ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.2014 Справа № 920/419/14

За позовом: Приватного підприємства
«Амадеус», м. Суми,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінко - Суми», м.
Суми,

про стягнення 25 440 грн. 93 коп.

СУДДЯ КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: Лаврик С.В.,
довіреність від 01.02.2014 року,

Від відповідача: не з'явився;

У засіданні брали участь: секретар
судового засідання Саленко Н.М.

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
25 440 грн. 93 коп., з яких: 24 887 грн. 00 коп.
основного боргу, 229 грн.10 коп. - 3% річних
та 324 грн. 83 коп. інфляційних збитків,
нараховані у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов
укладеного між сторонами договору
оренди № 300312/02-16 від 30.03.2012 року, а також
1 827 грн. 00 коп. судового збору, 2 500 грн. 00
коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача письмового
відзиву на позов не подав, в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, тому відповідно до ст. 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, суд встановив:

30 березня 2012 року між Приватним
підприємством «Амадеус» і Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Грінко-Суми» було укладено договір
оренди № 300312/02-16 (далі за текстом -
«Договір»), відповідно до умов якого
позивач передав, а відповідач прийняв у
строкове платне користування на
умовах, визначених Договором згідно
Додатку №1, нежитлові приміщення (базу,
частину бази) загальною площею 251,1 кв.м.
та прилеглу ділянку за адресою: м. Суми,
вул. Воєводіна, 4, для здійснення ним
господарської діяльності.

Згідно п. 1.2. Договору об'єкт належить
позивачу на праві власності, що
підтверджується відповідним
правовстановлюючим документом:
Договір купівлі-продажу від 26.11.2003 року.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
передача і повернення об'єкта
здійснюється за актом
приймання-передачі.

Відповідач вступає в користування
майном з моменту підписання сторонами
Акту приймання-передачі, що є
невід'ємною частиною Договору. Сторони
зобов'язані підписати Акт упродовж 3
робочих днів з моменту підписання
Договору (п. 2.2.).

Згідно п. 2.3. Договору відповідач
зобов'язаний передати позивачу об'єкт:
упродовж 2 робочих днів з моменту
закінчення строку дії цього Договору;
упродовж 10 робочих днів у разі його
дострокового розірвання, а позивач
зобов'язаний прийняти об'єкт за актом.
Підписання сторонами акту свідчить про
фактичну передачу об'єкта відповідачем
позивачу.

Судом встановлено, що нерухоме майно по
Договору було передано відповідачу
згідно акту приймання-передачі від
30.03.2012 р.

Відповідно до п. 3.1. Договору плата за
користування об'єктом становить за
місяць 10 000 грн. 00 коп. у т.ч. ПДВ.

Згідно п. 3.2. Договору, окрім плати,
передбаченої попереднім пунктом
Договору, відповідач компенсує
позивачу витрати, пов'язані з
забезпеченням об'єкта електричною
енергією, водою та газом - комунальні
послуги.

Зі змісту п. 3.4. Договору вбачається, що
відповідач не пізніше 10-го числа
поточного місяця сплачує позивачу
передплату у розмірі не менше 50-ти
відсотків обумовленої плати, а решту
зобов'язується сплатити до 10-го числа
місяця наступного за розрахунковим.

Відповідач здійснює компенсацію
комунальних послуг позивачу на
підставі окремо виставленого рахунку,
який відповідач зобов'язується спалити
до 10-го числа місяця наступного за
розрахунковим (п. 3.5.).

Пунктом 1. Додаткової угоди №1 від 01.11.2013
р. до Договору передбачено, що сторони
домовилися про викладення п. 1.1.
Договору в новій редакції: «Позивач
передає, а відповідач приймає у
строкове платне користування на
умовах, визначених Договором,
нежитлове приміщення загальною площею
21,6 кв.м. та асфальтовану площадку
загальною площею 647,55 кв.м. за адресою: м.
Суми, вул. Воєводіна, 4.

Відповідно до п. 2. Додаткової угоди №1
до Договору у зв'язку із зменшенням
орендованої площі, сторони виклали п.
3.1. Договору в новій редакції:
«Щомісячна орендна плата за
користування Об'єктом оренди становить
4 500 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ».

01.11.2013 р. позивач та відповідач
підписали акт приймання-передачі
(повернення) частини бази: нежитлового
приміщення загальною площею 229,5 кв.м. та
прилеглої ділянки (двору) загальною
площею 397,05 кв.м.

Згідно Додаткової угоди №2 від 15.11.2013 р.
до Договору сторони дійшли взаємної
згоди та погодилися достроково, з 15.11.2013
р., припинити дію Договору, після чого
ними був підписаний відповідний акт
приймання-передачі (повернення)
частини бази: нежитлового приміщення
загальною площею 21,6 кв.м. та
асфальтовану площадку загальною
площею 647,55 кв.м.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
відповідач в порушення умов Договору
не сплачував своєчасно орендну плату
за нежитлове приміщення, яким він
користувався, не компенсував позивачу
вартість комунальних послуг і за
період з 10.12.2013 року по день розгляду
справи його заборгованість становить 24
887 грн. 00 коп., що підтверджується
письмовими матеріалами справи /акт
звірки взаємних розрахунків,
підписаний представниками сторін, а.с.
16-18, рахунками на оплату, виписками по
рахунку позивача, актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
/.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. (ст. 525 ЦК
України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей термін.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що
орендар зобов'язаний сплачувати
орендну плату за об'єкт оренди у
розмірі та у встановлений Договором
термін.

Враховуючи те, що відповідачем не
подано суду доказів сплати боргу або
обґрунтованих заперечень таким
вимогам, суд дійшов до висновку про те,
що з відповідача на користь позивача
необхідно стягнути 24 887 грн. 00 коп.
заборгованості з орендної плати.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача на свою користь 229 грн.10
коп. - 3% річних та 324 грн. 83 коп.
інфляційних збитків.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки сторонами в Договорі не
визначений інший розмір процентів від
простроченої суми, вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 229 грн.10
коп. - 3% річних та 324 грн. 83 коп.
інфляційних збитків правомірні,
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки вони нараховані у
відповідності з вимогами діючого
законодавства.

Позивачем також заявлені вимоги про
стягнення 2 500 грн. 00 коп. витрат на
оплату послуг адвоката.

Згідно п. 6.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність»), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі. Аналогічну правову позицію
викладено у Рішенні Конституційного
Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі
N 1-4/2013.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
відсутні письмові докази, які
підтверджують фактичні витрати
позивача на оплату послуг адвоката,
договір на надання відповідних послуг
та посвідчення адвоката, суд дійшов до
висновку про безпідставність позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача на користь позивача 2 500
грн. 00 коп. витрат на оплату послуг
адвоката.

Згідно Закону України «Про судовий
збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49
ГПК України витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп.
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грінко -
Суми» (40034, м. Суми, вул. Д. Коротченка, 17,
кв. 38, код 36438099) на користь Приватного
підприємства «Амадеус» (40007, м. Суми,
вул. Воєводніа, 7, код 23641240) 24 887 грн. 00
коп. основного боргу, 229 грн.10 коп. - 3%
річних та 324 грн. 83 коп. інфляційних
збитків, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 17.04.2014
року.

Суддя О.В. Коваленко