м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2623/14 07.04.14
За позовом Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
Управління магістральних
газопроводів "ДОНБАСТРАНСГАЗ"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-фінансова
про визнання договору
Суддя Лиськов М.О.
Представники сторін:
Від позивача Гнатюк О.
Від відповідача Приходько
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
18.02.2014 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
№09-604 від 12.02.2014 Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
в особі філії Управління магістральних
газопроводів "ДОНБАСТРАНСГАЗ" (надалі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-фінансова
компанія "Промтехноінвест" (надалі -
відповідач) про визнання договору
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачем був
закупівлю послуг з проведення
технічного обслуговування
автоматичної установки газового
пожежогасіння на КС "Союз"
Новопсковського ЛВУ МГ на суму 299 598,24
грн. За твердженням позивача,
оспорюваний договір за своєю природою
є правочином, вчиненим представником
відповідача від його імені з
перевищенням його повноважень.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.02.2014 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження по
справі № 910/2623/14, розгляд справи
призначено на 17.03.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.02.2014 виправлено описку в
ухвалі Господарського суду міста Києва
про порушення провадження у справі
№910/2623/14 від 24.02.2014, зазначено, що
розгляд справи у судовому засіданні
відбудеться 19.03.2014.
12.03.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва від представника
відповідача надійшли заперечення на
позовну заяву та документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі.
18.03.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва від представника
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі та
клопотання про передачу справи №910/2623/14
за територіальною підсудністю до
Господарського суду Донецької області.
В судове засідання, призначене на
19.03.2014, з'явились представники сторін,
надали пояснення по суті справи та
подали додаткові докази по справі.
19.03.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 02.04.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.03.2014 відмовлено в
задоволенні клопотання №09-988 від 12.03.2014
Публічного акціонерного товариства
"УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління
магістральних газопроводів
"ДОНБАСТРАНСГАЗ" про передачу справи
№910/2623/14 за територіальною підсудністю
до Господарського суду Донецької
31.03.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла апеляційна скарга від
представника Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" на вказану
вище ухвалу суду від 19.03.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014, апеляційну скаргу з
доданими до неї документами на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
19.03.2014 про відмову в задоволенні
клопотання про передачу справи №910/2623/14
за територіальною підсудністю до
Господарського суду Донецької області,
повернуто скаржнику - Публічному
акціонерному товариству "УКРТРАНСГАЗ",
в зв'язку з тим, що діючим
законодавством не передбачено
можливості оскарження учасниками
судового процесу ухвал суду про
відмову в передачі справи за
підсудністю в апеляційному порядку.
31.03.2014 через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло повторне клопотання
№09-118Б від 25.03.2014 про передачу справи
№910/2623/14 за територіальною підсудністю
до Господарського суду Донецької
області та додаткові пояснення №09-1216
від 27.03.2014 до клопотання про передачу
справи за територіальною підсудністю.
В судове засідання, призначене на
02.04.2014, з'явились представники сторін,
надали пояснення по суті справи та
подали додаткові докази по справі.
02.04.2014 в судовому засіданні, за
клопотанням представника позивача,
оголошено перерву до 07.04.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 повторно відмовлено в
задоволенні клопотання №09-118Б від
25.03.2014 Публічного акціонерного
товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії
Управління магістральних газопроводів
"ДОНБАСТРАНСГАЗ" про передачу справи
№910/2623/14 за територіальною підсудністю
до Господарського суду Донецької
В судове засідання, призначене на
07.04.2014, з'явились представники сторін,
надали пояснення по суті справи та
подали додаткові докази по справі.
07.04.2014, під час судового засідання,
представником позивача було подані
додаткові пояснення по справі та
клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи.
Представник відповідача проти
задоволення клопотання про
призначення експертизи заперечував,
зазначив, що вказане клопотання
спрямоване на затягування судового
процесу, а також пояснив, що укладення
директором ТОВ ВФК "Промтехноінвест" в
межах законодавства та повноважень,
закріплених у статуті товариства, а
саме у п. 9.15.5 (без доручення
представляти Товариство в стосунках з
будь-якими українськими та іноземними
юридичними та фізичними особами) та п.
9.15.7 (укладати угоди від імені
товариства), що відповідає звичайній
господарській діяльності відповідача.
Розглянувши доводи заявника про
призначення почеркознавчої експертизи
у справі №910/2623/14, суд не вбачає підстав
для задоволення вказаної заяви,
Частиною 2 пункту 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи"
передбачено, що судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
Заява про призначення почеркознавчої
експертизи у справі має бути
обґрунтованою та мотивованою, повинні
бути вказані конкретні обставини, що
свідчать про необхідність проведення
експертизи та про наявність потреби у
спеціальних знаннях. Заява також
повинна бути підтверджена фактичними
обставинами та ґрунтуватися на певних
З поданого представником позивача
клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи у справі
№910/2623/14, вбачається, що заявник не
навів конкретних обставин на
підтвердження необхідності проведення
експертизи, не надав належних доказів
на підтвердження заяви.
За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що поставлені для експертизи
питання є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що не є
необхідними для вирішення спору по
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 07.04..2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2011 між Дочірньою компанією
"Укртрансгаз" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" в особі філії Управління
магістральних газопроводів
"ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю виробничо-фінансовою
компанією "Промтехноінвест" (підрядник)
в особі директора ОСОБА_3 було укладено
договір №, умовами якого
передбачено, що підрядник
зобов'язується на свій ризик, в порядку
та на умовах, визначених в договорі,
відповідно до договірної ціни виконати
за завданням замовника, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
роботи із технічного обслуговування
автоматичної установки газового
пожежогасіння на КС "Союз"
Новопсковського ЛВУ МГ на суму 299 598,24
грн.

Публічне акціонерне товариство
"Укртрансгаз" створене відповідно до
розпорядження Кабінету Міністрів
України "Про реорганізацію дочірніх
компаній Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" від 13.06.2012
№360-р, наказу Міністерства енергетики
та вугільної промисловості України
"Про реорганізацію Дочірньої компанії
"Укртрансгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" від 18.07.2012
№530, внаслідок реорганізації шляхом
перетворення у ПАТ Дочірня компанія
"Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України".

Відповідно до п. 1.2. Статуту ПАТ
"Укртрансгаз", Товариство є
правонаступником усіх майнових та
немайнових прав та обов'язків ДП
"Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України"
(копія в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач виконав в повному обсязі
роботи з технічного обслуговування
автоматичної установки газового
пожежогасіння на КС "Союз"
Новопсковського ЛВУ МГ, які прийняті
позивачем без заперечень щодо
кількості та якості виконаних робіт, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами приймання виконаних
будівельних робіт №28 від 28.09.2012, №139 від
26.12.2011, №140 від 26.12.2011, №04 від 30.01.2012, №03
від 30.01.2012, №06 від 29.02.2012, №05 від 29.02.2012,
№08 від 29.03.2012, №07 від 29.03.2012, №15 від
31.05.2012, №14 від 31.05.2012, які підписані
сторонами та скріплені печатками
підприємств.

Крім того, відповідач вказує, що,
позивачем до цього часу частково не
оплачені належним чином виконані
підрядні роботи.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилається на те, що директор ТОВ ВФК
"Промтехноінвест" ОСОБА_3, підписував
договір № на технічне
обслуговування автоматичної установки
газового пожежогасіння на КС "Союз"
Новопсковського ЛВУ МГ на суму 299 598,24
грн. від 01.11.2011 з перевищенням наданих
повноважень, визначених статутом
відповідача (п.9.13. Статуту), тому такий
договір підлягає визнанню недійсним з
моменту його вчинення.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів (ч.
7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
встановлено загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1
ст. 638 Цивільного кодексу України).
Аналогічні положення містяться і в
статті 180 Господарського кодексу
України.

Зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, які
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

Як встановлено судом та не спростовано
сторонами, сторони погодили всі
істотні умови оспорюваного договору,
необхідні для його дійсності та
правомірності.

Пунктом 4 ст. 179 ГК України визначено
основний принцип, який визначає, що при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі, зокрема, вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Таким чином, визначення позивачем та
відповідачем положень та змісту
взаємних зобов'язань один одному при
укладенні спірного договору є
волевиявленням замовника і виконавця
та відповідає принципу свободу
договору.

Крім того, позивач також стверджує, що у
директора ТОВ ВФК "Промтехноінвест"
ОСОБА_3 були відсутні повноваження щодо
підписання договорів, оскільки
відповідно до п.9.15.7 Статуту керівник
відповідача уповноважений укладати
від імені товариства угоди.

Вказані пояснення позивача не
приймаються судом до уваги, оскільки
Верховним Судом України у
інформаційному листі "Практика
розгляду судами цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
24.11.2008 вказано, що поява терміна
"правочин" не виключає вживання терміна
- "угода" у значенні домовленості між
щонайменше двома сторонами. Перший із
них є більш широким і включає в себе
терміни "договір" (згідно зі ст. 11 ЦК),
"угода", "домовленість". Щоб запобігти
неоднаковому застосуванню норм про
правочини у практиці судів, слід
зазначити, що договір та угода є
тотожними поняттями, тому дво- і
багатосторонні правочини є водночас як
договорами, так і угодами, а термін
"домовленість" слід розуміти як договір
чи угоду, якщо така домовленість
досягнута з дотриманням вимог,
встановлених для укладення договору.

Щодо посилання позивача на те, що
директор ТОВ ВФК "Промтехноінвест"
ОСОБА_3 підписував спірний договір і не
мав необхідного обсягу цивільної
дієздатності на його підписання, суд
відзначає наступне.

Пунктом "і" ч.5 ст. 41 Закону "Про
господарські товариства", передбачено
можливість обмеження компетенції
виконавчого органу товариства (до
якого входить директор), шляхом
затвердження договорів(угод),
укладених на суму, що перевищує вказану
в статуті товариства, загальними
зборами.

Згідно п. 9.15.5 Статуту відповідача,
директор без доручення представляє
Товариство в стосунках з будь-якими
українськими та іноземними юридичними,
та фізичними особами.

Відповідно до п. 9.15.7. Статуту, директор
укладає угоди від імені Товариства.

Таким чином, жодних обмежень директора
підприємства відповідача щодо
повноважень на укладення угод від
імені товариства статутом не
передбачено, а тому директор ТОВ ВФК
"Промтехноінвест" ОСОБА_3 має
повноваження на укладення будь-яких
угод.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивач був обізнаний зі
статутом відповідача на момент
укладення спірного договору, оскільки
в тексті договору зазначено, що
директор ТОВ ВФК "Промтехноінвест" -
ОСОБА_3 діяв на підставі статуту.

Крім того, відповідно до п. 9.13 Статуту
ТОВ ВФК "Промтехноінвест", до
компетенції Дирекції належить розгляд
питань укладення угод, обліку,
звітності, інших питань, (за умовами)
внесених на розгляд Дирекції
Директором Товариства.

Отже, реалізація права внесення на
розгляд Дирекції Товариства питань
щодо укладення угод є ініціативою
(правом, передбаченим положеннями
Статуту) саме директора, а отже, не має
імперативного характеру у схваленні
Дирекцією відповідача, укладених
директором угод.

Так, згідно ст. 241 ЦК України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

В матеріалах справи наявні належні
докази схвалення позивачем договору
№ від 01.12.2011, а саме, акт приймання
виконаних будівельних робіт №28 від
28.09.2012, №139 від 26.12.2011, №140 від 26.12.2011, №04
від 30.01.2012, №03 від 30.01.2012, №06 від 29.02.2012,
№05 від 29.02.2012, №08 від 29.03.2012, №07 від
29.03.2012, №15 від 31.05.2012, №14 від 31.05.2012,, акт
звірки з підтвердженням суми
заборгованості по оскаржуваного
договору станом на 01.11.2013.

Крім того, факт часткової оплати
позивачем суми у розмірі 170 542,02 грн. за
виконану роботу, що підтверджується
копіями виписок по рахунку №847 з
01.01.2012 по 23.10.2013, по рахунку №3982 з
30.03.2012 по 23.10.2013 та по рахунку №3982 з
13.04.2012 до 13.04.2012 із зазначенням
цільового признання платежу по
договору № від 01.12.2011 з технічного
обслуговування автоматичної установки
газового пожежогасіння на КС "Союз"
Новопсковського ЛВУ МГ, безумовно
свідчить про здійснення дій, що
виражають волевиявлення на
встановлення правовідносин (укладеної
угоди), та беззаперечно виражає не лише
намір з прийняття до виконання умов
договору з технічного обслуговування
технічного обслуговування
автоматичної установки газового
пожежогасіння на КС "Союз"
Новопсковського ЛВУ МГ, а належне і
повне виконання взятих на себе
зобов'язань з боку ТОВ ВФК
«Промтехноінвест».

Як зазначено в п. 3.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29 травня 2013 року N 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними", наступне
схвалення юридичною особою правочину,
вчиненого від її імені представником, з
перевищенням повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним (стаття 241 ЦК
України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено; тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.). Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину.

Відповідно до статтей 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
директор Товариства з обмеженою
відповідальністю виробнича-фінансова
компанія "Промтехноінвест" мав
необхідний обсяг повноважень на
укладення спірного договору,
враховуючи наступне схвалення такого
договору сторонами, суд дійшов
висновку, що позовна вимога є
необґрунтованою та не підлягає
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32,
33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
Прикарпаттрансгаз" про визнання
договору недійсним - відмовити в
повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 11.04.2014

Суддя
Лиськов М.О.