ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 р.
Справа № 1/136

За позовом: Львівського міжрайонного
природоохоронного прокурора у
Львівській області, в інтересах
держави в особі:

позивача-1: Підберізцівської сільської
ради, с. Підберізці Пустомитівського
району Львівської області

позивача-2: Пустомитівської районної
ради, м. Пустомити Львівської області

позивача-3: Львівської обласної ради, м.
Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостнафта", м.
Мостиська Львівської області

про стягнення заборгованості в сумі
311894,00 грн. (в т.ч. Підберізцівській
сільській раді - 60% вказаної суми втрат -
187136,40 грн., Пустомитівській районній
раді - 15% вказаної суми втрат - 46784,10 грн.,
Львівській обласній раді - 25% вказаної
суми втрат - 77973,50 грн.).

Суддя О. Долінська

При секретарі Н.Вашкевич

За участю представників:

від прокуратури: Лука Г.В. - посв. №020328
видане 06.09.2013 р. дійсне до 06.09.2018 р.
прокурор прокуратури м. Львова

від позивача 1: не з'явився

від позивача 2: не з'явився

від позивача 3: Мельник - дов. від 02.08.2013
р. №01-вих.-93

від відповідача: Шульга М.І. - дов.
від01.01.2014 р.

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Заяв про відвід судді не
подавалось. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало.

Суть спору: Позов заявлено Львівським
міжрайонним природоохоронним
прокурором у Львівській області в
інтересах держави в особі
Підберізцівської сільської ради,
Пустомитівської районної ради та
Львівської обласної ради до Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Мостнафта" про стягнення
заборгованості в сумі 311894,00 грн. (в т.ч.
Підберізківській сільській раді - 60%
вказаної суми втрат - 187136,40 грн.,
Пустомитівській районній раді - 15%
вказаної суми втрат - 46784,10 грн.,
Львівській обласній раді - 25% вказаної
суми втрат - 77973,50 грн.).

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 08.10.2009р.
порушено провадження у даній справі і
призначено до розгляду на 02.11.2009 року.

Ухвалою господарського суду від
12.11.2009р. (суддя Гулик Г.С.) провадження у
справі було зупинено до вирішення
Львівським окружним адміністративним
судом справи №2а-6828/09/1370 за позовом ТзОВ
"Мостнафта" до Головного управління
Держкомзему у Львівській області та
Пустомитівської районної державної
адміністрації про визнання незаконним
та скасування розрахунку втрат
сільськогосподарського виробництва
при зміні цільового призначення
земельної ділянки і п.3 розпорядження
голови Пустомитівської районної
державної адміністрації №634.

Ухвалою суду від 13.11.2012р. у зв'язку із
прийняттям Львівським окружним
адміністративним судом постанови у
справі №2а-6828/09/1370, провадження у справі
було поновлено та призначено справу до
розгляду на 05.12.2012р. ( з врахуванням
ухвали від 16.11.2012р. про виправлення
описки).

В зв'язку з хворобою судді Гулика Г.С.,
проведено повторний автоматичний
розподіл справи системою
документообігу суду, внаслідок якого,
справу № 1/136 передано для розгляду
судді господарського суду Львівської
області Гоменюк З.П.

У судовому засіданні 18.12.2012р.
прокурором подано клопотання про
зупинення провадження у справі 1/136 до
набрання законної сили постанови у
справі №2а-6828/09/1370, яка розглядається
Львівським апеляційним
адміністративним судом, оскільки
постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 20.08.2010р. №
2а-6828/09/1370 не набрала законної сили, в
зв'язку з оскарженням Пустомитівською
районною державною адміністрацією до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.
Розглянувши подане клопотання, суд
прийшов до висновку зупинити
провадження у справі до набрання
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.08.2010р. у
справі №2а-6828/09/1370 законної сили.

Ухвалою від 18.12.2012 р. провадження у
справі з цієї підстави зупинено.

Автоматичною системою документообігу
в зв'язку тимчасовою непрацездатністю
судді Гоменюк З.П. (розпорядження №814
від 26.09.2013 р. «Щодо призначеня
повторного автоматичного розподілу
справ), справу №1/136 передано для
розгляду судді господарського суду
Долінській О.З.

25.09.2013 р. на адресу господарського
суду Львівської області від Львівської
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері надійшов лист,
яким просить поновити провадження у
справі, у зв'язку із прийняттям 02.04.2013 р.
постанови Львівським апеляційним
адміністративним судом у справі №31923/10
за наслідками розгляду в порядку
апеляційного оскарження постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.08.2010 р. у
справі №2а-6828/09/1370.

Ухвалою від 15.09.2013 р. поновлено
провадження у справі №1/136.

В судове засідання 23.10.2013 р
представник відповідача з'явився,
через канцелярію суду подав
клопотання, в якому просить зупинити
провадження у даній справі з підстав,
що у Вищому адміністративному суді
України знаходиться на розгляді
касаційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мостнафта"
на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2013 р. у
справі №2а-6828/09/1370 про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Пустомитіської
райдержадміністрації в частині
зобовязання ТзОВ «Моснафта» сплатити
сільгоспвитрати, про що свідчить
ухвала Вищого адміністративного суду
України від 26.04.2013 р. К/800/22838/13 про
відкриття касаційного провадження.

Прокурор, позивач - 1, позивач - 2,
позивач - 3 щодо поданого клопотання
представником відповідача про
зупинення провадження у справі не
заперечили.

Враховуючи те, що предметом
розгляду адміністративної справи
№2а-6828/09/1370 є визнання незаконним та
скасування Розрахунку втрат
сільськогосподарського виробництва
при зміні цільового призначення
земельної ділянки, погодженого 26.09.2008 р.
Головним управлінням Держкомзему у
Львівській області та п. 3
розпорядження голови Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської області від 23.10.2008 р. №634,
яким встановлюється вимога сплати
втрат сільськогосподарського
виробництва в 2 місячний термін в сумі
311894,00 грн., а позовна вимога у справі
№1/136 базується саме на спірному
розрахунку втрат
сільськогосподарського виробництва,
то вирішення даного спору
безпосередньо пов'язане із вирішенням
спору у справі №2а-6828/09/1370, що
розглядається у Вищому
адміністративному суді України -
К/800/22838/13, в зв'язку із оскарженням
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2013 р. у
справі №31923/10. Ухвалою від 23.10.2013 р.
зупинено провадження у справі до
розгляду по суті справи №К/800/22838/13
(№2а-6828/09/1370) Вищим адміністративним
судом України.

Рух справи відображено у відповідних
ухвалах суду, які містяться в
матеріалах справи.

Для з'ясування наявності, відсутності
обставин, що стали підставою для
зупинення провадження у справі з
врахуванням тривалого розгляду справи,
ухвалою господарського суду
Львівської області від 01.04.2014 року, суд
поновив провадження у даній справі та
призначив до розгляду в судовому
засіданні на 10.04.2014 року.

В судове засідання 10.04.2014 р. прокурор
з'явився, позов підтримав в повному
обсязі, просить позов задоволити,
вимоги ухвали суду виконав.

В судове засідання 10.04.2014 р. представник
позивача - 1 не з'явився, незважаючи на
те, що належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи судом,
причин неявки не повідомив, вимоги
ухвали суду виконав частково.

В судове засідання 10.04.2014 р. представник
позивача - 2 не з'явився, незважаючи на
те, що належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи судом,
причин неявки не повідомив, вимоги
ухвали суду виконав частково.

В судове засідання 10.04.2014 р. представник
позивача - 3 з'явився, позов підтримав з
підстав викладених у позовній заяві і в
письмових поясненнях, вимоги ухвали
суду виконав.

В судове засідання 10.04.2014 р. представник
відповідача з'явився, проти позову
заперечив, вимоги ухвали суду виконав
частково.

В судовому засіданні 10.04.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення прокурора та
представників позивача-3 і відповідача,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, оглянувши оригінали
документів, суд встановив.

Відповідно до ст.121 Конституції України
на органи прокуратури покладається
представництво інтересів держави в
суді у випадках, визначених законом.

Право звернення прокурора до суду в
інтересах держави передбачено ст.121
Конституції України, п.6 ст.20, ст.36-1
Закону України "Про прокуратуру".

Згідно вимог ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадян або
держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Перевіркою, проведеною Львівською
міжрайонною природоохоронною
прокуратурою в Львівському головному
обласному управлінні земельних
ресурсів щодо додержання вимог ст.ст.
207-209 Земельного Кодексу України та
постанови Кабінету Міністрів України
від 17.11.,1997 року № 1279 "Про розміри та
порядок визначення втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва", які
підлягають відшкодуванню ТзОВ
„Мостнафта", встановлено порушення
вимог даних нормативних документів.

Зокрема встановлено, що ТзОВ
"Мостнафта" не відшкодувало втрати в
сумі 311 894,00 грн. по земельній ділянці
наданій йому для будівництва комплексу
дорожнього сервісу на території
Підберізцівської сільської ради,
Пустомитівського району Львівської
області.

Земельна ділянка використовувалась
ТзОВ "Мостнафта" як рілля, тобто
відносилась до земель
сільськогосподарського призначення.

Розпорядженням голови Пустомитівської
районної державної адміністрації № 634
від 23 жовтня 2008 року, затверджений
проект відведення по зміні цільового
призначення земельної ділянки ТзОВ
"Мостнафта" для будівництва комплексу
дорожнього сервісу та змінено цільове
призначення даної ділянки з ведення
підсобного господарства на
будівництво вищезазначеного
комплексу.

При наданні земельної ділянки для
будівництва комплексу дорожнього
сервісу вона переведена у землі
несільськогосподарського призначення
і відповідно сільськогосподарські
угіддя вилучені із
сільськогосподарського виробництва,
тобто переходять в іншу категорію
земель.

