ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.04.14р. Справа № 904/1101/14

За позовом Державного підприємства
"Підприємство Криворізької виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України у
Дніпропетровській області (№80)", м.
Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промводоремонт", м.
Кривий Ріг

про стягнення 19 868,23 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Смалець Д.С., доручення
№80/10-3-П від 03.01.2014 року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Підприємство
Криворізької виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України у Дніпропетровській
області (№80)" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промводоремонт" про
стягнення основного боргу у розмірі
18602,00 грн., суму інфляції у розмірі 256,58
грн., 3% річних у розмірі 1009,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договорів про надання послуг №105
від 01.11.2010 року та №Г-34 від22.02.2012 року в
частині повної та своєчасної оплати за
надані послуги.

Ухвалою господарського суду від 24.02.2014
року порушено провадження у справі
№904/1101/14 та призначено справу до
розгляду у судовому засіданні на 19.03.2014
року.

Ухвалою суду від 19.03.2014 року розгляд
справи відкладено до 16.04.2014 року.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на участь представника у
судовому засіданні, про день, час, та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином відповідно до вимог
частини 1 статті 64 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник відповідача у судові
засідання 19.03.2014 року та 16.04.2014 не
з'явився, про день, час, місце розгляду
справи повідомлявся належним чином
відповідно до вимог частини 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України за адресою, зазначеною у
позові, яка збігається з адресою
місцезнаходження відповідно до витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
відповідача, за наявними в ній
матеріалами.

Відзиву на позовну заяву Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Промводоремонт" до суду не надало,
тому справа розглядається за наявними
в ній матеріалами відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 16.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані до
матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

01.11.2010 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Промводоремонт"
(далі - замовник, відповідач) та
Державним підприємством "Підприємство
Криворізької виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України у Дніпропетровській
області (№80)" (далі - виконавець,
позивач) було укладено договір про
надання послуг №105 (далі - договір),
відповідно до п.1.1 якого виконавець
силами засудженим надає послуги
замовнику по виконанню
завантажувально-розвантажувальних
робіт на території замовника.

Щоденно, з 01.11.2010 року по 01.11.2011 року крім
вихідних та святкових днів,
передбачених законодавством,
виконавець надає в розпорядження
замовника спецконтингент в кількості
не більше 10 осіб для виконання
завантажувально-розвантажувальних
робіт (п.2.1 договору).

Відповідно до п.4.4 договору замовник
щомісячно, не пізніше 3-го числа місяця,
наступного за звітним місяцем,
перераховує грошові кошти на
розрахунковий рахунок виконавця за
використання праці засуджених на
підставі виставлених виконавцем
рахунків.

Цей договір вступає в силу з моменту
його підписання та діє в частині
виконання робіт до 01.11.2011 року, а в
частині проведення розрахунків до
повного їх завершення (п.8.1 договору).

22.02.2012 року між сторонами було укладено
договір про надання послуг №Г-34 (а.с.20,21)
у зв'язку із закінченням строку дії
договору №105 від 01.11.2010 року, на тих
самих умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами було укладено Акти
здачі-приймання виконаних робіт, які
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств позивача та
відповідача, відповідно до яких
сторони не мають претензій щодо
виконаних робіт:

- акт здачі-приймання виконаних робіт
від 30.12.2011 року на суму 3684,31 грн.(а.с.22);

- акт здачі-приймання виконаних робіт
від 30.01.2012 року на суму 4162,16 грн. (а.с.23);

- акт здачі-приймання виконаних робіт
від 29.02.2012 року на суму 7993,42 грн.(а.с.24);

- акт здачі-приймання виконаних робіт
від 31.03.2012 року на суму 2762,11 грн. (а.с.25).

З метою досудового врегулювання спору
відповідачу була направлена претензія
№80/10-1500 від 15.03.2012 року на суму 15839,89 грн.,
яка останнім залишена без відповіді.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання згідно умов договорів про
надання послуг №105 від 01.11.2010 року та
№Г-34 від 22.02.2012 року виконав належним
чином, що підтверджується актами
здачі-приймання виконаних робіт
(а.с.22-25), які підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств позивача та
відповідача.

Доказів повної оплати наданих
позивачем послуг, матеріали справи не
містять.

Зобов'язання відповідача щодо оплати
за надані послуги передбачено умовами
договору та нормами законодавства.

Відповідачем повну оплату наданих
позивачем послуг не здійснено, тобто
порушені умови договорів, які
підписані між сторонами.

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України
)

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаними договорами, спір між
сторонами виник з його вини, тому
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача основного боргу за
договорами про надання послуг №105 від
01.11.2010 року та №Г-34 від 22.02.2012 року,
обґрунтовані належними доказами,
підтверджується матеріалами справи та
підлягають задоволенню у повному
обсязі на суму 18602,00 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

На підставі вищезазначеної норми
закону позивачем було нараховано 3%
річних за період:

- з 04.01.2012 року по 10.12.2013 року у розмірі
214,70 грн.;

- з 04.02.2012 року по 10.12.2013 року у розмірі
230,91 грн.;

- з 04.03.2012 року по 10.12.2013 року у розмірі
424,42 грн.;

- з 04.04.2012 року по 10.12.2013 року у розмірі
139,62 грн.;

на загальну суму 1009,65 грн.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних
дійшов висновку, що позивачем
нараховано 3% річних у меншому розмірі,
ніж підлягає сплаті за договором, що є
правом позивача.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача інфляційні страти у
розмірі 256,58 грн.

Суд, перевіривши розрахунок
інфляційних втрат дійшов висновку, що
вимога позивача про стягнення пені за
вказаний період підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги позивача до
відповідача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню:
основного боргу у розмірі 18602,00 грн., 3%
річних у розмірі 1009,65 грн., інфляційних
втрат у розмірі 256,58 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 43, 49 ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промводоремонт" (50065,
м. Кривий Ріг, вул. Революційна, 27; ) на користь Державного
підприємства "Підприємство
Криворізької виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України у Дніпропетровській
області (№80)"(50041, Дніпропетровська обл.,
м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, 3; ) основний борг у розмірі 18602,00 грн.,
3% річних у розмірі 1009,65 грн., інфляційні
втрати у розмірі 256,58 грн. та судовий
збір у розмірі 1827,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.04.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин