м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/3565/14 15.04.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані»

про стягнення 8 504 090,05 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Кравцова О.О.
(представник за довіреністю №1236/007 від
28.01.2014р.).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора» (надалі також - позивач)
звернулось до суду з позовною заявою
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані» суми в розмірі 8 504 090,05 грн., а
саме 8 133 300,68 грн. - сума основного боргу,
81 333,00 грн. - інфляційні втрати та 289 456,37
грн. - 3% річних.

Ухвалою від 07.03.2014р. суддею Морозовим
С.М. порушено провадження у справі,
справі присвоєно №910/3565/14, судове
засідання призначено на 01.04.2014р.

В судовому засіданні 01.04.2014р. в справі
було оголошено перерву до 15.04.2014р.

01.04.2014р. представником позивача було
подано заяву про зменшення розміру
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача штрафних санкцій, яка за
своїм змістом є відмовою від позовних
вимог в частині стягнення суми
інфляційних втрат та 3% річних.

Штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. (ст. 230 Господарського
кодексу України).

Стягнення 3% річних згідно із ч. 2 ст. 625
ЦК України не є неустойкою (штрафними
санкціями), адже є заходом
цивільно-правової відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.
(Узагальнення судової практики
застосування статті 625 Цивільного
кодексу України викладене в листі
Апеляційного суду міста Києва від
01.02.2013р.).

Таким чином, враховуючи те, що вимога
про стягнення з відповідача штрафних
санкцій в даній справі заявлена не
була, тому суд враховує, що вказана
заява позивача стосується вимог про
стягнення з відповідача сум
інфляційних втрат та 3% річних.

В п. 3.11. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» наголошено на тому,
що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу,
не передбачено права позивача на
подання заяв (клопотань) про
«доповнення» або «уточнення» позовних
вимог, або заявлення «додаткових»
позовних вимог і т.п. Тому в разі
надходження до господарського суду
однієї із зазначених заяв (клопотань)
останній, виходячи з її змісту, а також
змісту раніше поданої позовної заяви
та конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії, а
недотримання ним таких правил тягне за
собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові.

В даному випадку позивач відмовився
від позовних вимог в частині стягнення
з відповідача 3% річних та інфляційних
втрат, а не зменшив суму позовних вимог
в частині їх стягнення, оскільки в разі
зменшення, позовні вимоги мали б
містити хоча якусь частину вимог про
стягнення 3% річних та інфляційних
втрат.

Таким чином, з огляду на викладене та з
врахуванням того, що заява позивача,
якою він зменшив розмір позовних вимог
та виключив з них 3% річних та
інфляційні втрати (як встановлено
судом відмовився від їх стягнення),
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню.

Так, відповідно до приписів п. 4.6
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадках відмови
позивача від позову (пункт 4 частини
першої статті 80 ГПК) господарському
суду слід керуватись частиною шостою
статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не
суперечить ця відмова законодавству та
чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що заява позивача,
якою він зменшив розмір позовних вимог
та виключив з них 3% річних та
інфляційні втрати (фактично відмовився
від їх стягнення), підписана
уповноваженою особою, не суперечить
діючому законодавству України, не
порушує чиї-небудь права, свободи чи
інтереси, у зв'язку з чим у суду немає
правових підстав не прийняти таку
відмову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Враховуючи зазначене, судом вирішено
припинити провадження у справі в
частині розгляду позовних вимог про
стягнення з відповідача суми 3% річних в
розмірі 289 456,37 грн. та інфляційних
втрат в розмірі 81 333,00 грн.

Окрім того, зазначеною заявою позивач
просить суд повернути йому частину
суми судового збору, у зв'язку з
відмовою від стягнення з відповідача
сум 3% річних та інфляційних втрат.

В силу приписів ч. 3 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України, про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також можуть бути розв'язані питання
про стягнення штрафів, передбачених у
пунктах 4 і 5 частини другої статті 83
цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про судовий
збір» передбачено підстави повернення
судового збору, перелік яких є
вичерпним. У їх числі не зазначено
такої підстави, як припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК).
Водночас закриття провадження у
справі, про яке йдеться у пункті 5
частини першої цієї статті Закону, є
поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарськими судами у
здійсненні судочинства не
застосовуються. (п. 5.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України»).

Таким чином, припинення провадження у
справі з підстав, передбачених статтею
80 ГПК, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, у зв'язку поданням
позивачем заяви про зменшення розміру
позовних вимог (фактичну відмову від
позову в частині стягнення 3% річних та
інфляційних втрат) частина суми,
пропорційно сумі заявленої позивачем
відмови від позовних вимог щодо
стягнення суми 3% річних та інфляційних
втрат, судового збору, сплаченого
позивачем згідно платіжного доручення
№4058 від 15.07.2013р. в розмірі 68 820,00 грн. та
платіжного доручення №5786 від 13.02.2014р. в
розмірі 4 260,00 грн., поверненню не
підлягає.

