ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.Справа № 916/229/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран (на
підставі розпорядження голови суду від
03.04.2014 р. № 514)

при секретарі судового засідання: Г.М.
Альошиній

за участю представників сторін:

від позивача - А.О. Звіздун

від відповідача - не з'явився, про день,
час та місце апеляційного розгляду
повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 24.03.2014 року

у справі № 916/229/14

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Комунальної установи «Одеська
міська станція швидкої медичної
допомоги»

про визнання договору оренди
продовженим

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 звернувся до
місцевого господарського суду з
позовом до Комунальної установи
«Одеська міська станція швидкої
медичної допомоги» про продовження
строку дії договору оренди нежитлового
приміщення №?1/2006 на той самий строк і
на тих самих умовах, які були
передбачені договором, укладеним між
позивачем та відповідачем (а.с. 2-6).

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням прав позивача, зокрема
наявність переважного права на
укладання вказаного договору на новий
строк, передбаченого пунктом 7.7. цього
договору та ст. 285 Господарського
кодексу України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 27.01.14 р. позовна заява
прийнята до розгляду із зобов'язанням
позивача надати: оригінали та належним
чином засвідчені копії документів,
доданих до позовної заяви, правове
обґрунтування позовних вимог, договір
оренди № 1/2006 з усіма додатками до
нього, обґрунтовану заяву про
залучення до участі у справі третіх
осіб відповідно до вимог ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалами суду першої інстанції від
17.02.14 р., від 14.03.14 р. розгляд справи
відкладався у зв'язку з невиконанням
позивачем вимог ухвали суду від 27.01.14 р.
в повному обсязі (а.с. 83, 104).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.03.14 р. (суддя Панченко О.Л.)
позов залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України (а.с.
106).

Не погодившись з ухвалою суду, ФОП
ОСОБА_2 28.03.14р. звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив її скасувати,
справу передати на розгляд до
місцевого господарського суду,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права (а.с 113-116).

Відзив на апеляційну скаргу відповідач
не надав.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, судова колегія
зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це
форма закінчення розгляду
господарським судом справи без
прийняття рішення суду в зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розглядові справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому.

Згідно п. 4.9. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11 р.
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» при вирішенні
питання щодо залишення позову без
розгляду (стаття 81 ГПК) господарським
судам слід мати на увазі, що
застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов: додаткові документи
вважаються витребуваними, тільки якщо
про це зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання; витребувані документи чи
явка представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;
позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність. Поважними, з урахуванням
конкретних обставин справи, вважаються
причини, які за об'єктивних, тобто не
залежних від позивача, обставин
унеможливлювали або істотно
утруднювали вчинення ним відповідних
процесуальних дій; при цьому береться
до уваги й те, чи вживав позивач заходів
до усунення цих обставин або
послаблення їх негативного впливу на
виконання позивачем процесуальних
обов'язків, покладених на нього судом.
Відповідні докази подаються позивачем
і оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК. У
разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач в порушення ч. 2 ст. 36 ГПК
України, при зверненні з позовом надав
ніким не засвідчені ксерокопії
документів (а.с. 16-46), у зв'язку з чим
ухвалою суду про порушення провадження
у справі від 27.01.14 р. були витребувані
оригінали та належним чином засвідчені
копії документів доданих до позовної
заяви. Такі ж самі вимоги містились в
ухвалах суду від 17.02.14 р., 14.03.14 р. про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
їх не виконанням (а.с. 83, 104).

Однак, позивачем були надані лише
ксерокопії спірного договору оренди з
додатковими угодами та розрахунками
орендної плати (а.с. 57-74), інші копії
письмових доказів (а.с. 50, 86-91), які також
не були завірені належним чином.

Крім того, місцевий господарський суд
зобов'язав позивача надати
обґрунтовану заяву про залучення до
участі у справі третіх осіб без
самостійних вимог, яких останній
зазначив у позові.

Відповідно до п. 1.6. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» ГПК передбачає
можливість участі в судовому процесі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на предмет спору,
якщо рішення господарського суду зі
спору може вплинути на права та
обов'язки цієї особи щодо однієї із
сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа
виступає в процесі на стороні позивача
або відповідача - у залежності від того,
з ким із них у неї існують (або існували)
певні правові відносини. Відповідно до
статті 27 ГПК така третя особа може бути
залучена до участі у справі за її
заявою, а також за клопотанням сторін,
прокурора. З підстав, зазначених у
другому реченні частини першої
згаданої статті, господарський суд
залучає певну особу до участі у справі
як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, й
за відсутності згаданих заяви чи
клопотання. У будь-якому разі судом
виноситься з даного питання ухвала з
обов'язковим зазначенням у ній, на
стороні кого (позивача чи відповідача)
залучається ця третя особа. Згідно зі
статтею 21 ГПК сторонами у судовому
процесі - позивачами і відповідачами -
можуть бути підприємства та
організації, зазначені у статті 1 цього
Кодексу. Це правило встановлено лише
для сторін в судовому процесі і не
стосується третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору. Отже, такими особами можуть бути
і громадяни, які не мають статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.
Питання про допущення або залучення
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, до
участі у справі вирішується ухвалою
суду про прийняття позовної заяви до
розгляду (із зазначенням про це
в ухвалі про порушення провадження у
справі) або під час розгляду справи, але
до прийняття господарським судом
рішення, з урахуванням того, чи є у цієї
особи юридичний інтерес у даній справі.
Саме лише зазначення в позовній заяві
та/або у вступній частині судового
рішення певного підприємства чи
організації як третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, без вирішення судом питання щодо
її допущення або залучення до участі у
справі не надає їй відповідного
процесуального статусу. Що ж до
наявності юридичного інтересу у
третьої особи, то у вирішенні
відповідного питання суд має
з'ясовувати, чи буде у зв'язку з
прийняттям судового рішення з даної
справи таку особу наділено новими
правами чи покладено на неї нові
обов'язки, або змінено її наявні права
та/або обов'язки, або позбавлено певних
прав та/або обов'язків у майбутньому.

Матеріали справи свідчать, що позивач
цілком правомірні вимоги суду,
зазначені в ухвалах від 27.01.14 р., 17.02.14 р.,
14.03.14 р. не виконав та не повідомив про
причини не виконання, що перешкодило
вирішенню спору по суті, тому суд
першої інстанції обґрунтованого
залишив позов без розгляду на підставі
п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України і судова
колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ГПК України
після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Тобто, ФОП ОСОБА_2 не позбавлений права
повторно звернутися з позовом,
оформивши його у відповідності із
процесуальними нормами.

Щодо посилання скаржника на не
прийняття судом першої інстанції до
уваги заявленого іншою стороною
клопотання про заміну первісного
відповідача по справі належним
відповідачем в порядку ст. 24 ГПК
України, то судова колегія зазначає, що
оскільки позов не вирішувався по суті,
тому це не впливає на висновок суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для скасування оскарженої
ухвали.

Керуючись ст. ст. 99, 105, 106 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 24.03.2014 р. у справі № 916/229/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови складено 18.04.2014
р.

Головуючий суддя
В.Б. Туренко

Суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран