КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" квітня 2014 р. Справа №910/2902/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка
В.В.

суддів:
Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Аграрного фонду

на рішення господарського суду м. Києва

від 25.03.2014 року

у справі №910/2902/14 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селещинський
елеватор"

до Аграрного фонду

про стягнення 28 567,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Селещинський
елеватор" звернулось до господарського
суду м. Києва з позовом про стягнення з
Аграрного фонду 28 567,23 грн. основного
боргу, який виник внаслідок
неналежного виконання останнім взятих
на себе зобов'язань за договором
складського зберігання зерна №312/11 від
15.08.2011р.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 року позов задоволено
повністю.

Стягнуто з Аграрного фонду (м. Київ,
вул. Б. Грінченка, 1, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селещинський
елеватор" (39430, Полтавська область,
Машівський район, с. Селищина, вул.
Леніна, 3, ) 28 567 (двадцять
вісім тисяч п'ятсот шістдесят сім) грн.
23 коп. основного боргу, 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Аграрний фонд звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
м. Києва від 25.03.2014 року та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовної
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селещинський
елеватор" - відмовити в повному обсязі.

Крім того, в апеляційній скарзі
Аграрним фондом заявлено клопотання
про звільнення від сплати судового
збору за подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 року по справі №910/2902/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селещинський
елеватор" до Аграрного фонду.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України до
апеляційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

У відповідності до підпунктів 1,2 пункту
2 частини 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 року, що набрав
чинності 01.11.2011 року, за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
позовної заяви немайнового характеру 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" за подання до господарського суду
апеляційної скарги на рішення суду
ставка судового збору становить 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Відповідно до Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік",
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2014 року складає 1218 грн.

Як вбачається з апеляційної скарги,
відповідач оскаржує рішення місцевого
господарського суду, предметом позову
якого є вимога майнового характеру, а
саме стягнення 28 567,23 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить суд скасувати рішення
місцевого господарського суду та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Оскільки рішенням господарського суду
м. Києва від 25.03.2014 року стягнуто з
Аграрного фонду на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Селещинський елеватор" 28 567,23 грн.
основного боргу, то за подання
апеляційної скарги апелянт має
сплатити 913,50 грн.

Проте, в матеріалах апеляційної скарги
відсутні докази, що підтверджують
сплату судового збору у загальному
розмірі 913,50 грн. за подання апеляційної
скарги.

Як вже зазначалось вище, скаржник в
заявленому до апеляційної скарги
клопотанні, просить суд звільнити
Аграрний фонд від сплати судового
збору за подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 року. Апелянт також зазначає,
що відповідно до Закону України "Про
державну підтримку сільського
господарства України" та Положення про
Аграрний фонд, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2005 №543, Аграрний фонд є
державною спеціалізованою бюджетною
установою, уповноваженою реалізувати
цінову політику в агропромисловому
секторі економіки, основними
завданнями якого, зокрема є формування
державного інтервенційного фонду з
метою забезпечення належного рівня
продовольчої безпеки держави. При
цьому скаржник зазначає, що утримання
Аграрного фонду здійснюється за
бюджетною програмою КПКВК 2801310
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі агропромислового
комплексу та забезпечення діяльності
Аграрного фонду" за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету в
обсягах, що передбачені Законом
України "Про державний бюджет України"
на відповідний рік. Згідно Тимчасового
кошторису Аграрному фонду на І квартал
2014 року не передбачено коштів для
сплати судового збору (копія
Тимчасового кошторису на І квартал 2014
року додається). Скаржник також звертає
увагу на те, що навіть за кодом 2800 "Інші
видатки" згідно п.2.6. Наказу
Міністерства фінансів України від
12.03.2012 №333 не передбачено видатків на
оплату судового збору, а тому Аграрний
фонд позбавлений права здійснювати
оплату судового збору згідно
нормативно-правових актів України.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий
збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Пунктом 12 Інформаційного листа Вищого
Господарського Суду України N01-06/1175/2011 в
редакції від 04.03.2013 року визначено, що
єдиною підставою для вчинення судом
дій зазначених у ст. 8 Закону України
"Про судовий збір" є врахування ним
майнового стану сторони. Обґрунтування
пов'язаних з цим обставин, які свідчать
про неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Відповідно частини 1 ст. 33
Господарського процесуального
кодексу, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Враховуючи те, що скаржником не надано
суду належного доказу майнового стану
відповідача, який би свідчив про
неможливість сплатити судовий збір,
колегія суддів вважає заявлене
клопотання необґрунтованим та
безпідставним, а тому відмовляє
скаржнику у звільненні від сплати
судового збору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційна скарга
повертається заявникові.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України
після усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї
статті, апеляційна скарга може бути
подана повторно.

Керуючись ст.ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У клопотанні Аграрного фонду про
звільнення від сплати судового збору
за подання апеляційної скарги
відмовити.

2. Не приймати до розгляду апеляційну
скаргу Аграрного фонду на рішення
господарського суду м. Києва від 25.03.2014
року у справі №910/2902/14 та повернути її
заявникові.

3. Матеріали справи №910/2902/14 повернути
до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран