ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.Справа № 916/666/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Михайлець О.А. за
довіреністю від 29.01.2014р.

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю „Рошен
Де Люкс" до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 про стягнення 1 586,72 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Рошен Де Люкс" (далі
по тексту - ТОВ „Рошен Де Люкс")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 (далі по
тексту - ОСОБА_4) про стягнення
заборгованості в загальному розмірі 1
586,72 грн., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 1 494,35 грн.,
трьох відсотків річних в сумі 17,32 грн.
та пені в сумі 75,05 грн. Позовні вимоги
обґрунтовані фактом неналежного
виконання відповідачем прийнятих на
себе зобов'язань за договором поставки
№ 14376 від 25.09.2013р. щодо здійснення
своєчасної та в повному обсязі оплати
вартості придбаного товару.

Представник відповідача жодного разу в
судові засідання по даній справі не
з'явився та про причини неявки суд не
повідомив. При цьому, суд зазначає, що
конверти із поштовими відправленнями
суду, які були надіслані за адресою
місцезнаходження ОСОБА_4 згідно з
відомостями Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців: АДРЕСА_1, були
повернуті суду через вибуття адресата,
у зв'язку з чим, відповідно до п. 3.9.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (з наступними змінами
та доповненнями) відповідач вважається
таким, що належним чином повідомлений
про час та місце розгляду даної справи
господарським судом. Оскільки ОСОБА_4
не було надано суду відзиву на позов,
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

25.09.2013р. між ТОВ „Рошен Де Люкс"
(Постачальник) та ОСОБА_4 (Покупець) було
укладено договір поставки № 14376, у
відповідності до п. 1.1 якого
Постачальник зобов'язується поставити
партіями кондитерські вироби, інші
продукти харчування (далі - товар), а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар на умовах, зазначених у
договорі. Кількість, асортимент, ціна
конкретної партії визначається у
видаткових накладних (специфікаціях),
які є невід'ємною частиною договору.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Виходячи з положень п. 3.4 договору
поставки № 14376 від 25.09.2013р. товар
вважається поставленим з моменту його
передачі від Постачальника Покупцю за
накладними. Накладні оформлюються у
відповідності до чинного
законодавства, підписуються
повноважними представниками сторін
(директор, товарознавець, продавець) із
зазначенням посади та П.І.Б.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.
Обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору поставки № 14376
від 25.09.2013р. позивачем було передано у
власність ОСОБА_4 товар загальною
вартістю 2 204,35 грн., а відповідачем
вказаний товар було прийнято, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією видаткової накладної №
RDL00070469 від 28.09.2013р., яка на підтвердження
факту прийняття товару підписана
особисто відповідачем.

Згідно з п. 2.3 договору поставки № 14376
від 25.09.2013р. оплата товару Покупцем
Постачальнику здійснюється протягом 14
(чотирнадцяти) календарних днів з
моменту прийняття товару Покупцем.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було здійснено лише
часткову оплату вартості придбаного на
виконання умов договору поставки № 14376
від 25.09.2013р. товару на суму 710,00 грн., що
свідчить про порушення відповідачем
прийнятих на себе грошових зобов'язань
у спірних правовідносинах. В
результаті викладеного, станом на
момент звернення позивача до суду із
даним позовом, у ОСОБА_4 утворилась
заборгованість перед ТОВ „Рошен Де
Люкс" за вищезазначеним договором в
сумі 1 494,35 грн.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
525, 526, 530, 629, 692 ЦК України господарський
суд дійшов висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог ТОВ „Рошен Де Люкс" в
частині стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за придбаний товар в
сумі 1 494,35 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем
прийнятих на себе грошових зобов'язань
щодо здійснення своєчасної та в
повному обсязі оплати вартості товару,
придбаного за договором поставки № 14376
від 25.09.2013р., позивачем в порядку ст. 625
ЦК України було нараховано ОСОБА_4 до
сплати три відсотки річних в сумі 17,32
грн. Проаналізувавши здійснений
позивачем розрахунок відсотків річних,
господарський суд дійшов висновку про
його правильність та обґрунтованість,
у зв'язку з чим, позовні вимоги в
частині стягнення із ОСОБА_4 на користь
ТОВ „Рошен Де Люкс" трьох відсотків
річних в сумі 17,32 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки -грошової суми, яку боржник
повинен сплатити кредиторові у рази
порушення ним зобов'язання. Так, згідно
ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями) платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

При здійсненні нарахування штрафних
санкцій слід мати на увазі положення ч.
6 ст. 232 ГК України, згідно з якими
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Положеннями п. 6.1 договору поставки №
14376 від 25.09.2013р. передбачено, що у
випадку невиконання/несвоєчасного
виконання п. 2.3 даного договору
(обов'язок внесення плати за придбаний
товар), Постачальник має право стягнути
з Покупця пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент порушення зобов'язання, за кожен
день прострочення.

З посиланням на п. 6.1 договору поставки
№ 14376 від 25.09.2013р. позивачем було
нараховано відповідачу до сплати пеню
в сумі 75,05 грн. за порушення останнім
власних грошових зобов'язань.
Проаналізувавши здійснений позивачем
розрахунок даної штрафної санкції,
заявленої до стягнення, господарський
суд дійшов висновку про його
правильність та обґрунтованість, у
зв'язку з чим, позовні вимоги в частині
стягнення із відповідача пені в сумі
75,05 грн. підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості ОСОБА_4 перед
ТОВ „Рошен Де Люкс" в загальній сумі 1
586,72 грн., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 1 494,35 грн.,
трьох відсотків річних в сумі 17,32 грн.
та пені в сумі 75,05 грн., витікає з умов
укладеної між сторонами по справі
угоди, положень чинного законодавства
та підтверджується матеріалами справи.
Доказів, спростовуючих викладене,
відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог у
повному обсязі шляхом присудження до
стягнення із ОСОБА_4 на користь ТОВ
„Рошен Де Люкс" суми основного боргу в
розмірі 1 494,35 грн., трьох відсотків
річних в сумі 17,32 грн. та пені в сумі 75,05
грн. відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530,
549, 610 - 612, 615, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК
України, ст.ст. 193, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з
наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового
збору покладаються на відповідача
згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 - 612,
615, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст.
193, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з
наступними змінами та доповненнями),
ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 /АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1/ на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Рошен Де Люкс"
/місцезнаходження: 66300, Одеська область,
м. Котовськ, вул. 50 років Жовтня, 216;
поштова адреса: 65031, м. Одеса, вул. М.
Грушевського, 2 „А"; /
суму основного боргу в розмірі 1 494 грн.
35 коп. /одна тисяча чотириста дев'яносто
чотири грн. 35 коп./, три відсотки річних
в сумі 17 грн. 32 коп. /сімнадцять грн. 32
коп./, пеню в сумі 75 грн. 05 коп. /сімдесят
п'ять грн. 05 коп./, судовий збір в сумі 1 827
грн. 00 коп. /одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 22.04.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна