м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1755/14 14.04.14

За позовом: Національного спортивного
комплексу "Олімпійський"

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-будівельна компанія

"Центренергобуд"

про: стягнення 103 650,55 грн.

Суддя Капцова Т.П.

Представники:

від позивача Шептуховська
Н.С.- пред. за довір.

від відповідача не з'явився

Обставини справи:

Національний спортивний комплекс
"Олімпійський" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-будівельна компанія
"Центренергобуд" про стягнення 103 650,55
грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що ним на підставі Договору
на надання послуг з користування
електричними мережами №81 від 05.04.2011р.,
укладеного з відповідачем, надано
послуги, які відповідачем в повному
обсязі оплачені не були, у зв'язку з
чим, у відповідача перед позивачем
виникла заборгованість у розмірі 100
168,59 грн. Враховуючи невиконання
відповідачем зобов'язань по оплаті за
Договором, позивачем нараховано 3 %
річних в розмірі 3073,54 грн. та інфляційні
втрати в розмірі 408,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.14р. порушено провадження у
справі №910/1755/14 та призначено справу до
розгляду на 13.03.14р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.02.2014р. виправлено допущену в
ухвалі суду від 07.02.2014р. описку.

У судове засідання 13.03.14р. з'явився
представник позивача та долучив до
матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки повноважного представника
відповідача суд не повідомлено.

Представником позивача заявлено
клопотання про продовження строку
розгляду справи на п'ятнадцять
календарних днів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.03.14р. продовжено строк
розгляду спору у справі №910/1755/14 на
п'ятнадцять днів та відкладено розгляд
справи на 14.04.2014р.

У судове засідання 14.04.14р. з'явився
представник позивача та надав
пояснення по справі. Представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив.

В матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
свідчать про те, що відповідачем 10.02.14р.,
20.02.14, та 20.03.14 було отримано ухвалу суду
про порушення провадження у справі від
07.02.14р., ухвалу суду від 13.02.14р. та ухвалу
суду від 13.03.14р. , у зв'язку з чим,
відповідач був повідомлений про дату
та час розгляду справи судом.

З огляду на те, що ухвала суду про
порушення провадження у справі від
07.02.14р., ухвала суду від 13.02.14р. та ухвала
суду від 13.03.14р. були надіслані судом за
адресою відповідача, зазначеною в
позовній заяві, яка збігається з
адресою відповідача, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
відповідач вважається повідомленим
про час та місце розгляду справи (ст.64
ГПК України).

Оскільки відповідач не з'явився у
судове засідання, незважаючи на
належне повідомлення про час та місце
судового засідання, не надав суду
відзиву та документів, витребуваних
судом, суд на підставі ст. 75 ГПК
України, розглядає справу за наявними
в ній матеріалами та доказами.

14.04.2014р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені ним позовні вимоги.

У судовому засіданні 14.04.2014р.
відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) судом проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст.81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2011р. між позивачем (виконавець) та
відповідачем (замовник) укладено
Договір на надання послуг з
користування електричними мережами №81
від 05.04.2011р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, виконавець
зобов'язався в порядку та на умовах,
встановлених цим Договором надати
послуги з користування внутрішніми
електричними мережами (надалі -
послуги), а замовник зобов'язався
оплатити надані послуги.

З п.3.1. Договору вбачається, що замовник
зобов'язався на умовах, встановлених
Договором вносити оплату за спожиту
електроенергію та послуги, що пов'язані
із використанням електричних мереж.

Згідно з п.2.1. Договору, розрахунки за
отримані послуги здійснюються
замовником не пізніше 25 числа
поточного місяця за попередній на
розрахунковий рахунок виконавця
згідно отриманого від останнього
рахунку-фактури.

Відповідно до п.2.2. Договору, розрахунки
здійснюються виходячи з діючих на
момент розрахунку тарифів на
електроенергію, встановлених
енергопостачальною компанією
відповідно до показників лічильників
електроенергії.

Згідно з п.2.5. Договору, термін надання
послуг починається з моменту
підписання Договору та діє до повного
виконання своїх зобов'язань.

Позивач зазначає, що ним було надано
відповідачу послуги з користування
внутрішніми електричними мережами на
суму 100 168,59 грн., які відповідачем
оплачені не були. Як зазначає позивач,
частина актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) була підписана
відповідачем. Акти прийняття робіт
(надання послуг) за квітень 2013 року №260
від 30.04.2013р. на суму 9108,16 грн. та за
травень 2013р. №292 від 31.05.2013р. на суму 4
775,42 грн. залишились відповідачем не
підписані, але направлялися позивачем,
та у зв'язку з відсутністю заперечень
щодо обсягів та якості послуг,
вважаються узгодженими, а послуги
наданими у повному обсязі. Листом
№08-01/637 від 26.07.2013р. позивач направляв
відповідачу акти виконаних робіт
(наданих послуг), рахунки, податкові
накладні, акти звірки та просив
відповідача оплати надані позивачем
послуги. Однак, як зазначає позивач, у
відповідь на лист №08-01/637 від 26.07.2013р.
відповідач повідомив позивача про те,
що у зв'язку з наявністю заборгованості
позивача за іншими договорами
будівельного підряду №6/2011 від 20.04.2010 та
№8/2011 від 06.09.2011 та накладенням арештів
на розрахункові рахунки, відкриті в
банківських установах, відповідач не
може сплатити заборгованість та
повернув акти не підписаними.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судових засіданнях з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 11 ЦК України
визначено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши Договір на надання послуг з
користування електричними мережами №81
від 05.04.2011р., укладений сторонами, судом
встановлено, що вказаний договір за
своєю правовою природою є договором
про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що позивачем за
період з грудня 2012 року по березень 2013р.
надано послуги з користування
електричними мережами на суму 86 285,01
грн., що підтверджується підписаними
уповноваженими представниками сторін
та скріпленими печатками останніх
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг), а саме:

- Актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №151 від 29.03.2013р. на суму 9150,74 грн.;

- Актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №78 від 05.03.2013р. на суму 12
469,79грн.;

- Актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №583 від 26.12.2012р. на суму 40
624,57грн.;

- Актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №10 від 28.01.2013р. на суму 24 039,91
грн.

Також, позивач вказує, що ним у травні
2013р. та у квітні 2013р. було надано
відповідачу послуги на суму 13 883,58 грн.,
однак, направлені позивачем
відповідачу акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №292 від 31.05.2013р. на суму
4775,42 грн. та №260 від 30.04.2013р. на суму 9108,16
грн. підписані та оплачені
відповідачем не були.

Судом встановлено, що акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№292 від 31.05.2013р. на суму 4775,42 грн. та №260
від 30.04.2013р. на суму 9108,16 грн., рахунки та
податкові накладні були направлені
позивачем на адресу відповідача листом
з описом вкладення у цінний лист від
30.07.13р., однак, доказів оплати наданих
послуг, відповідачем суду не надано.

В матеріалах справи наявний Акт
приймання-передачі будівельного
майданчику об'єкту, обладнання та
матеріалів під охорону від 30.05.2013р., з
якого вбачається, що 30.05.13р.
відповідачем передано, а позивачем
прийнято під охорону будівельний
майданчик об'єкта, що свідчить про те,
що до 30.05.2013р. відповідачем
використовувався об'єкт, у зв'язку з
чим, суд приходить до висновку про те,
що протягом квітня, травня 2013р.
відповідач отримував у позивача
послуги з користування електричними
мережами. Крім того, факт забезпечення
відповідача електричною енергією
протягом травня, квітня 2013р.
підтверджують підписані ПАТ
«Київенерго» з позивачем Акти
прийняття-передавання товарної
продукції за травень 2013р. №859/5/1 та за
квітень 2013р. №859/4/1 та Розрахунки
вартості відшкодування спожитих
тепло-, водо-, енергоресурсів та надання
інших комунальних послуг за травень та
за квітень 2013 року, наявні в матеріалах
справи.

З долучених до матеріалів справи
рахунків, Актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №292 від 31.05.2013р. на суму
4775,42 грн. та №260 від 30.04.2013р. на суму 9108,16
грн. судом встановлено, що позивачем
було надано відповідачу послуги в
травні-квітні 2013р. на суму 13 883,58 грн.

Таким чином, загальна вартість
отриманих відповідачем та неоплачених
послуг з користування електричними
мережами склала 100 168,59 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що
на виконання умов Договору ним були
повністю проведені розрахунки з
позивачем та не спростовано належними
доказами заявлену позивачем до
стягнення суму заборгованості.

Отже, враховуючи те, що позивачем
надані послуги на суму 100 168,59 грн.,
відповідачем доказів оплати суду не
надано, то на час розгляду спору сума
боргу відповідача склала 100 168,59 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) та ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з п.2.1. Договору, розрахунки за
отримані послуги здійснюються
замовником не пізніше 25 числа
поточного місяця за попередній на
розрахунковий рахунок виконавця
згідно отриманого від останнього
рахунку-фактури.

Судом встановлено, що відповідачем
було виставлено позивачу рахунки на
оплату, що підтверджується описом
вкладення у цінний лист від 30.07.2014р.

Враховуючи те, що акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №151 від 29.03.2013р.,
№78 від 05.03.2013р., №583 від 26.12.2012р., №10 від
28.01.2013р. відповідачем підписано без
зауважень, а забезпечення відповідача
послугами з користування електричними
мережами у травні 2013р. та у квітні 2013р.
відповідачем належними доказами не
спростовано, то, з огляду на положення
п.2.1. Договору, рахунок на оплату №537 від
26.12.2012р. на суму 40 624,57 грн. повинен був
бути оплачений в термін до 26.01.2013р.,
рахунок на оплату №18 від 28.01.2013р. на
суму 24039,91 грн. в термін до 26.02.2013р.,
рахунок на оплату №71 від 05.03.2013р. за
відшкодування вартості електроенергії
за лютий 2013р. на суму 12 469,79 грн. в термін
до 26.03.2013р., рахунок на оплату №131 від
29.03.2013р. на суму 9150,74 грн. в термін до
26.04.2013р., рахунок на оплату №213 від
30.04.2013р. на суму 9108,16 грн. в термін до
26.05.2013р., рахунок на оплату №243 від
31.05.2013р. на суму 4775,42 грн. в термін до
26.06.2013р.

Отже, станом на час розгляду справи
судом, строк оплати відповідачем
наданих позивачем у період з травня по
квітень 2013р. послуг настав, проте
зобов'язання по оплаті наданих
позивачем послуг за Договором
відповідачем не виконано.

Враховуючи те, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за надані послуги
підтверджується вищезазначеними
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг), рахунками, розрахунками
вартості відшкодування спожитих
тепло-, водо-, енергоресурсів та надання
інших комунальних послуг та приймаючи
до уваги те, що відповідачем в порядку
ст. 4-3 та ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
спростовано наявність заборгованості
та не доведено припинення зобов'язання
будь-яким передбаченим законом
способом в частині суми боргу, суд
вважає доведеними позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
заборгованості за надані послуги з
користування електричними мережами в
розмірі 100 168,59 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
грошового зобов'язання за Договором,
позивачем нараховано 3 % річних в
розмірі 3073,54 грн. та інфляційні втрати в
розмірі 408,42 грн.

Згідно частини 1 та 2 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного
кодексу України визначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату
боргу з урахування індексу інфляції та
трьох процентів річних, що є способом
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредитору.

Суд перевірив надані позивачем
розрахунки інфляційних втрат та трьох
процентів річних.

За перерахунком суду розмір 3 % річних
становить:

40 624,57 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365*
369 (к-ть днів за період з 26.01.2013р. по
29.01.2014р.) = 1232,09 грн.

24039,91 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365*
338 (к-ть днів за період з 26.02.2013р. по
29.01.2014р.) = 667,85 грн.

12 469,79 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365*
310 (к-ть днів за період з 26.03.2013р. по
29.01.2014р.) = 317,72 грн.

9150,74 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365*
279 (к-ть днів за період з 26.04.2013р. по
29.01.2014р.) = 209,84 грн.

9108,16 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365* 249
(к-ть днів за період з 26.05.2013р. по
29.01.2014р.) = 186,41 грн.

4775,42 грн. (сума заборгованості) * 3 % /365* 218
(к-ть днів за період з 26.06.2013р. по
29.01.2014р.) = 85,57 грн.

З огляду на те, що за перерахунком суду
розмір 3 % річних склав 2 699,48 грн., а
позивачем заявлено про стягнення 3073,54
грн., позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 3 % річних
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 2699,48 грн.

За перерахунком суду розмір
інфляційних втрат становить:

40 624,57 грн. (сума заборгованості) * 1,005
(зведений індекс інфляції за період з
26.01.2013р. по 29.01.2014р.) - 40 624,57 грн. = 201,57
грн.

24 039,91 грн. (сума заборгованості) * 1,006
(зведений індекс інфляції за період з
26.02.2013р. по 29.01.2014р.) - 24 039,91 грн. = 143,46
грн.

12 469,79 грн. (сума заборгованості) * 1,006
(зведений індекс інфляції за період з
26.03.2013р. по 29.01.2014р.) - 12 469,79 грн. = 74,42
грн.

9150,74 грн. (сума заборгованості) * 1,006
(зведений індекс інфляції за період з
26.04.2013р. по 29.01.2014р.) - 9150,74 грн. = 54,61
грн.

9108,16 грн. (сума заборгованості) * 1,005
(зведений індекс інфляції за період з
26.05.2013р. по 29.01.2014р.) - 9108,16 грн. = 45,20
грн.

4775,42 грн. (сума заборгованості) * 1,005
(зведений індекс інфляції за період з
26.06.2013р. по 29.01.2014р.) - 4775,42 грн. = 23,70
грн.

З огляду на те, що за перерахунком суду
розмір інфляційних втрат склав 542,96
грн., позивачем заявлено про стягнення
408,42 грн., позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача інфляційних
втрат підлягають задоволенню в
розмірі, заявленому позивачем 408,42 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів судовий збір покладається
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33, 49, 75 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-будівельна компанія
"Центренергобуд" (04073, м.Київ,
вул.Сирецька, буд.27-А, )
на користь Національного спортивного
комплексу "Олімпійський" (03150, м.Київ,
вул.Червоноармійська, буд.55, ) 100 168 (сто тисяч сто шістдесят
вісім) грн. 59 коп. - суми основного боргу,
408 (чотириста вісім) грн. 42 коп. -
інфляційних втрат, 2699 (дві тисячі
шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 48 коп. - 3
% річних та 2065 (дві тисячі шістдесят
п'ять) грн. 53 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 22.04.14 р.

Суддя
Капцова Т.П.