01.04.2014р. від відповідача до суду
надійшла заява про затвердження
мирової угоди та мирова угода від
01.04.2014р.

01.04.2014р. через канцелярію суду
позивачем було також подано заяву про
затвердження наявної в матеріалах
справи мирової угоди від 01.04.2014р.

Дослідивши подані сторонами заяви про
затвердження мирової угоди та мирову
угоду, судом встановлено, що угода
укладена обома сторонами та підписана
представником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора» Чубин О.М. з боку позивача та
представником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані» Кравцовою О.О. з боку
відповідача. Документи на
підтвердження повноважень вказаних
осіб наявні в матеріалах справи.

Представники сторін, підтримали умови,
викладені в угоді, що підтверджується
наявними в матеріалах справи заявами
про затвердження мирової угоди від
01.04.2014р. Мирова угода складена у трьох
примірниках, по одному для кожної
сторони та один примірник залучений до
матеріалів справи.

Відповідно до положень ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України відмова позивача від позову,
визнання позову відповідачем і умови
мирової угоди сторін викладаються в
адресованих господарському суду
письмових заявах, що долучаються до
справи. Ці заяви підписуються
відповідно позивачем, відповідачем чи
обома сторонами. Мирова угода може
стосуватися лише прав і обов'язків
сторін щодо предмету позову. Про
затвердження мирової угоди сторін суд
виносить ухвалу, якою одночасно
припиняє провадження у справі.
Наслідки припинення провадження у
справі у зв'язку із укладенням мирової
угоди сторонам роз'яснені.

Господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо, зокрема,
сторони уклали мирову угоду і вона
затверджена господарським судом
(стаття 79 Господарського
процесуального кодексу України).

Виходячи зі змісту наведених
процесуальних норм, затвердження
господарським судом мирової угоди
сторін з одночасним припиненням
провадження у справі є одноактною
(нерозривною) процесуальною дією і не
може розцінюватися як два самостійних
акти - окремо щодо затвердження мирової
угоди і щодо припинення провадження у
справі. (п. 1 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
09.04.2009 р. №01-08/204 «Про деякі питання
практики застосування у вирішенні
спорів окремих норм процесуального
права (за матеріалами справ,
розглянутих Верховним Судом України)»).

Пунктом 3.19. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що в
ухвалі про затвердження мирової угоди
у резолютивній частині докладно й
чітко викладаються її умови і
зазначається про припинення
провадження у справі (пункт 7 частини
першої статті 80 ГПК), а також
вирішуються питання, пов'язані з
судовими витратами у справі.

Дослідивши матеріали справи №910/3565/14,
врахувавши вищевикладене, судом
встановлено, що погоджена сторонами
мирова угода відповідає вимогам
чинного законодавства, не порушує
права сторін, а тому підлягає
затвердженню, у зв'язку з чим,
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача основної суми
заборгованості в розмірі 8 133 300,00 грн.
підлягає припиненню на підставі п. 7 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Проаналізувавши вищевикладене,
дослідивши матеріали справи та
врахувавши норми діючого
законодавства, керуючись ст. 78, п. 4 ч. 1
ст. 80, п. 7 ч. 1 ст. 80 та ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лакофарбовий завод «Аврора» про
відмову від позову в справі №910/3565/14 в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кліносол
Трейдінг Компані» суми 3% річних в
розмірі 289 456,37 грн. та інфляційних
втрат в розмірі 81 333,00 грн.

2. Провадження у справі №910/3565/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані» про стягнення 8 504 090,05 грн. в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кліносол
Трейдінг Компані» суми 3% річних в
розмірі 289 456,37 грн. та інфляційних
втрат в розмірі 81 333,00 грн. припинити на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

3. Затвердити мирову угоду між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора» () - позивачем
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані» () -
відповідачем, у справі №910/3565/14 за
позовними вимогами про стягнення
основного боргу 8 133 300,00 грн. на
наступних умовах:

«Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора», (надалі -
«Позивач»), в особі Чубина Олексія
Миколайовича, який діє на підставі
Довіреності б/н від 02.12.2013 року, з одного
боку, та Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані», в особі Кравцової Олени
Олександрівни, яка діє на підставі
Довіреності №1236/007 від 28.01.2014 року, з
іншого боку, при спільному згадування -
«Сторони», керуючись ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України, уклали дану Мирову угоду про
нижченаведене:

1. Господарським судом міста Києва
розглядається справа №910/3565/14, порушена
за позовною заявою Позивача до
Відповідача про стягнення (з
урахуванням зменшення позовних вимог):

(1) 8 133 300,68 грн. - основного боргу (надалі
- «Основний борг») за Договором
поставки фарбувальних матеріалів під
маркуванням «КЛІНОСОЛ ХАЙ СОЛІД RM 1
ТРАФФІК» (надалі - «Продукція») №5 від 28
травня 2010 року (надалі - «Договір»);

(2) 68 820,00 грн. - судового збору.

