ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.
Справа № 914/4157/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Малех І. Б.

суддів
Костів Т. С.

Кузь В. Л.

при секретарі судового засідання
Кришталь М.Б.

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом) -
Сорока О.В.,

від відповідача (за первісним позовом) -
Свідрик Г.Р., Коцай О.Б.

від третьої особи - не з'явився.

Розглянувши апеляційну скаргу
Державного навчального закладу
післядипломної освіти
"Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму" від 07.03.2014 року.

на рішення господарського суду
Львівської області від 19.02.2014 року

у справі №914/4157/13

за первісним позовом Державного
навчального закладу післядипломної
освіти "Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму", м.Київ

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго", м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за первісним позовом -
Комунального підприємства Львівської
обласної ради "Нерухомість та майно",
м.Львів

про визнання недійсним рішення ПАТ
"Львівобленерго" (комісії по розгляду
актів про порушення Правил
користування електричною енергією
виконавчої дирекції ПАТ
"Львівобленерго") про нарахування
обсягу та вартості недоврахованої
електроенергії

за зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго", м.Львів

до відповідача Державного навчального
закладу післядипломної освіти
"Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму", м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача за зустрічним
позовом - Комунального підприємства
Львівської обласної ради "Нерухомість
та майно", м.Львів

про стягнення 180 481,78 грн.
недоврахованої електричної енергії

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Львівської області від 19.02.2014 року у
справі №914/4157/13 у задоволенні
первісного позову Державного
навчального закладу післядипломної
освіти «Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму», м.Київ до
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго», м.Львів за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за первісним позовом -
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Нерухомість та майно»,
м.Львів про визнання недійсним рішення
ПАТ «Львівобленерго» (комісії по
розгляду актів про порушення Правил
користування електричною енергією
виконавчої дирекції ПАТ
«Львівобленерго») про нарахування
обсягу та вартості недоврахованої
електроенергії повністю відмовлено,
зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго», м.Львів до
Державного навчального закладу
післядипломної освіти
«Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму», м.Київ за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача за зустрічним
позовом - Комунального підприємства
Львівської обласної ради «Нерухомість
та майно», м.Львів про стягнення 180
481,78грн. недоврахованої електричної
енергії задоволено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням,
позивач за первісним позовом
(відповідач за зустрічним позовом),
Державний навчальний заклад
післядипломної освіти
«Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму», подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду
Львівської області від 19.02.2014р. у справі
№914/4157/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким визнати недійсним
рішення ПАТ «Львівобленерго» (комісії
по розгляду актів про порушення Правил
користування електричною енергією
виконавчої дирекції ПАТ
«Львівобленерго»), а у задоволенні
зустрічного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт, посилається на те, що вказане
рішення є незаконним та
необґрунтованим, прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, при неповному з'ясуванні всіх
обставин, що мають значення для справи
та їх недоведеності. Зокрема на думку
скаржника, рішення суду першої
інстанції прийнято без урахування
п.п.2.7, 6.41, 6.42 Правил користування
електричною енергією (далі - ПКЕЕ) та
ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України). Апелянт зазначає, що
у разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки якихось
порушень, то в присутності
представника споживача (яким він є) має
оформлюватись акт порушення, отже
присутність позивача або його
представника є обов'язковою. Однак, на
думку апелянта, відповідачем не
підтверджено факту присутності
представника споживача під час
складання акту. Також скаржник
зауважує, що вказана в акті схема
незаконного підключення абсолютно не
відповідає плану першого поверху
нежитлового будинку по АДРЕСА_1 та не
містить жодної інформації, яка б
свідчила про порушення з його боку, а
тому не може братися до уваги при
визначенні доведеності самого факту
порушення ПКЕЕ. Одночасно, скаржник
звертає увагу суду, що він є орендарем
вказаних приміщень, а орендодавцем та
балансоутримувачем є КП ЛОР
«Нерухомість та майно», а тому всі
претензії відповідача мають
обґрунтовуватись документами про
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін. Оскільки на
думку апелянта, факт незаконного
підключення виявлений поза межами
орендованих приміщень, то за
відсутності такого розмежування, він
не може нести відповідальність за дії
вчинені щодо електромережі.

Відповідач (позивач за зустрічним
позовом) надав суду відзив на
апеляційну скаргу б/н б/д, зазначив, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, із повною та
об'єктивною оцінкою всіх обставин
справи, а доводи апелянта щодо
незаконної відмови у задоволенні
первісного позову про визнання
недійсним рішення ПАТ
«Львівобленерго» (комісії по розгляду
актів про порушення ПКЕЕ виконавчої
дирекції ПАТ «Львівобленерго») про
нарахування обсягу та вартості
недоврахованої електроенергії є
необґрунтованими.

В обґрунтування відзиву позивач
зазначає, що виявлене порушення ПКЕЕ
полягало у самовільному підключенні
електроустановок до мережі
постачальника та безоблікове
споживання електроенергії без
відповідного договору, оскільки між
позивачем та відповідачем був
укладений договір №69682 про постачання
електроенергії тільки за адресою:
АДРЕСА_1. Додатком №9 до вказаного
договору у перелік об'єктів і точок
комерційного обліку щодо зазначеного
офісу вказано, що встановлено прилад
обліку №019057 на сходовій клітці,
дозволена потужність 7кВт. Однак, під
час проведення технічної перевірки
схеми обліку позивача було виявлено, що
частина його офісних приміщень
живиться від кабеля, самовільно
приєднаного до ввідного пристрою
будинку по АДРЕСА_1 (вказані приміщення
також взяті у строкове платне
користування позивачем). Відповідний
акт про виявлення порушення №026510
складався у присутності трьох
уповноважених представників
енергоінспекції відповідача у
присутності працівника позивача,
ОСОБА_6 та працівника
балансоутримувача будинку КП
«Нерухомість та майно» - ОСОБА_7. Однак,
від підпису акту представник позивача
відмовився, про що і зазначено в
останньому. А відтак, на думку
відповідача (позивача за зустрічним
позовом), акт №026510 відповідає п.6
договору про постачання
електроенергії №69682 і є дійсним. На
підставі вказаного акту, комісія ЛМЕМ
по розгляду актів про порушення ПКЕЕ і
прийняла рішення провести нарахування
вартості недорахованої електроенергії
у відповідності до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженою. постановою НКРЕ №562 від
04.05.2006р. зі змінами і доповненнями (далі
- Методика) і стягнути з позивача
(відповідача за зустрічним позовом) 180
481,78грн. недоврахованої електричної
енергії. Тому, відповідач (позивач за
зустрічним позовом) вважає, що рішення
господарського суду Львівської
області від 19.02.2014р. підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

У судовому засіданні 17.04.2014р.
представник позивача за первісним
позовом (апелянта) навів доводи,
аналогічні, викладеним у своїй
апеляційній скарзі, просив апеляційну
скаргу задоволити, рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким визнати недійсним
рішення ПАТ «Львівобленерго» (комісії
по розгляду актів про порушення ПКЕЕ
виконавчої дирекції ПАТ
«Львівобленерго») від 09.10.2013р. №173-аЛОЕ,
а у задоволенні зустрічного позову ПАТ
«Львівобленерго» відмовити у повному
обсязі,.

Представники відповідача (за первісним
позовом) в судовому засіданні
заперечили доводи апелянта, при цьому
наводили доводи аналогічні, викладеним
у своєму відзиві на апеляційну скаргу,
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Львівської області слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу Державного
навчального закладу післядипломної
освіти «Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму» від 07.03.2014 року
без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
22.12.2006р. між позивачем та Управлінням
майном спільної власності Львівської
обласної ради (орендодавець) укладено
договір оренди №2 нерухомого майна, що
належить до спільної власності
територіальних громад області та
знаходиться на балансі КП ЛОР
«Нерухомість та майно», загальною
площею 160,4 кв.м., розміщене за адресою:
АДРЕСА_1 у т.ч. нежитлові приміщення
№НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5,
НОМЕР_6, НОМЕР_7 згідно з поверховим
планом загальною площею 142,1м.кв.; площі
загального (спільного) користування
№№ХХХVІ, ХL, ХL площею 18,3м.кв. Майно
передано за актом приймання-передачі
нежитлового приміщення від 01.01.2007р.

06.12.2007р. між тими ж сторонами укладено
договір оренди №220/07 нерухомого майна,
що належить до спільної власності
територіальних громад області, згідно
якого орендарю передано у строкове
платне користування нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 72,00м.кв., у т.ч.
нежитлові приміщення 1-го поверху
площею 59,7м.кв. та приміщення загального
(спільного) користування площею 12,3м.кв.
згідно з поверховим планом.

11.12.2007р. між позивачем та відповідачем
укладено договір про постачання
електричної енергії №69682 у приміщення
загальною площею 160,4 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

29.12.2007р. між Управлінням майном
спільної власності Львівської
обласної ради (орендодавець) та
позивачем укладено договір оренди
№370/07 нерухомого майна, що належить до
спільної власності територіальних
громад області, за яким останньому
передано в строкове платне
користування нерухоме майно, що
знаходиться на балансі КП ЛОР
«Нерухомість та майно», загальною
площею 232,4 кв.м., розміщене за адресою:
АДРЕСА_1 відповідно до акту
приймання-передачі нежитлових
приміщень.

Відповідно до акту розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, відповідач за зустрічним
позовом несе відповідальність за
технічний стан ввідного пристрою
приміщень КЛ-1 кВ від ввідного пристрою
будинку по АДРЕСА_1, до вводу офісу і
стан внутрішнього електрообладнання.

20.06.2013р. під час проведення технічної
перевірки схеми позивача за первісним
позовом представниками
енергоінспекції ПАТ «Львівобленерго»
було складено акт про порушення ПКЕЕ
№026510, в якому вказано про самовільне
підключення електроустановок,
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника, споживання
електроенергії без договору.

Інспекторами проводився комплекс
робіт з метою визначення відповідності
стану засобу обліку електричної
енергії та схеми його підключення, а
також відповідності стану
електропроводки та електроустановок
від межі балансової належності до
точки обліку ПУЕ та іншим
нормативно-технічним документам. За
результатами перевірки 20.06.2013р. була
також видана вимога №048244 про
приведення розрахункових засобів
обліку і схем їх підключення у
відповідність до вимог ПКЕЕ та
нормативно-технічних документів, яку
підписав представник споживача ОСОБА_6

Порушення, зафіксоване в акті №026510:
«…самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів до
електричної мережі
енергопостачальника» відповідає
п.5.п.2.1 Методики.

Листом №30-01812 від 21.06.2013р. позивачу за
первісним позовом скеровано акт
порушення ПКЕЕ №026510 та запрошено
останнього на засідання комісії.

На підставі акту, комісія ЛМЕМ по
розгляду актів про порушення ПКЕЕ
прийняла рішення провести нарахування
вартості недоврахованої
електроенергії у відповідності до
Методики, яке оформлене протоколом №173
від 05.07.2013р. Відповідно до п.2.6. Методики
у разі виявлення у споживача порушень,
зазначених у п.5.п.2.1 Методики та за
умови відсутності Договору величина
розрахункового добового обсягу
споживання електроенергії через
проводи (кабелі), якими здійснене
самовільне підключення розраховується
за формулою п.2.7 Методики: Wдоб.с.п.=Pс.п.*t
вик.с.п., де Рс.п. - потужність
самовільного підключення, визначена за
формулою п.2.9: Рс.п.=3*I*U*cos, де I - сила
струму, визначена виходячи з найменшої
поперечної площі перерізу жили
проводу, що використаний у схемі
самовільного підключення до мережі та
зафіксований в Акті (мідь, 10 ммІ) та
допустимого тривалого струму, який
може ним протікати. Поперечна площа
перерізу проводів, що використана у
схемі самовільного підключення,
визначена на підставі показів
повіреного штангенциркуля (ШЦ-1); t
вик.с.п. - час використання самовільного
підключення протягом доби приймається
12 год./доб.

Для розрахунку загального обсягу
самовільно спожитої електроенергії
взята кількість днів у дванадцяти
календарних місяцях, що передували дню
виявлення порушення. Відповідно
вартість недоврахованої
електроенергії становить 180 481,78грн.

На підставі акту №026510 комісія по
розгляду актів про порушення ПКЕЕ
прийняла рішення провести нарахування
вартості недоврахованої
електроенергії у відповідності до
Методики, яке оформлено протоколом №713
від 05.07.2013р. , який з рахунком скеровано
позивачу за первісним позовом листом
№30-02146 від 05.08.2013р.

08.10.2013р. позивач оскаржив вищевказане
рішення. За наслідками розгляду,
09.10.2013р. комісією по розгляду актів про
порушення ПКЕЕ виконавчої дирекції ПАТ
«Львівобленерго» прийнято рішення
оформлене протоколом №173-аЛОЕ про
залишення без змін рішення Львівських
міських електромереж від 05.07.2013р.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач за первісним позовом зазначав,
що договору на електропостачання
приміщення площею 232,4кв.м. між
позивачем та відповідачем укладено не
було, незважаючи на неодноразові
звернення позивача (листи від 27.05.2009р.
вих.№439/9120-5 та від 28.10.2009р. вих.№ 65/9160-04).
При цьому позивач вважає, що відповідач
за первісним позовом всупереч п.6.41
Правил не повідомляв позивача про час
та місце проведення перевірки.
Зазначений в акті перевірки
представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_6 не брав участі у
перевірці, що підтверджується
відсутністю його підпису на акті та не
мав права на представництво інтересів
позивача, в тому числі і на підставі
довіреності. Також, позивач за
первісним позовом посилається на те, що
вказана в акті схема незаконного
підключення не містить жодної
інформації, яка б свідчила про
порушення з боку позивача. Крім того,
він зазначає, що орендує приміщення у
іншої особи - балансоутримувача
будівлі (споруди), яка перебуває у
комунальній власності і цілком
ймовірно, що вказане підключення, якщо
воно мало місце, було зроблене задовго
до того, як позивач за первісним
орендував відповідні приміщення. Також
позивач посилається на факт
відсутності схеми електропостачання
приміщення, яка могла б підтвердити, що
електроенергія із вказаної в акті
точки надходить напряму до орендованих
приміщень, і не може братись судом до
уваги при визначенні доведеності факту
порушень, оскільки креслення зроблено
відірвано від «місцевості» та жодним
чином не підтверджує висновків акту.
Одночасно на думку позивач за
первісним позовом, оскаржуване рішення
ПАТ «Львівобленерго» від 09.10.2013р.
№173-аЛОЕ за своєю правовою природою є
одностороннім правочином, так як
створює для позивача обов'язок
сплатити суму вартості недорахованої
електроенергії, відтак підлягає
визнанню недійсним на підставі ч.1 ст.203,
ст.215 ЦК України.

Згідно п.5.1 ПКЕЕ, затвердженими НКРЕ
України №28 від 31.07.1996р. (в редакції
постанови НКРЕ України від 17.10.2005р. №910
зі змінами та доповненнями), договір
про постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
електроенергетику» споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною
енергією.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
електроенергетику» правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушенням в електроенергетиці є
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Факт виявленого порушення оформлено
актом порушення ПКЕЕ №026510, в якому
зазначено про самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів до
електричної мережі
енергопостачальника, споживання
електроенергії без договору. До акту
про порушення ПКЕЕ складена
схема-додаток (графічне зображення
електричної схеми самовільного
підключення ).

Відповідно до п.6.41 ПКЕЕ у разі
виявлення під час контрольного огляду
або технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електроенергії порушень ПКЕЕ на місці
виявлення порушення у присутності
представника споживача оформляється
акт порушень. В акті мають бути
зазначені зміст виявленого порушення
та вихідні дані, необхідні та достатні
для визначення обсягу недоврахованої
електроенергії. Акт підписується
представником постачальника
електроенергії та представником
споживача.

У разі відмови споживача підписати акт
в ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).

Як встановлено судом першої інстанції,
акт порушення ПКЕЕ №026510 складено
трьома уповноваженими представниками
енергоінспекції ПАТ «Львівобленерго»,
а саме інспектором ВРНС РЕМ-2 Хахулою
В.З., інспектором ВРНС Пироженком В.М.,
інспектором ВРНС Максимчуком Ю.В. в
присутності працівника позивача за
первісним позовом ОСОБА_6 та працівника
балансоутримувача будинку КП
«Нерухомість та майно» ОСОБА_7. В акті
зазначено, що п.ОСОБА_6 від підпису акту
відмовився.

За змістом норм пунктів 6.40-6.42 ПКЕЕ за
своєю правовою природою акт про
порушення ПКЕЕ є лише фіксацією факту
порушення, яке було виявлено при
проведенні перевірки дотримання
споживачем ПКЕЕ. Підставою для
перерахунку обсягу спожитої
електроенергії та нарахування плати за
недовраховану електроенергію є факт
порушення ПКЕЕ.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що виявлене порушення
полягало у самовільному підключенні
електроустановок до мережі
енергопостачальника та безобліковому
споживанні електроенергії без
відповідного договору.

Також колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком
господарського суду Львівської
області щодо безпідставності
посилання позивача за первісним
позовом на факт відсутності акту
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін, оскільки
такий акт є невід'ємним додатком до
договору про постачання електричної
енергії та підписується сторонами при
укладенні договору. Оскільки договору
між сторонами на постачання
електроенергії у приміщення площею
72,00кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 не було
укладено, що не заперечує позивач за
первісним позовом, відтак вказаний акт
не може існувати. Одночасно колегія
суддів апеляційного суду також вважає
вірним висновок суду першої інстанції
щодо повноважень ОСОБА_6, зокрема,
посилання позивача за первісним
позовом на відсутність повноважень у
ОСОБА_6 на представництво інтересів
позивача, в тому числі і на підставі
довіреності при проведені перевірки
представниками ПАТ «Львівобленерго» є
безпідставним та спростовується п.4.4.
договору про постачання
електроенергії №69682 від 11.12.2007р., в
якому міститься положення про те, що
уповноваженим представником сторони
вважається також особа, яка перебуває у
трудових відносинах зі стороною та є
присутньою при здійсненні перевірки.
ОСОБА_6 на дату проведення перевірки
знаходився з позивачем у трудових
відносинах, про що свідчить копія
наказу від 18.07.2012р. за №26-К, яка є у
матеріалах справи.

Порядок укладення договору на
споживання електричної енергії
врегульований розділом 5 ПКЕЕ. Відтак,
позивач за первісним позовом після
реконструкції приміщення та
приєднання додаткової площі до раніше
орендованих приміщень зобов'язаний був
звернутися до відповідача за первісним
позовом із заявою про укладення
договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду вважає вірним
висновок суду першої інстанції щодо
того, що факт порушення позивачем за
первісним позовом ПКЕЕ не спростовано,
оскільки у позовній заяві останній
зазначив, що договору про постачання
електроенергії у приміщення, які він
приєднав до орендованих по договору
оренди №320/07 від 06.12.2007р., не укладав, але
електроенергія ним споживалась.

Господарський суд Львівської області
встановив, що зазначаючи про
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку,
посилаючись на ст.ст.5,26,27 Закону
України «Про електроенергетику»,
ст.ст.1212,1213 ЦК України, п.6.40, п.6.41 ПКЕЕ,
позивач за зустрічним позовом просить
стягнути з відповідача за зустрічним
позовом 180 481,78грн. вартості
недорахованої електричної енергії.

Як зазначалось вище, 20.06.2013р. під час
проведення технічної перевірки схеми
обліку відповідача за зустрічним
позовом було виявлено, що частина
офісних приміщень живиться від кабеля,
самовільно приєднаного до ввідного
пристрою будинку по АДРЕСА_1. Внаслідок
чого складено акт про порушення ПКЕЕ
№026510 від 20.06.2013р., в якому вказано про
самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів до
електричної мережі
енергопостачальника, споживання
електроенергії без договору. На
підставі вказаного акту комісія по
розгляду актів про порушення ПКЕЕ
прийняла рішення провести нарахування
вартості недоврахованої
електроенергії, що становить 180 481,78грн.,
яке оформлено протоколом №713 від
05.07.2013р. та залишено без змін рішенням
комісії по розгляду актів про
порушення ПКЕЕ виконавчої дирекції ПАТ
«Львівобленерго», оформлене
протоколом №173-аЛОЕ від 05.07.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи, та
встановлено господарським судом,
істотною умовою договору про
постачання електричної енергії №64718
від 29.11.2007р. є додаток №6 «Однолінійна
електрична схема», на якій вказано тип
та номінал силового трансформатора,
довжину, переріз та марку лінії, тип і
номінал трансформаторів струму та
напруги, величину дозволеної до
використання потужності. Так, зокрема,
вказана марки та тип кабеля ВВГ-1 3х6,0 +
1х4,0 м.м.кв., L = 21 м.

Водночас, додатком №1 до акту про
порушення ПКЕЕ №026510 від 20.06.2013р. є схема
виявленого порушення, на якій вказано
виявлений кабель З ПВ-З 1х10 м.м.2, що веде
до приміщень позивача за первісним
позовом, який є іншим ніж той, що
міститься у договорі постачання
електричної енергії №64718.

Відповідно до ст.235 Господарського
кодексу України (далі - ГК України) за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Статтею 236 ГК України встановлено види
господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо. Перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у її першій частині, не є
вичерпним. Сторони можуть передбачити
у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту вказаних положень
чинного законодавства вбачається, що
рішення постачальника електричної
енергії про донарахування споживачу 180
481,78 грн. вартості недоврахованої
спожитої електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією, а
не одностороннім правочином в
розумінні статті 202 ЦК України.

Частиною 2 ст.237 ГК України передбачено,
що порядок застосування сторонами
конкретних оперативно-господарських
санкцій визначається договором. У разі
незгоди з застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду з заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Крім того, право споживача на
оскарження у судовому порядку рішення
комісії постачальника електроенергії
передбачено пунктом 6.42 ПКЕЕ. Вказане
положення узгоджується з позицією
Верховного суду України викладеною у
постанові від 16.05.2011р. за №2-28/2397-2010.
Водночас, слід зазначити, що позивач за
первісним позовом оскаржує не рішення
комісії ЛМЕМ по розгляду актів про
порушення ПКЕЕ оформлене протоколом
№173 від 05.07.2013р., яким накладено
оперативно-господарські санкції, а
рішення ПАТ «Львівобленерго» від
09.10.2013р. №173-аЛОЕ, яким переглянуто та
залишено без змін рішення комісії ЛМЕМ
по розгляду актів про порушення ПКЕЕ
згідно протоколу №173 від 05.07.2013р.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає вірним
висновок суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
первісного позову.

Щодо зустрічної вимоги ПАТ
«Львівобленерго», м.Львів про
стягнення 180 481,78грн. недоврахованої
електричної енергії варто зазначити
наступне.

Відповідно до ст.275 ГК України - за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог ст.26 Закону України
«Про електроенергетику» та ПКЕЕ,
затверджених Національною комісією
регулювання електроенергетики України
№28 від 31.07.1996р. (в редакції постанови
НКРЕ України від 17.10.2005р. №910 зі змінами
та доповненнями) постачання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про постачання
електричної енергії, який укладається
між споживачем та постачальником
електричної енергії.

Пунктом 5.1 ПКЕЕ, договір про постачання
електричної енергії є основним
документом, який регулює відносини між
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом, що здійснює свою
діяльність на закріпленій території, і
споживачем та визначає зміст правових
відносин, прав та обов'язків сторін.

Розділ 10 ПКЕЕ зазначає, що споживач
зобов'язаний: забезпечувати належний
технічний стан та безпечну
експлуатацію своїх електроустановок;
не допускати безоблікового
користування електроенергією від
технологічних електричних мереж
споживача (внутрішньобудинкових
мереж); оперативно повідомляти щодо
виявлення безоблікового користування
електроенергією від технологічних
електричних мереж споживача.

Пунктом 1.2 ПКЕЕ визначено, що
недоврахована електрична енергія - це
обсяг електричної енергії,
використаний споживачем або переданий
транзитом, але не врахований
розрахунковими засобами обліку або
врахований неправильно.

Відповідно до вимог п.6.41 ПКЕЕ, у разі
виявлення уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень ПКЕЕ або умов
договору на місці виявлення порушення
у присутності представника споживача
оформляється двосторонній акт
порушень. У разі відмови споживача
підписати акт у ньому робиться запис
про відмову. У цьому разі акт
вважається дійсним, якщо він
підписаний не менше, ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).

Враховуючи те, що за фактом проведеної
перевірки було виявлено порушення
ПКЕЕ, зокрема те, що частина офісних
приміщень відповідача за зустрічним
позовом живиться від кабеля,
самовільно приєднаного до ввідного
пристрою будинку по АДРЕСА_1. та
складено відповідний акт №026510 від
20.06.2013р., за яким комісія по розгляду
актів про порушення ПКЕЕ прийняла
рішення провести нарахування вартості
недоврахованої електроенергії, що
становить 180 481,78грн., яке оформлено
протоколом №713 від 05.07.2013р. та залишено
без змін рішенням комісії ЛМЕМ по
розгляду актів про порушення ПКЕЕ,
оформлено протоколом №173-а ЛОЕ від
09.10.2013р., тобто зустрічна вимога про
стягнення недоврахованої електричної
енергії ґрунтується на нормах чинного
законодавства України та доведена
матеріалами справи, а відтак колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що
господарський суд Львівської області
дійшов вірного висновку щодо
задоволення зустрічних позовних вимог,
оскільки вони є обґрунтованими та
доведеними позивачем за зустрічним
позовом у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, і всупереч
вищевказаних норм ГПК України
скаржником, не подано доказів, які б
спростовували факти, викладені у
позовній заяві, а твердження, наведені
в апеляційній скарзі не спростовують
правомірність висновків, викладених в
оспорюваному рішенні суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд, вважає, що
господарський суд Львівської області
надав належну оцінку всім наявним у
справі доказам, повною мірою дослідив
усі обставини справи і дійшов вірного
висновку щодо відмови у задоволенні
вимог за первісним позовом та щодо
повного задоволення зустрічних
позовних вимог, а відтак, рішення
господарського суду першої інстанції
прийняте, з урахуванням всіх обставин
справи та з дотриманням норм чинного
законодавства, а тому не вбачає підстав
для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної
скарги Державного навчального закладу
післядипломної освіти
"Навчально-методичний центр
перепідготовки та підвищення
кваліфікації спеціалістів з питань
фінансового моніторингу в сфері
боротьби з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом, і
фінансування тероризму" від 07.03.2014р.
відмовити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 19.02.2014 року у
справі №914/4157/13 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на
адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови
виготовлений 22.04.2014р.

Головуючий суддя
Малех І. Б.

Суддя
Костів Т. С.

Суддя
Кузь В. Л.