ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2014
Справа № 905/1282/14

Господарський суд Донецької області у
складі: судді Фурсової
С.М.,

при секретарі судового засідання
Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» (юридична
адреса: 83001, місто Донецьк, бульвар
Шевченка, будинок № 11, поштова адреса:
83001, місто Донецьк, вулиця Челюскінців,
будинок № 151; )

до приватного виробничого
підприємства «Гірник-95» (86104, Донецька
область, місто Макіївка, вулиця
Абакумова, шахта «Центральна»; )

про стягнення 2 183 456,67 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: Перегудов І.В.
(довіреність № 10/89 від 25.12.2013)

від відповідача: Сухачова О.В.
(довіреність б/н від 10.01.2014)

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ
МЕРЕЖІ» звернулося до господарського
суду Донецької області з позовом, в
якому просить стягнути з приватного
виробничого підприємства «Гірник-95»
суму заборгованості за спожиту активну
електроенергію у період грудень 2013
року - січень 2014 року у розмірі 2 183
456,67 гривень.

Позовні вимоги з посиланням на статті
509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України,
статтю 193 Господарського кодексу
України, статтю 26 Закону України «Про
електроенергетику», обґрунтовані
порушенням відповідачем умов договору
про постачання електричної енергії № 1
0054 008/144-08 від 01 квітня 2008 року, додатку №
2 «Порядок розрахунків» до вказаного
договору в частині розрахунків за
спожиту електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 03 березня 2014 року позовна
заява прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі та її призначено
до розгляду у судовому засіданні на 13
березня 2014 року (а.с. 1).

Розгляд справи відкладався за
правилами статті 77 Господарського
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ГПК України).

Відповідач надав відзив на позовну
заяву, в якому просить врахувати
викладену ним позицію та задовольнити
позовні вимоги у розмірі 177 474,67
гривень. Заперечуючи проти задоволення
позову відповідач зазначає, що ним
частково оплачено заборгованість за
спожиту активну електроенергію у
розмірі 2 005 982,00 гривень (а.с. 66-67)

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
мотивів, викладених у позовній заяві.
Не заперечував проти доводів
відповідача щодо часткової сплати
заборгованості за спожиту активну
електроенергію у спірний період.

Представник відповідача у судовому
засіданні надала пояснення, аналогічні
викладеним у відзиві на позовну заяву.

Матеріали справи є достатніми для
прийняття рішення за заявленими
вимогами при зазначених підставах
позову.

Розглянувши подані документи,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд -

В С Т А Н О В И В :

Частинами першою та другою статті 67
Господарського кодексу України (далі
по тексту - ГК України) передбачено, що
відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів. Підприємства
вільні у виборі предмета договору,
визначенні зобов'язань, інших умов
господарських взаємовідносин, що не
суперечать законодавству України.

Згідно зі статтями 11, 629 Цивільного
кодексу України (далі по тексту - ЦК
України), договір є однією з підстав
виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 26 Закону України «Про
електроенергетику» та пунктом 1.3
Правил користування електричною
енергією (далі по тексту - ПКЕЕ)
передбачено, що споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. ПКЕЕ регулюють
взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами (на роздрібному ринку
електричної енергії). Дія ПКЕЕ
поширюється на всіх юридичних осіб та
фізичних осіб (крім населення).

01 квітня 2008 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Сервіс-Інвест» (далі по тексту -
позивач або постачальник) та приватним
виробничим підприємством «Гірник-95»
(далі по тексту - відповідач або
споживач) укладено договір про
постачання електричної енергії № 1 0054
008/144-08 (далі по тексту - Договір), за
умовами якого постачальник продає
електричну енергію споживачу для
забезпечення потреб електроустановок
споживача з приєднаною загальною
потужністю 13 495 кВА, а споживач оплачує
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього Договору та додатками до
Договору, що є його невід'ємними
частинами (а.с. 6-16).

Відповідний договір, в силу статей 173,
174, частини першої статті 175 ГК України,
є підставою для виникнення у сторін
майново-господарських зобов'язань.

24 грудня 2013 року на підставі рішення
загальних зборів учасників товариства
з обмеженою відповідальністю
«Сервіс-Інвест» змінено найменування
на товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ
МЕРЕЖІ», про що свідчить виписка з ЄДР
(а.с. 33).