2. Відповідач визнає, що сума Основного
боргу Відповідача за Договором на
момент укладення цієї Мирової угоди
відповідає відомостям, які викладені в
позовній заяві і становить 8 133 300,68 грн.
(вісім мільйонів сто тридцять три
тисячі триста гривень 68 копійок).

3. Відповідач зобов'язується та
гарантує сплатити Позивачу суму
Основного боргу в такому порядку: як
тільки Відповідач отримає від кінцевих
споживачів Продукції грошові кошти в
якості повної та/або часткової оплати
за поставлену останнім Продукцію
Відповідач зобов'язується негайно
перерахувати такі грошові кошти в
повному обсязі на поточний рахунок
Позивача, вказаний нижче у цій Мировій
угоді. Таке зобов'язання Відповідача
діє до повного погашення Позивачу суми
Основного боргу.

4. Позивач заявляє та визнає, що
належним чином відповідно до п. 3 цієї
Мирової угоди сплативши суму Основного
боргу, визначену в п. 2 даної Мирової
угоди, Відповідач в повному обсязі
відшкодовує Позивачеві всі можливі
негативні наслідки неналежного
виконання Договору (в тому числі,
документів, що змінюють Договір,
доповнюють його або є його невід'ємною
частиною).

5. Після належного та в повному обсязі
виконання умов даної Мирової угоди
зобов'язання Відповідача з виконання
Договору (в тому числі, документів,
Договір, доповнюють його або є його
невід'ємною частиною) є такими, що
припинилися повністю.

6. Після належного та в повному обсязі
виконання умов даної Мирової угоди,
позивач та Відповідач не матимуть один
до одного жодних претензій, пов'язаних
з виконанням Договору (в тому числі,
документів, що змінюють Договір,
доповнюють його або є його невід'ємною
частиною).

7. Сторони погоджуються, що визначена в
п. 2 цієї Мирової угоди сума Основного
боргу Відповідача, що виникла на
підставі Договору на момент підписання
цієї Мирової угоди (в тому числі
документів, що змінюють Договір,
поповнюють його або є його невід'ємною
частиною), є остаточною та не може бути
збільшена.

8. У разі порушення Відповідачем
порядку погашення Основного боргу, як
це передбачено вище в пункті 3 цієї
Мирової угоди, Позивач матиме право
заявити грошові вимоги до Відповідача
на всю суму заборгованості за
Договором, включаючи всі передбачені
Договором та чинним законодавством
України штрафні санкції за порушення
виконання умов Договору.

9. Сторони погодилися, що судовий збір,
сплачений при поданні позовної заяви,
покладається на позивача та не
підлягає відшкодуванню Відповідачем.

10. Сторони зобов'язуються звернутися до
Господарського суду міста Києва з
заявою про затвердження даної Мирової
угоди та припинення провадження у
справі.

11. Ця Мирова угода складена у трьох
примірниках, що мають однакову
юридичну силу, один із яких передається
до Господарського суду міста Києва, а
два інші - кожній із Сторін цієї Мирової
угоди.

12. Дана Мирова угода набирає чинності з
моменту її підписання Сторонами і
затвердження господарським судом та
діє до повного виконання прийнятих
Сторонами зобов'язань.

Відповідач

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані»

Код ЄДРПОУ - 34048050

01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 18, кв. 10,

тел. +38

поточний рахунок №

в АТ «Райффайзен Банк Аваль»

код банку (МФО) 300335.

Позивач

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора»

,

18030, м. Черкаси, вул. Будіндустрії, 3

тел. (0472) 71-28-81

поточний рахунок №2600

в ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк» м. Черкаси

код банку (МФО) 354347»

4. Позивач і відповідач заявляють, що ні
в процесі укладення цієї мирової угоди,
ні в процесі виконання її умов не були,
не будуть і не можуть бути порушені
права будь-яких третіх осіб, в тому
числі й держави.

5. У випадку невиконання або
неналежного виконання відповідачем
мирової угоди від 01.04.2014р. позивач має
право на звернення до відділу
державної виконавчої служби з вимогою
примусового стягнення заборгованості
з відповідача на підставі даної ухвали.

6. При відкритті виконавчого
провадження стягувачем є Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Лакофарбовий завод «Аврора» (, адреса: 18030, м. Черкаси, вул.
Будіндустрії, 3), боржником - Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Кліносол Трейдінг Компані» (, адреса: 01042, м. Київ, вул.
Івана Кудрі, 18, кв. 10).

7. Ухвала набирає законної сили з дня її
винесення та може бути пред'явлена до
виконання у строк до 15.04.2015р.

8. Провадження у справі №910/3565/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лакофарбовий завод
«Аврора» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кліносол Трейдінг
Компані» про стягнення 8 504 090,05 грн. в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кліносол
Трейдінг Компані» суми основного боргу
в розмірі 8 133 300,68 грн. припинити на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

9. Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому ст. 106 Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя С.М. Морозов