м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Альфа
до Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС»
про стягнення 5 850, 56 грн.
Суддя Пригунова А.Б.
Представники: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» про стягнення збитків в
порядку регресу у розмірі 5 850, 56 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані виплатою
позивачем страхового відшкодування
власнику пошкодженого транспортного
засобу, у зв'язку з чим у нього вникло
право регресної вимоги до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна».
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.07.2013 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на 19.08.2013
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
У процесі провадження у справі
відповідач подав відзив на позовну
заяву, у якому проти позову заперечив,
мотивуючи свої заперечення тим, що
шкода автомобілю «Кіа», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, спричинена
внаслідок зіткнення з причепом
«Бджілка», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, який на момент зіткнення
не перебував у з'єднанні із
забезпеченим Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Провідна» автомобілем «ВАЗ»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3.
Під час розгляду спору позивач подав
заяву про зменшення розміру позовних
вимог у зв'язку з вирахуванням франшизи
у сумі 1 000, 00 грн. та просив стягнути з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»
відповідача збитки в порядку регресу у
розмірі 4 850, 56 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.
Тож, приймаючи до уваги, що вищевказана
заява не суперечить вимогам ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, суд прийняв її до розгляду та
задовольнив, у зв'язку з чим судом
розглядаються вимоги позивача до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» збитків в порядку регресу у
розмірі 4 850, 56 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.08.2013 р. залучено до участі у
справі третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Приватне
акціонерне товариство «Страхова група
Також у процесі розгляду справи
позивач подав клопотання про
припинення провадження щодо
Приватного акціонерного товариства
«СК «Провідна» та заміну неналежного
відповідача Приватного акціонерного
товариства «СК «Провідна» на Приватне
акціонерне товариство «Страхова група
«ТАС», а також просить стягнути з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
страхування» суму збитків в порядку
регресу у розмірі 5 850, 56 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 04.11.2013 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2013р. замінено первісного
відповідача - «Приватне акціонерне
товариство «СК «Провідна» належним
відповідачем - Приватним акціонерним
товариством «Страхова група «ТАС».
Склад суду у даній справі змінювався.
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 02.04.2014 р. справу №
Розгляд даної справи відкладався в
порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
У дане судове засідання представники
сторін не з'явились.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами,
оригінали яких оглянуто у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 07.04.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «Альфа
Страхування» та ОСОБА_2 укладено
договір добровільного страхування
ризиків, пов'язаних з експлуатацією
наземного транспортного засобу №
046.0284812.048 - автомобіля «KIA SPORTAGE»,
державний номер НОМЕР_1, 2011 року,
пов'язані з його експлуатацією, та
зобов'язався здійснити виплату
страхового відшкодування у разі
настання страхового випадку.

Термін дії договору встановлено з
04.01.2012 р. до 04.01.2013 р.

Вигодонабувачем за договором є
Публічне акціонерне товариство
«Кредобанк».

12.11.2012 р. по провулку Куйбишева в місті
Жашків Черкаської області сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «KIA SPORTAGE», державний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 під
керуванням останнього, а також
транспортного засобу «ВАЗ», державний
номер НОМЕР_3, під керуванням водія
ОСОБА_3 та причепа «Бджілка», державний
номер НОМЕР_2, в результаті якої було
пошкоджено застрахований Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Альфа Страхування»
автомобіль «KIA SPORTAGE», державний номер
НОМЕР_1.

У відповідності до постанови
Жашківського районного суду
Черкаської області від 05.12.2012 р. ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді стягнення
штрафу.

При цьому, у вказаній постанові
зазначається, що зіткнення сталось із
причепом «Бджілка», державний номер
НОМЕР_2, який стояв на узбіччі та
відірвався від автомобіля «ВАЗ»,
державний номер НОМЕР_3, внаслідок
несправності тягово-зчіпного пристрою.

Як зазначається у звіті № 2809/812 від
07.12.2012 р. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юніверсал
Асістант-Україна», вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«KIA SPORTAGE», державний номер НОМЕР_1
становить 7 903, 42 грн.

Відповідно до страхового акту №
4107.206.12.01.01. від 02.01.2013 р. сума страхового
відшкодування власнику автомобіля «KIA
SPORTAGE», державний номер НОМЕР_1
становить 5 850, 56 грн.

Платіжним дорученням № 375 від 08.01.2013 р.
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» перерахувало на користь
Приватного підприємця ОСОБА_4 - особи,
що здійснювала ремонт автомобіля «KIA
SPORTAGE», державний номер НОМЕР_1 страхове
відшкодування у сумі 5 850, 56 грн.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність водія за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб під час експлуатації
наземного транспортного засобу -
автомобіля «ВАЗ», державний номер
НОМЕР_3 застрахована Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Провідна» за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8710244, який був чинним
станом на момент дорожньо-транспортної
пригоди.

Крім того, за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/8710244
Приватним акціонерним товариством
«Страхова група «ТАС» застраховано
відповідальність власника легкового
причепа «Бджілка» 8134 державний номер
НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» зазначає, що у зв'язку з
тим, що ним було здійснено виплату
страхового відшкодування власнику
пошкодженого автомобіля «KIA SPORTAGE»,
державний номер НОМЕР_1, позивач
відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 27 Закону України
«Про страхування», набув право
зворотної вимоги до осіб,
відповідальних за завдану шкоду. Тож,
враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду перед
третіми особами, завдану внаслідок
експлуатації легкового причепа
«Бджілка» 8134 державний номер НОМЕР_2
застрахована Приватним акціонерним
товариством «Страхова група «ТАС»,
позивач просить стягнути з останнього
шкоду, завдану з вини водія
застрахованого транспортного засобу.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України «Про страхування»
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування
одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування» встановлено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальники - юридичні
особи та дієздатні громадяни, що
уклали із страховиками договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб під час
експлуатації наземного транспортного
засобу; потерпілі - треті юридичні та
фізичні особи, життю, здоров'ю та/або
майну яких внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортним засобом заподіяна шкода,
цивільно-правову відповідальність за
яку несе власник цього транспортного
засобу; забезпечений транспортний
засіб - наземний транспортний засіб,
зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, залежно від умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах;

Обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв'язку з
пошкодженням автомобіля «KIA SPORTAGE»,
державний номер НОМЕР_1, у водія
автомобіля «ВАЗ», державний номер
НОМЕР_3 виник обов'язок відшкодувати
власнику пошкодженого автомобіля
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом,
позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування власнику
автомобіля «KIA SPORTAGE», державний номер
НОМЕР_1 у розмірі вартості
відновлювального ремонту автомобіля
на підставі договору добровільного
страхування ризиків, пов'язаних з
експлуатацією наземного транспортного
засобу № 046.0284812.048, що становить 5 580, 00
грн.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду
на те, що позивач виплатив страхове
відшкодування власнику застрахованого
автомобіля «KIA SPORTAGE», державний номер
НОМЕР_1, у нього виникло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяну
шкоду, тобто, у даному випадку - до водія
автомобіля «ВАЗ», державний номер
НОМЕР_3

В той же час, слід відзначити, що з
наявних у матеріалах справи документів
вбачається та самими сторонами не
заперечується, що зіткнення автомобіля
«KIA SPORTAGE», державний номер НОМЕР_1
сталось безпосередньо із причепом
«Бджілка», державний номер НОМЕР_2, який
відірвався від автомобіля «ВАЗ»,
державний номер НОМЕР_3, внаслідок
несправності тягово-зчіпного пристрою
та стояв на узбіччі.

При цьому, на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована цивільно-правова
відповідальність як власника
автомобіля «ВАЗ», державний номер
НОМЕР_3 - Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Провідна», так і відповідальність
власника легкового причепа «Бджілка»
8134 державний номер НОМЕР_2 - Приватним
акціонерним товариством «Страхова
група «ТАС».

За визначенням Закону України «Про
автомобільний транспорт» транспортний
засіб загального призначення -
транспортний засіб, не обладнаний
спеціальним устаткуванням і
призначений для перевезення пасажирів
або вантажів (автобус, легковий
автомобіль, вантажний автомобіль,
причіп, напівпричіп з бортовою
платформою відкритого або закритого
типу), причіп - транспортний засіб без
власного джерела енергії,
пристосований для буксирування
автомобілем.

Дорожньо-транспортну пригоду, яка
сталась 12.11.2012 р. кваліфіковано як
порушення учасниками дорожнього руху
правил дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів,
вантажу, автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, дорожніх споруд
чи іншого майна, що передбачено ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Тож, приймаючи до уваги, що
дорожньо-транспортна пригода мала
місце саме за участі причепа Бджілка»,
державний номер НОМЕР_2 та внаслідок
керування автомобіля «ВАЗ», державний
номер НОМЕР_3 із несправним
тягово-зчіпним пристроєм, суд дійшов
висновку, що у даному випадку
відшкодування витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом пошкодженого
транспортного засобу покладається
саме на Приватне акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС», як
страхувальника власника легкового
причепа «Бджілка» 8134 державний номер
НОМЕР_2.

При цьому, висновок суду про
відшкодування вартості
відновлювального ремонту
транспортного засобу саме
страхувальником власника легкового
причепа «Бджілка» 8134 державний номер
НОМЕР_2 узгоджується з судовою
практикою щодо виплати страхового
відшкодування в порядку регресу, що
викладено, зокрема у поставах
Київського апеляційного
господарського суду від 20.08.2013 р. №
910/6548/13 та від 08.01.2013 р. № 5011-51/11244-2012.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

У відповідності до ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Між тим, згідно ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

За полісом № АВ/7342914, яким застраховано
цивільну відповідальність власника
легкового причепа «Бджілка» 8134
державний номер НОМЕР_2 розмір франшизи
становить 510, 00 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що розмір страхового
відшкодування, в частині франшизи не
відшкодовується, а заявлена позовна
вимога зменшується на суму франшизи.

Тож, здійснивши оцінку наявних у справі
доказів, за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа Страхування»
задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» (03062,
м. Київ, пр. Перемоги, 65, ),
з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» (01025, м. Київ, вул.
Десятинна, 4/6, ) збитки в
порядку регресу у розмірі 5 340, 56 (п'ять
тисяч триста сорок грн. 56 коп.) грн. та 1
570, 52 (одна тисяча п'ятсот сімдесят грн. 52
коп.) грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 14.04.2014
р.

Суддя

Пригунова А.Б.