Додатковою угодою № 8 від 03 січня 2014
року до Договору сторонами погоджено
змінити найменування товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сервіс-Інвест» на товариство з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» (а.с. 23).

Враховуючи статус сторін та характер
правовідносин між ними, останні
(правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України та укладеним між ними
Договором.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що під
час виконання умов цього Договору, а
також вирішення всіх питань, що не
обумовлені цим Договором, сторони
зобов'язані керуватися чинним
законодавством України та ПКЕЕ.

Цей Договір набирає чинності з 01 серпня
2008 року за умови підписання сторонами
всіх, перелічених у пункті 9.1 Договору,
додатків, і укладається на термін до 31
грудня 2009 року включно. Договір
вважається щорічно продовженим на
наступний календарний рік, якщо за
місяць до закінчення терміну дії
Договору жодною із сторін не буде
заявлено про припинення його дії або
перегляд його умов (пункт 9.4 Договору).

Договір у спірний період був чинним.

Сторонами додатково до Договору
укладено, зокрема, додаток № 2 «Порядок
розрахунків» (а.с. 17-22).

Договір разом з додатками та
додатковими угодами до нього підписані
обома сторонами без розбіжностей та
скріплені печатками підприємств, а
тому зазначені зобов'язання сторін є
чинними, та в силу положень статей 525, 526
ЦК України обов'язковими до виконання.

За умовами Договору відповідач
(споживач) зобов'язався, зокрема:
виконувати умови цього Договору;
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії, знімати та
надавати постачальнику відомості про
покази розрахункових приладів обліку
згідно з умовами додатків «Порядок
розрахунків» та «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії»
(пункти 2.3.1, 2.3.3 Договору).

У свою чергу позивач (постачальник)
зобов'язався, зокрема: виконувати умови
цього Договору; постачати споживачу
електроенергію, як різновид товару в
обсягах, визначених відповідно до
розділу 5, та з урахуванням умов розділу
6 цього Договору (пункти 2.2.1, 2.2.2
Договору).

Пунктом 3.1.1 Договору передбачено, що
постачальник має право отримувати від
споживача плату за поставлену
електричну енергію за роздрібними
тарифами, розрахованими згідно з
Умовами та правилами здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом, плату за послуги
з компенсації перетікання реактивної
електричної енергії та інші платежі,
передбачені цим Договором.

Порядок обліку електричної енергії та
порядок розрахунків за електричну
енергію узгоджений сторонами у розділі
7 Договору та в додатку № 2 «Порядок
розрахунків» до Договору.

Обчислення обсягів та вартості
поставленої активної електроенергії,
обсягів перетікання та вартості послуг
з компенсації перетікання реактивної
електроенергії, умови і порядок
здійснення розрахунків за Договором
узгоджується сторонами в додатках
«Порядок розрахунків» та «Порядок
розрахунку вартості послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії» (пункт 7.6 Договору).

Згідно з пунктами 3.2, 4.2 додатку № 2
«Порядок розрахунків» до Договору,
споживач до 5 числа щомісячно сплачує
суму остаточного розрахунку за
попередній розрахунковий період, а у
5-ти денний термін після отримання
рахунку сплачує вартість послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії.

Факт надання послуг з
електропостачання в спірний період
позивачем відповідачу підтверджено
матеріалами справи, зокрема,
двосторонніми актами про показання
розрахункових приладів обліку, обсяги
та вартість активної електроенергії за
грудень 2013 року, січень 2014 року на
загальну суму 3 625 514,81 гривень, які
оформлено сторонами у відповідності до
пункту 2 додатку № 2 «Порядок
розрахунків» до Договору (а.с. 27-32).

Позивач виставляв відповідачу
відповідні рахунки на сплату спожитої
у спірний період активної
електроенергії, які отримано
уповноваженою особою відповідача, про
що свідчать відповідні відмітки на цих
рахунках (а.с. 25-26).

Відповідно до пункту 6.11 ПКЕЕ,
остаточний розрахунок споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії, визначеного за показами
розрахункових засобів обліку, які
фіксуються у терміни, передбачені
договором, та/або розрахунковим шляхом
у випадках, передбачених цими
Правилами. У таких рахунках обов'язково
зазначається кінцева дата їх оплати
згідно з договором про постачання
електричної енергії.

