ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.Справа № 922/618/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Страхова
компанія "Країна", м. Київ до
Публічного АТ "Харківська муніципальна
страхова компанія", м. Харків про
стягнення 4918,23 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне АТ "Страхова компанія "Країна"
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом про
стягнення з Публічного АТ "Харківська
муніципальна страхова компанія"
грошових коштів в порядку регресу у
розмірі 4918,23грн. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16.03.2012р. між ПАТ
"Страхова компанія "Країна" та ОСОБА_1
(Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту (автомобільного) № 34/674/2.1.5.1.,
згідно з яким позивач прийняв на себе
обов'язок відшкодувати збитки, що може
зазнати Страхувальник у результаті
пошкодження, знищення або втрати
транспортного засобу "Вольво",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
18.03.2013р. відбулася дорожньо-транспортна
пригода - громадянин ОСОБА_3, керуючи
транспортним засобом "ВАЗ", д/р №
НОМЕР_2, на порушення Правил дорожнього
руху України, скоїв зіткнення із
застрахованим автомобілем "Вольво",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
в результаті чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.
Позивач на виконання умов Договору
страхування виплатив страхувальнику
страхове відшкодування у розмірі 6 180,00
грн. Зважаючи на той факт, що
цивільно-правова відповідальність
винної особи була застрахована у
Публічному акціонерному товаристві
"Харківська муніципальна страхова
компанія" (відповідач) на підставі
Договору обов'язкового страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/5083050, з метою досудового
врегулювання заявленої вимоги, на
адресу відповідача позивачем було
направлено Претензію за вих. № 7394 від
05.11.2013 року, проте, на даний час
відповідачем грошові кошти в порядку
регресу не сплачено, що і стало
підставою для звернення позивача з
відповідним позовом до суду.

03.04.2014р. за вх. № 11307 через канцелярію
суду надійшов лист від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, в якому останній надав
інформацію, витребувану в ухвалі суду
від 19.03.2014р. Зазначений лист долучено
судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судове
засідання 22.04.14р. не з`явився, надіслав
до суду клопотання, в якому зазначив що
підтримує позовні вимоги в повному
обсязі та просить суд розглянути
справу без участі його представника.

Розглянувши заявлене позивачем
клопотання, та враховуючи, що воно не
суперечить вимогам чинного
законодавства, не порушує прав та
законних інтересів сторін, суд визнає
за можливе його задовольнити та
розглянути справу без участі
представника позивача.

Представник відповідача в судові
засідання 19.03.2014р. та 22.04.2014р. не
з`явився, про причини неявки суд не
повідомив, відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав. Про час та місце розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином, про що свідчить відмітка про
направлення ухвали про порушення
провадження у справі та відкладення її
розгляду за адресою, вказаною у
позовній заяві та Витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ) та
повідомлення про вручення
відповідного поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ГПК України,
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається зазначеним
особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній матеріалами в порядку
ст. 75 ГПК України.

Справа розглядається згідно ст.75 ГПК
України, за наявними матеріалами у
справі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне.

16.03.2012 року між ПАТ «Страхова компанія
«Країна» (позивач, Страховик) та ОСОБА_1
(Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту (автомобільного) № 34/674/2.1.5.1.
(надалі - Договір).

За умовами укладеного Договору позивач
прийняв на себе обов'язок відшкодувати
збитки, які може зазнати Страхувальник
у результаті пошкодження, знищення або
втрати транспортного засобу -
автомобілю VOLVO ХС70, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі -
застрахований автомобіль).

18.03.2013 року, близько 21 години 00 хвилин,
на просп. Гагаріна, в м. Харкові
відбулася дорожньо-транспортна
пригода (надалі - ДТП), - громадянин
ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом
«ВАЗ», д/р № НОМЕР_2, на порушення Правил
дорожнього руху України, скоїв
зіткнення із застрахованим
автомобілем VOLVO ХС70, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Постанови
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 25.04.2013р. ОСОБА_3 було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

З метою визначення розміру
матеріального збитку, завданого
власнику застрахованого автомобіля,
позивач замовив проведення авто
товарознавчої експертизи у суб'єкта
оціночної діяльності - ТОВ «Декра
Експерт».

Відповідно до складеного Звіту № 328 про
оцінку вартості (розміру) збитків,
спричинених пошкодженням
транспортного засобу від 14.05.2013 року,
складеного ТОВ «Декра Експерт»,
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу пошкодженого в вищевказаній ДТП
застрахованого автомобіля, склала
5918,23грн.

Відповідно до рахунку ТОВ «Авто Граф М»
№ від 26.03.2013р. вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля склала 6180,00грн. (шість тисяч
сто вісімдесят гривень 00 копійок).

Отже, розмір страхового відшкодування
виплаченого позивачем Страхувальнику
(з урахуванням розміру франшизи - 0,00грн.
відповідно до п.4.1.1. Договору) склав
6180,00грн., що сплачені шляхом
зарахування суми страхового
відшкодування в рахунок несплаченої
частки страхового платежу, що
підтверджується актом звірки і
зарахування взаємної заборгованості
(а.с. 54).

Оскільки цивільно-правова
відповідальність винної у ДТП особи
була застрахована у Публічному
акціонерному товаристві «Харківська
муніципальна страхова компанія»
(відповідач) на підставі Договору
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів №
АВ/5083050 (надалі - Поліс), з метою
досудового врегулювання спору
позивачем, на адресу відповідача
направлено Претензію за вих. № 7394 від
05.11.2013 року з вимогою компенсувати в
порядку регресу виплаченого
страхового відшкодування.

Однак, відповідачем вимоги претензії
не виконав, грошові кошти в порядку
регресу не сплатив.

Враховуючи те, що Полісом встановлено
суму франшизи у розмірі 1000,00грн., то
позивачем розраховано розмір
страхового відшкодування, яке
відповідач зобов'язаний сплатити в
порядку регресу, на суму 4918,23грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України). За приписами частини 2 цієї
статті підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договір та інші правочини та юридичні
факти. Підставою виникнення цивільних
прав та обов'язків є дії осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також дії, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів є видом
обов'язкового страхування згідно
пункту 9 статті 7 Закону України „Про
страхування".

Пункт 3 частини 1 статті 988 ЦК України
встановлює обов'язок страховика у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону
України „Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Частиною першою ст. 1191 ЦК України
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
страхування" та ст. 12 Закону України
„Про обов'язкове страхування цивільно
- правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, крім
випадків відшкодування шкоди, завданої
життю та/або здоров'ю потерпілих.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги про стягнення з
відповідача в порядку регресу 4918,23грн.
обґрунтованими, належним чином
підтвердженими матеріалами справи та
підлягаючими задоволенню в повному
обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним
витрати по сплаті судового збору у сумі
1827,00грн. покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 27 Закону України
"Про страхування", ст. 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів", ст.ст.
11, 979, 988, 993, 1166, 1188, 1191, 1192 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківська муніципальна
страхова компанія" (61001, м. Харків, вул.
Плеханівська, буд.63; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
(04176, м. Київ, вул. Електриків, 29-А; ) грошові кошти в порядку
регресу у розмірі 4918,23грн. та 1827,00грн.
витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повне рішення складено 24.04.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко