить процесуальний характер заяви
про збільшення розміру позовних вимог.

Оскільки у відповідності до ст. 22
ГПК України позивач має право
збільшити розмір позовних вимог,
зважаючи, що копія заяви направлена на
адресу відповідача (Опис поштового
відправлення від 17.03.2014 р. наявний в
матеріалах справи та факт отримання
копії заяви письмово підтверджений
представником відповідача), а також
зважаючи, що збільшення розміру
позовних вимог не впливає на
необхідність доплати судового збору,
заява позивача прийнята судом до
розгляду.

Таким чином предметом позову у
справі № 908/892/14 є позовна вимога про
стягнення з відповідача суми 19703,42грн.
основного боргу.

Вільнянським слідчим ізолятором
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№ 101) у відзиві на позовну заяву
вказано на наявність основного боргу
перед позивачем у сумі 19703,42 грн. за
надані позивачем послуги протягом
2013року. Наявність заборгованості
викликана скрутним матеріальним
становищем установи. Відповідач визнав
позов у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.03.2014 р.
порушено провадження у справі, розгляд
якої призначено на 15.04.2014 р.

В судовому засіданні 15.04.2014р.
представник позивача підтримав доводи
позовної заяви в повному обсязі (з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог).

Представник відповідача в
судовому засіданні проти позову не
заперечив.

За клопотанням представників сторін
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

В судовому засіданні 15.04.2014 р. прийнято
і оголошено на підставі ст. 85 ГПК
України вступну і резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Як випливає з матеріалів справи,
27.03.2013р. між позивачем (Виконавець) та
відповідачем (Замовник) був укладений
договір про надання послуг № Г-58/Г-32.

Згідно до п.1.1 договору позивач
зобов'язався за завданням відповідача
надати останньому послуги з
водовідведення. Вартість послуг
водовідведення визначається згідно
калькуляції та вказується в
рахунку-фактурі і в актах виконаних
робіт (п.1.2).

Сторони обумовили, що вартість послуг
визначається сторонами по факту їх
надання по результатам кожного
календарного місяця та фіксується в
актах про надані послуги (п.3.1).

У відповідності до п.3.3 договору
відповідач зобов'язався перерахувати
суму зазначену в акті про надані
послуги протягом 10 днів з моменту
підписання такого акту.

За змістом п.6.1 договору він набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до 31.12.2013року.

На підставі договору, протягом 2013року
позивач надав відповідачу послуги з
водовідведення на загальну суму
47196,67грн., що підтверджується Актами
здачі-приймання робіт (наданих послуг):
від 30.01.2013р. на суму 7253,05грн., від 28.02.2013р.
на суму 4830грн., від 29.03.2013р. на суму
3599,96грн., від 30.04.2013р. на суму 3422,86 грн.,
від 31.05.2013р. на суму 3876,66грн., від
28.06.2013р. на суму 3933,36грн., від 31.07.2013р. на
суму 3402грн., від 30.08.2013р. на суму 4516,56грн.,
від 30.09.2013р. на суму 4359,42грн., від
31.10.2013р. на суму 3632,04грн., від 29.11.2013р. на
суму 2677,86грн., від 30.12.2013р. на суму
1692,90грн.

Відповідач зобов'язання по оплаті
послуг виконав частково, сплативши на
користь позивача суму 27493,25грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № U427217 від 29.03.2013р.
на суму 3860,77грн., № U542935 від 25.04.29013р. на
суму 6397,25грн., № U706938 від
27.05.2013р. на суму 3609,49грн., № U985479 від
26.07.2013р. на суму 3571,30грн., № U1653984 від
25.12.2013р. на суму 10054,44 грн.

Таким чином, станом на момент розгляду
справи судом сума основного боргу
відповідача перед позивачем становить
19703,42 грн.

Оскільки відповідач суму боргу не
сплатив, позивач звернувся до суду із
позовом про стягнення з відповідача
суми 19703,42 грн. основного боргу (з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог).

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини...
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174
Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського
Кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в ст. 526
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з приписами п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

При цьому, пунктом 2 ст. 193
Господарського кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Факт виконання зобов'язань щодо
надання послуг з водовідведення з боку
позивача на загальну суму 47196,67грн.
протягом 2013року підтверджується
двостороньооформленими Актами
здачі-приймання послуг, Реєстром
послуг з водовідведення, Інформацією
про водопостачання.

Платіжними дорученнями відповідач
оплатив надані послуги частково - на
суму 27493,25грн.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач свої зобов'язання щодо
оплати отриманих протягом 2013року
послуг з водовідведення, всупереч умов
Договору та вимог закону, належним
чином своєчасно не виконав, внаслідок
чого у нього утворилася заборгованість
за Договором в сумі 19703,42 грн. Розмір
основного боргу відповідача
підтверджується також двостороннім
Актом звірки взаємних розрахунків
сторін станом на 15.04.2014р.

Доказів погашення суми боргу 19703,42 грн.
за отримані послуги відповідачем
господарському суду надано не було.
Таким чином, позовна вимога про
стягнення основного боргу заявлена
обґрунтовано, а тому підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по сплаті 1827грн. судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Вільнянського слідчого
ізолятору управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101) (70050, смт.
Кам'яне Вільнянського району
Запорізької області, вул. Зелена, код
ЄДР 14319099, р/рахунок № 6362 в
Управлінні державної казначейської
служби Вільнянського району
Запорізької області, МФО 813015) на
користь Державного підприємства
«Підприємство Кам'янської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№ 101)» (70050, смт.
Кам'яне Вільнянського району
Запорізької області, вул. Зелена, код
ЄДР 08680112, р/рахунок 0500 в АТ
«Укрсиббанк» м.Харків, МФО 351005) суму 19703
(дев'ятнадцять тисяч сімсот три) грн. 42
коп. основного боргу та суму 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі
та підписано згідно із вимогами ст. 84
ГПК України - 16.04.2014 р.

Суддя
М.В. Мірошниченко