ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2014 року Справа № 910/7500/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Малетича
М.М.,суддів:Козир Т.П., Кота О.В., Могил
С.К., Панової І.Ю.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства "Родовід
Банк"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 12.11.2013у
справі№ 910/7500/13за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Грааль
плюс"до Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк"третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні
позивачаОСОБА_6провизнання недійсними
договорів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.05.2013 у справі № 910/7500/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2013, позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грааль плюс" до
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк", задоволено повністю,
визнано недійсними договори іпотеки,
укладені 13.06.2007 між позивачем та
відповідачем, посвідчені приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстровані в реєстрі за № 1105 та №
1107.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 у справі № 910/7500/13
постанову та рішення судів попередніх
інстанцій залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Родовід Банк" звернулось із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 у справі № 910/7500/13, у
якій заявник просить вказану постанову
скасувати та прийняти нове рішення,
яким касаційну скаргу на рішення та
постанову судів попередніх інстанцій
задовольнити.

Заяву, з посиланням на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 01.02.2012 та від 14.06.2013, рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 27.09.2010 у справі № 2-5571/10,
рішення Печерського районного суду
міста Києва від 13.06.2012 у справі № 2-913/12
та постанову Апеляційного суду міста
Києва від 07.03.2013, мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права, а
саме: статей 203, 215, 548, 593 Цивільного
кодексу України та статей 3, 4, 17 Закону
України "Про іпотеку" внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України з таких
підстав.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої цієї
статті) матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за подібних
предмета і підстав позову, змісту
позовних вимог та встановлених судом
фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 01.02.2012 рішення
судів попередніх інстанцій скасовано,
а справу передано на новий розгляд до
місцевого суду. У зв'язку з цим колегія
суддів зазначає, що прийняття
касаційною інстанцією постанови про
скасування судових рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору в справі, а тому на
відповідну постанову не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, передбаченої
розділом ХІІ2 ГПК України.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 14.06.2013 також не
може бути врахована, як доказ
неоднакового застосування судами
касаційних інстанцій одних і тих самих
норм матеріального права, оскільки
вказаною ухвалою відмовлено у
відкритті касаційного провадження, з
огляду на те, що касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
докази не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

До того ж, судовими рішеннями, на які у
заяві, поданій в порядку розділу ХІІ2
ГПК України, може здійснюватись
посилання на підтвердження
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права, можуть
бути лише рішення судів касаційних
інстанцій, ухвалені в порядку розгляду
касаційної скарги на рішення судів
попередніх інстанцій, у зв'язку з чим
посилання заявника на рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 27.09.2010 у справі № 2-5571/10,
рішення Печерського районного суду
міста Києва від 13.06.2012 у справі № 2-913/12
та постанову Апеляційного суду міста
Києва від 07.03.2013, не приймаються судом
до уваги.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116 - 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству "Родовід Банк" у допуску
справи № 910/7500/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяМ. МалетичСудді:Т.
Козир О. Кот С. Могил І. Панова