КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р. Справа№ 911/3439/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: представник - Хасін І.Б. -
за довіреністю,

від відповідача: представник - Чимеріс
Т.П. - за довіреністю,

від третьої особи позивача:
представник - Дяк Ю.М. - за довіреністю,

від третьої особи відповідача-1: не
з'явився,

від третьої особи відповідача-2: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця

на рішення Господарського суду
Київської області від 20.09.2013 р.

у справі № 911/3439/13 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Національного медичного
університету ім. О.О. Богомольця, м. Київ

до Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Міністерство охорони
здоров'я України,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: 1. ОСОБА_7,

2. ОСОБА_8,

про визнання права постійного
користування земельною ділянкою та
визнання недійсними рішень,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 р. Національний медичний
університет ім. О.О. Богомольця
звернувся до Господарського суду
Київської області з позовом до
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області про визнання
за Національним медичним
університетом ім. О.О. Богомольця права
постійного користування земельною
ділянкою площею 10,0 га, розташованої на
території Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області,
якій присвоєно державний кадастровий
номер :05:018:0007, визнання недійсним
рішення 37 сесії Козинської селищної
ради Обухівського району Київської
області від 30.10.2010 р. №5/12 та №5/11 про
затвердження проектів відведення та
передачу у власність земельних ділянок
для ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
зобов'язання Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
припинити дії, що порушують право
постійного користування позивача
спірною земельною ділянкою, які
полягають у незаконній передачі цієї
земельної ділянки іншим особам.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 20.09.2013 р. залучено до участі
у справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача
Міністерство охорони здоров'я України.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 20.09.2013 р. у справі
№911/3439/13 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Національний медичний університет ім.
О.О. Богомольця звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним, необґрунтованим, винесеним
з грубим порушенням норм матеріального
та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 р.
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Відповідач та треті особи правом на
подання відзиву на апеляційну скаргу
не скористались.

Представник позивача в судовому
засіданні просив оскаржуване рішення
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а оскаржуване рішення
без змін.

Представник третьої особи -
Міністерства охорони здоров'я України
в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримав.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача в судове засідання
не з'явились, явку своїх представників
не забезпечили, про час і місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надходило.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Неявка третіх осіб та їх представників
в судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
спору по суті.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи
позивача, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржуване
рішення скасуванню з прийняттям нового
рішення про задоволення позову
частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
Національному медичному університету
ім. О.О. Богомольця 27.05.2003 р. Обухівською
райдержадміністрацією відповідно до
розпорядження Обухівської
райдержадміністрації від 10.09.2002 р. №401
видано Державний акт серії ІІ-КВ №002676
на право постійного користування
землею площею 10,0 га під розміщення
спортивного-оздоровчого табору
«Медик».

Колегія суддів зазначає, що дана
земельна ділянка була відведена
Київському медичному інституту, якій
на даний час має назву Національний
медичний університет ім. О.О.
Богомольця, рішеннями Виконавчого
комітету Київської обласної ради
депутатів від 07.09.1957 р. №640 та від 31.01.1959
р. №85.

Межі земельної ділянки площею 10,0 га,
яка перебуває у користуванні
Національного медичного університету
ім. О.О.Богомольця, встановлено в
натурі, згідно Акту про встановлення на
місцевості та погодження зовнішньої
межі земельної ділянки від 25.06.1997 р.,
Акту про встановлення на місцевості та
погодження межі земельної ділянки від
20.09.2002 р., Акту про перенесення в натуру
проекту відведення та про передачу на
зберігання межових знаків від 20.09.2002 р..

Таким чином, спірна земельна ділянка
площею 10,0га використовується
Національним медичним університетом
ім. О.О.Богомольця, як добросовісним
користувачем, за цільовим призначенням
безперервно протягом багатьох років.

Як зазначив Верховний Суд України в
постанові від 06.06.12р. у аналогічній
справі, чинний ЗК України є одним із
таких законів, норми якого
встановлюють підстави набуття права на
землю шляхом передачі ділянок у
власність або падання їх у
користування (ч. 2 ст. 116). Однак
громадяни і юридичні особи не можуть
втрачати раніше наданого їм права
користування земельною ділянкою.

Також Верховний Суд України в даній
постанові вказав, що підставою для
виникнення права на земельну ділянку є
відповідний юридичний факт. Чинний ЗК
України серед підстав набуття права на
землю громадянами та юридичними
особами не називає оформлення чи
переоформлення прав на земельні
ділянки.

Однак, на частину земельної ділянки,
яка входила до складу
землекористування позивача Козинською
селищною радою було надано дозволи
громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність. Розроблені проекти
землеустрою було затверджено
рішеннями 37 сесії Козинської селищної
ради від 30.10.2010р. № 5/12 та 5/11, а земельні
ділянки площею 1,7014га та 1,6441га
відповідно було передано у власність
зазначених громадян для ведення
особистого селянського господарства.

Відповідач посилається на те, що у
позивача відсутнє право користування
спірною земельною ділянкою, оскільки
зазначене встановлено постановою
Вищого господарського суду України від
01.10.2010 р. у справі №10/124-09.

Так, постановою Вищого господарського
суду України від 01.10.2010 р. у справі
№10/124-09 заяву Управління Держкомзему в
Обухівському районі Київської області
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Вищого
господарського суду України від 04.08.2010
р. у справі №10/124-09 задоволено,
постанову Вищого господарського суду
України від 04.08.2010р. у справі №10/124-09
скасовано, касаційну скаргу Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області задоволено частково,
касаційне подання прокуратури
Київської області та касаційні скарги
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця залишено без
задоволення, постанову Київського
міжобласного апеляційного
господарського суду від 18 травня 2010р. у
справі № 10/124-09 змінено, виклавши
резолютивну частину в наступній
редакції:

"Позов задовольнити частково.

Розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 10.09.2002р. №401 визнати
недійсним.

Повернути земельну ділянку земельну
ділянку площею 10, 0 га до земель запасу
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області."

В решті позовних вимог постанову
Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 18 травня 2010
року у справі № 10/124-09 залишено без змін.

Зі змісту даної постанови вбачається,
що підставою для визнання недійсним
розпорядження Обухівської
райдержадміністрації про передачу
земельної ділянки стало те, що таке
рішення мала приймати Козинська
селищна рада.

Отже, колегія суддів відхиляє
посилання відповідача, з яким
необґрунтовано погодився і суд першої
інстанції про те, що у Національного
медичного університету ім. О.О.
Богомольця відсутні правові підстави
користуватися спірною земельною
ділянкою площею 10 га, наданою йому
згідно Державного акту на право
постійного користування землею від
27.05.2003р. серії ІІ-КВ № 002676, що
встановлено зазначеною постановою
Вищого господарського суду України.

Колегія суддів зазначає, що зазначене
не є фактом, встановленим рішенням
господарського суду у розумінні ст. 35
ГПК України, а є висновком суду на
підставі встановлених обставин справи.

Крім того, згідно правової позиції
висловленої у постанові Верховного
Суду України від 12.09.2012 р. №6-71цс12,
перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку
визначений ст. 140 Земельного кодексу
України і є вичерпним. Такої підстави
припинення права власності на земельну
ділянку, як скасування рішення органу
виконавчої влади, на підставі якого
було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку,
зазначеним Кодексом не передбачено.

Таким чином, відповідач незаконно
розпорядився частиною земельної
ділянки, яка перебуває у постійному
користуванні позивача, та прийняв
незаконні рішення про її передачу
іншим особам.

При цьому, земельна ділянка, на якій
розміщено спортивно-оздоровчий табір
державного вищого навчального закладу,
що має статус Національного, і яка
протягом багатьох років
використовується для розміщення
спортивно-оздоровчого табору та має
рекреаційне призначення, передана у
власність для ведення особистого
селянського господарства, що
суперечить ч. 2 ст. 52 ЗК Ураїни, яка
встановлює, що на землях рекреаційного
призначення забороняється діяльність,
що перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів зазначає, що позовні
вимоги про визнання недійсними рішень
відповідача від 30.10.2010 р. №5/12 та №5/11 про
затвердження проектів відведення та
передачу у власність земельних ділянок
для ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та про
визнання за позивачем права постійного
користування земельною ділянкою
площею 10,0 га, розташованої на території
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області, якій
присвоєно державний кадастровий номер
:05:018:0007 є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача припинити дії, що
порушують право постійного
користування позивача спірною
земельною ділянкою, які полягають у
незаконній передачі цієї земельної
ділянки іншим особам колегія суддів
зазначає, що дана вимога є тотожною
позовній вимозі про визнання недійсним
рішень відповідача. Отже, визнання
недійсними спірних рішень відповідача
та визнання за позивачем права
користування спірною земельною
ділянкою у повній мірі захищає права
позивача.

Тому колегія суддів відмовляє в
задоволенні позовної вимоги про
зобов'язання відповідача припинити
дії, що порушують право постійного
користування позивача спірною
земельною ділянкою.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову частково.

Згідно п. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до приписів п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.
104 Господарського процесуального
кодексу України підставами для
скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду є неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Також, колегія суддів зазначає, що
судом першої інстанції не було
залучено до участі у справі ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 хоча позивач просив визнати
недійсним рішення 37 сесії Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області від 30.10.2010 р. №5/12 та
№5/11 про затвердження проектів
відведення та передачу у власність
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарства
даним громадянам.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо
господарський суд прийняв рішення про
права і обов'язки осіб, що не були
залучені до участі у справі.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області на користь
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця підлягає стягненню
судовий збір сплачений за подання
позовної заяви в розмірі 2294 грн., за
подання апеляційної скарги в розмірі
1147 грн.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного
медичного університету ім. О.О.
Богомольця задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 20.09.2013 р. у справі
№ 911/3439/13 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця до Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області про визнання права
постійного користування земельною
ділянкою та визнання недійсними рішень
задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення 37 сесії
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області (08711, Київська
обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул.
Партизанська, 2, ідентифікаційний код
04362697) від 30.10.2010 р. №5/12 та №5/11 про
затвердження проектів відведення та
передачу у власність земельних ділянок
для ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Визнати за Національним медичним
університетом ім. О.О. Богомольця (01601, м.
Київ, бульв. Т. Шевченка, 13,
ідентифікаційний код 02010787) право
постійного користування земельною
ділянкою площею 10,0 га, розташованої на
території Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області,
якій присвоєно державний кадастровий
номер :05:018:0007.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
(08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт
Козин, вул. Партизанська, 2,
ідентифікаційний код 04362697) на користь
Національного медичного університету
ім. О.О. Богомольця (01601, м. Київ, бульв. Т.
Шевченка, 13, ідентифікаційний код 02010787)
судовий збір за подання позовної заяви
в розмірі 2294 (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири) грн., за подання
апеляційної скарги в розмірі 1147 (тисяча
сто сорок сім) грн.

5. Видачу наказів доручити
Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи № 911/3439/13 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв