РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"14" квітня 2014 р.
Справа № 906/1940/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов
М.Г.

суддя
Гулова А.Г. ,

суддя
Маціщук А.В.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача - ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Житомирської
області від "13" березня 2014 р. у справі
№906/1940/13

за позовом Коростенського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Житомирської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
(м.Житомир)

до відповідачів:

1) Житомирської районної державної
адміністрації (м. Житомир);

2) Управління Держземагенства в
Житомирському районі (м.Житомир);

3) Реєстраційної служби Житомирського
районного управління юстиції
(м.Житомир);

4) ОСОБА_1 (м.Житомир);

5) ОСОБА_2 (м.Житомир);

6) Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДБНУ" (м.Житомир)

про визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської РДА
від 25.12.2012р. №1113, визнання недійсними та
скасування державної реєстрації
державних актів на право власності на
землю, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки та
скасування державної реєстрації права
власності на земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 13.03.2014 р. у
справі № 906/1940/13 за позовом
Коростенського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Житомирської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області до Житомирської
районної державної адміністрації,
Управління Держземагенства в
Житомирському районі, Реєстраційної
служби Житомирського районного
управління юстиції, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДБНУ" про визнання
недійсним та скасування розпорядження
голови Житомирської РДА від 25.12.2012р.
№1113, визнання недійсними та скасування
державної реєстрації державних актів
на право власності на землю, визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
земельної ділянки та скасування
державної реєстрації права власності
на земельні ділянки, провадження у
справі припинено.

10.04.2014 року до Рівненського
апеляційного господарського суду з
господарського суду Житомирської
області надійшли матеріали справи №
906/1940/13 разом з апеляційною скаргою
відповідача - ОСОБА_1 на вказану вище
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 13.03.2014 р. у
справі № 906/1940/13. Відповідно до
апеляційної скарги скаржник просить
змінити ухвалу господарського суду
Житомирської області від 13.03.2014 р. у
справі № 906/1940/13.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги на предмет відповідності
вимогам діючого законодавства, судова
колегія вважає за необхідне повернути
апеляційну скаргу скаржнику з
наступних підстав.

За приписами ч. 2 ст. 94 ГПК України
апеляційна скарга підписується особою,
яка подає скаргу або її представником.

Згідно з ч. 5 статті 28 ГПК України
громадяни можуть вести свої справи в
господарському суді особисто або через
представників, повноваження яких
підтверджуються нотаріально
посвідченою довіреністю.

З аналізу наведених вище приписів
діючого законодавства вбачається, що
скарга за зверненням фізичної особи
має бути підписана особою, право
підпису якої делеговано визначеними
законодавством документами.

До матеріалів апеляційної скарги
долучено Акт господарського суду
Житомирської області від 27.03.2014 р. № 17/14,
відповідно до якого встановлено, що під
час розкриття конверта (пакета),
надісланого ОСОБА_1, не виявилося
документів, вказаних в додатку до
апеляційної скарги, копії довіреності
від 07.10.2013р. на представника
відповідача.

Як вбачається зі змісту апеляційної
скарги, остання містить підпис в графі,
відведеній для підпису представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 При цьому, повноваження
особи, яка виконала такий підпис,
належними доказами не підтверджені.
Таким чином, така особа не має права
діяти від імені вказаної фізичної
особи з правом підписання апеляційної
скарги.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо апеляційна
скарга підписана особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України, до
скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Розміри ставок судового збору
визначаються згідно зі ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", оскільки
апеляційна скарга подана на ухвалу
господарського суду, то згідно з
підпунктом 8 п.2 ч.2 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду апеляційної і
касаційної скарги на ухвалу суду
сплачується судовий збір в розмірі 0,5
розміру мінімальної заробітної плати
станом на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч. 3 інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
25.08.2011 року №01-061175/2011 розміри ставок
судового збору встановлено виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
(МЗП). Розмір ставки судового збору у
кожному конкретному випадку
визначається виходячи з того розміру
МЗП, який було встановлено законом на
момент сплати судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014р. №719-VIІ встановлено розмір
мінімальної заробітної плати на 2014 рік:
у місячному розмірі: з 1 січня - 1218
гривень.

Виходячи з вищенаведеного скаржник при
поданні апеляційної скарги повинен
сплатити 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати станом на 1 січня
календарного року, тобто 609 грн.
судового збору в дохід держави.

Натомість, з матеріалів поданої
апеляційної скарги вбачається, що
скаржником, всупереч наведеним вимогам
процесуального закону, до матеріалів
апеляційної скарги не долучено доказів
про сплату судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувану ухвалу господарського
суду Житомирської області від 13.03.2014 р.
у справі № 906/1940/13 було оголошуено в
судовому засіданні 13.03.2014р.

Згідно з протоколом судового засідання
від 13.03.2014 р. у справі № 906/1940/13
представник відповідача - ОСОБА_1 був
присутнім в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст .93 ГПК України,
апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього кодексу.

Згідно з відбитком штемпеля Укрпошти
на поштовому конверті, направленому
відповідачем на адресу господарського
суду Житомирської області, вбачається,
що апеляційну скаргу було надіслано
відповідачем 25.03.2014 р., тобто з
пропуском встановленого нормами ГПК
України 5-денного строку.

Скаржник в обгрунтування причин
пропуску строку на подання апеляційної
скарги посилається на те, що в судовому
засіданні 13.03.2014 р. було оголошено лише
вступну та резолютивну частини
оскаржуваної ухвали, тоді як текст
оскаржуваної ухвали в загальному
доступі в Єдиному державному реєстрі
судових рішень України був розміщений
20.03.2014 р., а тому, як стверджує скаржник,
останнім днем строку на подання
апеляційної скарги слід вважати
25.03.2014р.

Проте, колегія суддів вважає такі
твердження скаржника безпідставними.
Адже, як було зазначено вище,
представник скаржника був присутнім в
судовому засіданні 13.03.2014 р, а тому був
завчасно ознайомлений зі змістом
оскаржуваної ухвали.

Крім того, норма ст. 93 ГПК України не
передбачає виготовлення вступної та
резолютивної частини ухвали суду, а
тому обчислення строку на подання
апеляційної скарги на ухвалу слід
розпочинати з моменту її оголошення в
судовому засіданні.

У разі подання апеляційної скарги з
порушенням строків, визначених ч.1 ст.93
ГПК України, скаржник відповідно до
приписів ч.2 ст.93 ГПК України, має подати
мотивовану заяву про відновлення
цього строку. Така заява має містити
виклад підстав (поважних причин), з яких
строк пропущений, і обгрунтоване
клопотання про відновлення строку на
подання апеляційної скарги. Розгляд
заяви про поновлення строку на подання
апеляційної скарги здійснюється одним
із суддів колегії суддів апеляційного
господарського суду, про що
постановляється ухвала.

Всупереч наведеному вище, скаржником
не додано до матеріалів апеляційної
скарги клопотання про відновлення
строку на її подання.

В той же час, з урахуванням наведеного
вище, судова колегія не вбачає підстав
для відновлення строку на подання
апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про
поновлення цього строку, не може бути
прийнята до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом.

Керуючись ст. 86, 93, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути апеляційну скаргу та
додані до неї документи ОСОБА_1.

2. Матеріали справи № 906/1940/13 надіслати
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Маціщук А.В.