ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11.04.2014р.
№ 905/2413/14

Суддя
господарського суду Донецької області
Харакоз К.С., розглянувши матеріали
позовної заяви Приватного малого
ремонтно-будівельного підприємства
«Восход», м.Донецьк,

до відповідача Київської районної у
м.Донецьку ради, м.Донецьк,

про визнання права власності на
будівлю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне мале
ремонтно-будівельне підприємство
«Восход», м.Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до відповідача
Київської районної у м.Донецьку ради,
м.Донецьк, про визнання права власності
на будівлю.

Вимоги до позовної заяви та доданих до
неї документів встановлено статтями
54-58 Господарського процесуального
кодексу України.

Статтею 57 Господарського
процесуального кодексу України
визначено перелік документів, що
додаються до позовної заяви.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених законом порядку і
розмірі.

Так, звертаючись до господарського
суду з позовом, позивач у відповідному
порядку (за встановленими реквізитами
для перерахування судового збору по
заявам, які розглядаються
господарським судом Донецької області)
та розмірі сплачують судовий збір до
Державного бюджету України.

Правові засади справляння судового
збору, платники, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та поверненням
судового збору встановлено Законом
України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
Законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.8 Закону України від
16.01.2014, № 719-VII «Про державний бюджет
України на 2014 рік» встановлено розмір
мінімальної заробітної плати з 01.01.2014
року - 1218 гривень.

Пунктами 2.1 та 2.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI,
встановлені наступні ставки судового
збору для звернення до господарського
суду, з позовом майнового характеру 2%
від суми позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати (1827 грн.)
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (73080 грн.); з позовом
немайнового характеру в розмірі 1
мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

У поданій позовній заяві позивачем
заявлено 1 вимога майнового характеру.
Таким чином, судовий збір за зазначеним
позовом мав бути сплачений у
мінімальному розмірі за визначеною
позивачем ціною позову - 1827грн.

Проте позивачем до позовної заяви,
поданої 09.04.2014р., додана квитанція на
підтвердження сплати судового збору в
розмірі 1720,50грн., що не відповідає
вимогам ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» та п.3 ч.1 ст.57
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Крім того, згідно з п.2 ч.1 ст.57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 року №270, документом, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку, є розрахунковий документ
встановленої відповідно до Закону
України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Бланк опису вкладення засвідчує
направлення відповідних документів
відправником, в тому числі і копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідачам у справі з
дотриманням вимог ст. 57 ГПК України.

Пунктом 19 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. №270 передбачено, що
внутрішні поштові відправлення з
оголошеною цінністю можуть прийматися
з описом вкладення та/або післяплатою.

У разі приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписується на обох його примірниках
і проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення (п. 61 Правил
надання послуг поштового зв'язку).

З наведених норм вбачається, що
належними доказом направлення копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідачеві у справі може
бути розрахунковий документ,
встановленої відповідно до Закону
України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), а також
бланк опису вкладення, завірений
відповідним відділенням поштового
зв'язку.

Проте позивач не надав суду належних
доказів направлення відповідачу
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Так, до позовної заяви додано лише
бланк опису вкладення до цінного листа,
датований 24.10.2013р., тобто раніш ніж дата
підписання позовної заяви (07.04.2014р.).
Розрахунковий документ (фіскальний
чек), який підтверджує надання послуг
поштового зв'язку, серед додатків до
позовної заяви взагалі відсутній.

З огляду на наведене, наданий опис
вкладення до цінного листа не можна
вважати належним доказом направлення
відповідачу позовної заяви з додатком,
яка була надана до господарського суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

З огляду на вищевикладене позовну
заяву Приватного малого
ремонтно-будівельного підприємства
«Восход», м.Донецьк, до відповідача
Київської районної у м.Донецьку ради,
м.Донецьк, про визнання права власності
на будівлю, необхідно повернути
позивачу без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 54-58, пункти 4, 6 ч.1 ст.63, ст.ст. 86,
87 ГПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного малого
ремонтно-будівельного підприємства
«Восход», м.Донецьк, до відповідача
Київської районної у м.Донецьку ради,
м.Донецьк, про визнання права власності
на будівлю - повернути без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Додаток: позовна заява з додатками на 48
аркушах, в тому числі квитанція №16635.149.2
від 05.09.2013р. в підтвердження сплати
судового збору.

Суддя
К.С.
Харакоз