ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р.
Справа № 923/263/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до міського комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго", м. Херсон

про стягнення 17616513,51 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Пількевич В.В. - головний
юрисконсульт, довіреність № 14-60 від
22.03.2013р.;

від відповідача: Тайльмайєр А.М. -
представник, довіреність № 3359-15 від
20.12.2013р.

Суть спору: публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (позивач)
звернулось до суду з позовом, в якому
просить стягнути з міського
комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго" (відповідач)
заборгованість в сумі 17616513,51 грн., з
якої: 15382363,78 грн. - сума основного боргу,
1074314,12 грн. - сума пені та 1161835,60 грн. -
сума 3% річних.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями на умови
договору №14/2578/11 від 30.09.2011р. на
купівлю-продаж природного газу,
положення ст.ст. 525, 526, 599, 611, 625 ЦК
України, ст.ст. 22, 193, 231 ГК України та
ст.ст. 1, 2, 12, 15, 54 ГПК України.

19.03.2014р. відповідачем через
канцелярію суду подано відзив на
позовну заяву, в якому позовні вимоги
визнає у повному обсязі, але просить
суд зменшити розмір штрафних санкцій. У
відзиві на позовну заяву відповідач
зазначає, що у випадку стягнення
штрафних санкцій на користь позивача в
повному обсязі, це може призвести до
понесення підприємством додаткових
збитків, в результаті яких - примусове
виконання рішення суду виконавчими
службами у вигляді арешту рахунків, що
в свою чергу заблокує господарську
діяльність та унеможливить повне
виконання підприємством боргових
зобов'язань перед кредиторами,
відсутність змоги провести
ремонтно-відновлювальні роботи
обладнання в неопалювальний період, і,
як наслідок, погіршить фінансове
становище, що в майбутньому може
призвести до банкрутства підприємства.
Також він вказує, що заборгованість
державних органів по своєчасному
відшкодуванню різниці в тарифах за
надані відповідачем послуги з
теплопостачання, а також несвоєчасне
надходження компенсацій за поставлену
відповідачем теплову енергію
громадянам, яким надаються пільги та
субсидії, і є однією із тих виняткових
обставин, що заслуговує на об'єктивну
оцінку судом. Даний відзив з додатком
суд прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи.

27.03.2014р. представником
відповідача через канцелярію суду
подано докази відправлення позивачу
відзиву на позовну заяву. Дані
матеріали суд прийняв до розгляду та
долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні надав аналогічні
пояснення, які містяться у відзиві на
позовну заяву. Крім того, у судовому
засіданні представник відповідача
заявив усне клопотання про зменшення
розміру пені на 80%, з підстав викладених
у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 30
вересня 2011 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(продавець) та міським комунальним
підприємством "Херсонтеплоенерго"
(покупець) був укладений договір
№14/2578/11 від 30.09.2011р. на купівлю-продаж
природного газу (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору,
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у IV кварталі 2011 року
та у 2012 році імпортований природний газ
(за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00),
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" для виробництва
теплової енергії, яка споживається
населенням та релігійними
організаціями, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
газ на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено,
що газ, що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями. Під словом
"населення" слід розуміти громадян, які
проживають у будинках житлового фонду
або приміщеннях (гуртожитках), що
перебувають у їх відособленому
користуванні та вносять плату за
комунальні послуги по затвердженим
тарифам.

Згідно п. 2.1. вказаного договору,
продавець передає покупцеві з 01 жовтня
2011 року по 31 грудня 2012 року газ в обсязі
до 52844,719 тис.куб.м.

Відповідно до п. 5.1. договору, ціна
(граничний розмір ціни) на природний
газ для теплопостачальних підприємств
та послуги з його транспортування
установлюються Національною комісією
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ).

Пунктом 5.2. договору встановлено,
що ціна за 1000 куб. м. природного газу
становить 1091,00 грн., з урахуванням збору
у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000 куб. м. природного газу - 1091,00 грн.,
крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1309,20 грн.

Позивач, виконуючи умови договору
№14/2578/11 від 30.09.2011р., поставив
відповідачу за період з жовтня 2011р. по
грудень 2012р. включно, природний газ, на
загальну суму 64603416,59 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі природного газу,
які підписані сторонами та скріплені
їхніми печатками, а саме: акт
приймання-передачі №б/н від 31.10.2011р.
(обсяг - 1533,297 тис. куб. м. на суму 2007392,43
грн.); акт приймання-передачі №б/н від
30.11.2011р. (обсяг - 5979,247 тис. куб. м. на суму
7828030,17 грн.); акт приймання-передачі №б/н
від 31.12.2011р. (обсяг - 5892,398 тис. куб. м. на
суму 7714327,46 грн.); акт приймання-передачі
№б/н від 31.01.2012р. (обсяг - 8076,095 тис. куб. м.
на суму 10573223,57 грн.); акт
приймання-передачі №б/н від 29.02.2012р.
(обсяг - 8645,047 тис. куб. м. на суму 11318095,52
грн.); акт приймання-передачі №б/н від
31.03.2012р. (обсяг - 6452,809 тис. куб. м. на суму
8448017,55 грн.); акт приймання-передачі №б/н
від 30.04.2012р. (обсяг - 696,945 тис. куб. м. на
суму 912440,39 грн.); акт приймання-передачі
№б/н від 30.04.2012р. (обсяг - 696,945 тис. куб. м.
на суму 912440,39 грн.); акт
приймання-передачі №б/н від 27.11.2012р.
(обсяг - 776,128 тис. куб. м. на суму 1016106,78
грн.); акт приймання-передачі №б/н від
25.12.2012р. (обсяг - 5133,420 тис. куб. м. на суму
6720673,46 грн.); акт приймання-передачі №б/н
від 31.12.2012р. (обсяг - 6160,334 тис. куб. м. на
суму 8065109,26 грн.).

Відповідно до пункту 6.1. договору,
сторони погодили, що оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами, шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідачем частково виконано
зобов'язання з оплати поставленого
природного газу та перераховано на
рахунок позивача грошові кошти у
розмірі 49223052,81 грн., що підтверджується
довідкою про операції та довідкою про
сальдо.

Обґрунтовуючи підстави позову,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем умов спірного
договору, внаслідок чого станом на 10
січня 2014 року за останнім утворилася
заборгованість у розмірі 15382363,78 грн.

Станом на день звернення позивача
з позовом до суду, сума заборгованості
відповідача перед позивачем за
основним боргом становить 15382363,78 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з положеннями чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174
Господарського кодексу України,
договір є підставою для виникнення
цивільних прав і обов'язків
(господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання, відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язання є правовідношенням, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів погашання заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 15382363,78 грн., відповідачем суду
не надано.

З огляду на викладене, позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 15382363,78 грн. є
доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача пені у розмірі
1074314,12 грн., суд зазначає наступне.

Право на нарахування пені сторони
узгодили в п.7.2. договору, яким
передбачили, що у разі невиконання
покупцем умов пункту 6.1. цього договору,
продавець має право не здійснювати
поставку газу покупцю, або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1. умов цього договору,
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7% від суми
простроченого платежу.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, суд дійшов висновку
про його правильність та відповідність
умовам договору.