Разом з цим, відповідачем не надано
доказів на спростування факту
споживання ним зазначеного обсягу
електричної енергії та/або доказів
своєчасної оплати поставленої у
спірний період електроенергії.

Частиною другою статті 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

За договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується
(частина перша статі 275 ГК України).

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Частинами шостою та сьомою статті 276 ГК
України встановлено, що розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється, як
правило, у формі попередньої оплати. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися планові платежі з
наступним перерахунком або оплата, що
провадиться за фактично відпущену
енергію.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За приписами статей 525, 526 ЦК України та
статті 193 ГК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загально-господарського інтересу.

За відсутності інших підстав,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530
ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Господарським судом встановлено, що
позивач свої зобов'язання за Договором
виконав належним чином, а саме поставив
відповідачу електричну енергію,
виставив відповідні рахунки, що
підтверджується матеріалами справи, у
тому числі актами та рахунками за
електроенергію, які отримано
представниками відповідача, а
відповідач порушив умови Договору та
не здійснив своєчасну та повну оплату
вартості отриманої електричної
енергії, що й зумовило позивача
звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
оплати отриманої електроенергії,
позивач просить стягнути з відповідача
суму заборгованості за спожиту у
грудні 2013 року - січні 2014 року активну
електроенергію у розмірі 2 183
456,67 гривень.

Позовна заява за вихідним № 08-18/0804 від 26
лютого 2014 року отримана господарським
судом Донецької області 26 лютого 2014
року, про що свідчить відмітка
канцелярії суду на першій сторінці
заяви за № 12610/14.

З наявних в матеріалах справи
платіжних доручень № 75 від 03 березня 2014
року, № 166 від 05 березня 2014 року, № 84
від 05 березня 2014 року, № 89 від 11 березня
2014 року, № 104 від 14 березня 2014 року, № 109
від 18 березня 2014 року, № 216 від
26 березня 2014 року, № 120 від 26 березня
2014 року, № 232 від 01 квітня 2014 року
вбачається, що під час розгляду справи
відповідачем здійснено оплату суми
заборгованості на загальну суму 2 005 982,00
гривень (а.с. 68-76)

Таким чином, предмет спору в частині
позовних вимог щодо стягнення суми
заборгованості у розмірі 2 005 982,00
гривень відсутній, а провадження у
справі в цій частині підлягає
припиненню в порядку пункту 1-1 статті 80
ГПК України.

При цьому, на момент прийняття рішення
у цій справі, матеріали справи не
містять доказів сплати відповідачем
заборгованості у розмірі 177 474,67
гривень, а тому грошове зобов'язання
відповідача в цій частині всупереч
нормам законодавства та умовам
Договору перед позивачем залишилося
невиконаним.

За приписами статті 43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої
статті 129 Конституції України, статей
4-2, 4-3, 33 ГПК України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності сторін та свободі
в наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до статті 49 ГПК
України, оскільки спір виник внаслідок
саме його неправильних дій.

Крім того, відповідно до абзацу п'ятого
пункту 4.6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», якщо зменшення
позовних вимог пов'язане з частковим
визнанням та задоволенням позову
відповідачем після подання позову, то
судові витрати у відповідній частині з
урахуванням приписів частини другої
статті 49 ГПК покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 80 п. 1-1, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р I Ш И В
:

Провадження у справі в частині
позовних вимог щодо стягнення суми
заборгованості у розмірі 2 005 982,00
гривень припинити за відсутністю
предмету спору.

Стягнути з приватного виробничого
підприємства «Гірник-95» (86104, Донецька
область, місто Макіївка, вулиця
Абакумова, шахта «Центральна»; , відомості про рахунки в
установах банків відсутні) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ
МЕРЕЖІ» (юридична адреса: 83001, місто
Донецьк, бульвар Шевченка, будинок № 11,
поштова адреса: 83001, місто Донецьк,
вулиця Челюскінців, будинок № 151; ) 177 474,67 гривень
заборгованості за спожиту у період
грудень 2013 року - січень 2014 року активну
електроенергію, 43 669,13 гривень судового
збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене через господарський суд
Донецької області до Донецького
апеляційного господарського суду
протягом десяти днів з дня складення
повного рішення. Рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 10 квітня
2014 року.

Суддя
С.М. Фурсова