Разом з тим, суд приймає до уваги
клопотання відповідача про зменшення
розміру пені на 80%, в обґрунтування
якого відповідач посилається на те, що
80% теплової енергії, яку виробляє МКП
"Херсонтеплоенерго", споживають
громадяни, а тому основним джерелом
доходів відповідача є грошові кошти,
які надходять від населення.
Заборгованість абонентів та бюджетних
установ перед МКП "Херсонтеплоенерго"
станом на 18.03.2014 року становить 57,9 млн.
грн., що підтверджується довідкою №865-07
від 18.03.2014р. підприємства відповідача.
Дані обставини, перешкоджають
відповідачеві своєчасно сплачувати
власні борги за отриманий природний
газ, електроенергію, воду, проводити
ремонтні роботи, тощо. Також, за
бухгалтерською довідкою №864-09 від
18.03.2014р., станом на 01.02.2014р. кредиторська
заборгованість відповідача становить
77,2 млн. грн., в тому числі 72,6 млн. грн.
заборгованість за природний газ перед
позивачем. Внаслідок цього
підприємство є збитковим, що
підтверджується його балансом, копію
якого надано до матеріалів справи.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 83
ГПК України, господарський суд,
приймаючи рішення, має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно до підпункту 3.17.4 підпункту
3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи фактичні обставини
справи, приймаючи до уваги те, що
предметом договору №14/2578/11 від 30.09.2011р.
є постачання газу для виробництва
теплової енергії, яка споживається
населенням та релігійними
організаціями, а також те, що МКП
"Херсонтеплоенерго" є соціально
значимим підприємством, яке забезпечує
централізоване теплопостачання
населення, підприємств і установ
бюджетної сфери в місті Херсоні, що
прострочка з оплати газу за спірним
договором виникла через несвоєчасне
відшкодування різниці в тарифах за
надані відповідачем послуги з
теплопостачання, а також, несвоєчасне
надходження компенсації за поставлену
відповідачем теплову енергію
громадянам, яким надаються пільги та
субсидії і яка, у разі її надходження,
негайно перераховувалась на рахунок
позивача в якості оплати за отриманий
газ за спірним договором, суд вважає за
можливе задовольнити клопотання
відповідача, та відповідно до ст. 233 ГК
України, п.3 ст. 83 ГПК України зменшити
нараховану суму пені на 80%.

За таких обставин, вимога
позивача про стягнення з відповідача
пені підлягає частковому задоволенню,
у розмірі 214862,82 грн.

Відповідної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України в постанові від 27.03.2013р. по
справі №5023/3165/12 та постанові від
19.04.2013р. по справі №18/1805/12.

Крім того, позивачем на підставі
ст. 625 ЦК України, за прострочене
відповідачем зобов'язання у період з
березня-грудня 2012 року, нараховано 3%
річних від простроченої суми, розмір
яких складає 693148,12 грн.

Позивач також зазначає, що
відповідач на виконання рішення
господарського суду Херсонської
області по справі №5024/1291/2012 від 18.10.2012р.
в частині стягнення суми основного
боргу провів оплати частинами за
період з 05.06.2012 по 28.12.2012. Внаслідок чого
заборгованість продовжувала існувати
з 31.05.2012 по 28.12.2012 року. Позивачем
донараховано відповідачу за
зобов'язаннями жовтня 2011р. - лютого 2012р.
3% річних у розмірі 468687,48 грн., які було
нараховані за період з 31.05.2012 по 28.12.2012
року.

Загальна сума 3% річних, яку
позивач просить стягнути з відповідача
становить 1161835,60 грн.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок нарахованих сум 3% річних,
суд дійшов висновку про їх
правильність.

Стаття 625 ЦК України допускає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В разі, якщо сторони в договорі не
передбачили сплату процентів річних та
їх розмір, підлягають сплаті три
проценти річних від простроченої суми
за весь час прострочення. Проценти
річних є самостійною формою
цивільно-правової відповідальності за
порушення грошових зобов'язань та
можуть стягуватися поряд із пенею.

Таким чином, позовні вимоги в
частині стягнення суми пені у розмірі
214862,82 грн. та суми 3% річних у розмірі
1161835,60 грн. підлягають задоволенню,
оскільки вони погоджені та розраховані
в установленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі
сплати судового збору у розмірі 73080,00
грн., відшкодовуються йому за рахунок
відповідача, з вини якого спір доведено
до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представнику позивача про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, п.3 ч.1 ст. 83, ст.ст.
84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з міського
комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго" (73019, м. Херсон,
Острівське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 31653320) на
користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ -
20077720) суму основного боргу у розмірі
15382363,78 грн., суму пені у розмірі 214862,82
грн., суму 3% річних у розмірі 1161835,60 грн.
та 73080,00 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Наказ видати стягувачу після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.04.2014р.

Суддя
С.В.
Нікітенко