У зв'язку з тим, що відповідач не
відноситься до категорії осіб,
звільнених від відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва,
передбачених статтею 208 Земельного
кодексу України, він зобов'язаний
відшкодувати ці втрати, що виникли
внаслідок вилучення вказаної вище
земельної ділянки для потреб, не
пов'язаних із сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом. в
порядку, передбаченому статтею 207
Земельного кодексу України.

При зміні цільового призначення
вказаних земель для будівництва
комплексу дорожнього сервісу
Львівським обласним головним
управлінням земельних ресурсів
проведено розрахунок втрат
сільськогосподарського виробництва
згідно „Порядку визначення втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, що
підлягають відшкодуванню",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 листопада 1997
року № 1279, які становлять 311 894,00 грн.

Відповідач є боржником по втратах
сільськогосподарського виробництва в
сумі 311 894,00 грн., заподіяних вилученням
сільськогосподарських угідь площею 1,2
га ріллі із сільськогосподарського
обороту.

На думку прокуратури та позивачів
вказана сума втрат підлягає
відшкодуванню відповідачем та
зарахуванню на спеціальні рахунки
відповідних місцевих рад у розмірах,
передбачених ст. 209 Земельного кодексу
України та Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.11.1997 р. № 1279 "Про
розміри та Порядок визначення втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва".

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін та оцінивши
докази в сукупності господарський суд
відзначає:

визначені у Земельному кодексі України
норми щодо відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
спрямовані на забезпечення
раціонального використання і охорони
особливо цінних земель
сільськогосподарського призначення та
земель лісового фонду з метою
збереження їх кількісного і якісного
стану.

Відшкодування втрат передбачає
компенсацію суспільству негативних
наслідків соціально-економічного,
екологічного характеру, що настають
внаслідок переведення особливо цінних
земель сільськогосподарського
призначення та лісового фонду до інших
категорій земель, а також у разі
обмеження землекористування чи
погіршення якості земель як особливого
національного надбання, що перебуває
під особливою охороною держави.

Головною ознакою, за якою слід вважати
наявними втрати
сільськогосподарського виробництва, є
втрачання сільськогосподарськими
угіддями своєї функції головного
засобу виробництва у сільському
господарстві та їх вибуття з
господарського обігу, що і
відбувається у випадку вилучення
земель.

П.34 ст.26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначено, що
виключною компетенцією сільських,
селищних, міських рад є вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.
Земельний кодекс України визначає
юридичні факти, з настанням яких мають
бути відшкодовані зазначені втрати, а
також закріплює умови та регулює
порядок відшкодування таких втрат, а
також порядок використання одержаних
коштів.

Умовами відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, які
визначені ст.207 Земельного кодексу
України, передбачено, що відшкодуванню
підлягають втрати
сільськогосподарських угідь (ріллі,
багаторічних насаджень, перелогів,
сінокосів, пасовищ); лісових земель та
чагарників, як основного засобу
виробництва в сільському і лісовому
господарстві внаслідок вилучення
(викупу) їх для потреб не пов'язаних
з сільськогосподарським та
лісогосподарським виробництвом.

Згідно з ч.5 ст. 207 Земельного кодексу
України, втрати
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва
визначаються в порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України. П.4
Порядку визначення втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 17.11.97 № 1279
передбачено, що відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва,
спричинених вилученням
сільськогосподарських і лісових угідь
для цілей не пов'язаних із веденням
сільського і лісового господарства,
провадиться юридичними і фізичними
особами в двомісячний термін після
затвердження в установленому порядку
проекту відведення їм земельних
ділянок, а у випадках поетапного
освоєння відведених угідь для
добування корисних копалин відкритим
способом -у міру їх фактичного надання.

Отже, підставою для відшкодування
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва є саме
затверджена в установленому порядку
землевпорядна документація щодо
відведення земельної ділянки.

Пунктами 1,2,3 розпорядження голови
Пустомитівської районної державної
адміністрації від 23.10.2008р. №634 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по зміні
цільового призначення ТзОВ "Мостнафта"
з ведення підсобного господарства на
будівництво комплексу дорожнього
сервісу на території Підберізцівської
сільської ради за межами населеного
пункту», затверджено проект відведення
по зміні цільового призначення
земельної ділянки ТзОВ "Мостнафта"
пл.1,2000 га для будівництва комплексу
дорожнього сервісу на території
Підберізцівської сільської ради за
межами населеного пункту, змінено
цільове призначення земельної ділянки,
переданої ТзОВ "Мостнафта" для ведення
підсобного сільського господарства
пл.1,2000 га на будівництво комплексу
дорожнього сервісу на території
Підберізцівській сільської ради за
межами населеного пункту і зобов'язано
ТзОВ "Мостнафта" сплатити втрати
сільськогосподарського виробництва в
двохмісячний термін в сумі 311 894,00 грн.
Дане розпорядження є чинним на даний
час, як вбачається з матеріалів справи.

Ст.209 Земельного кодексу України (в
редакції чинній на час винесення
розпорядження Пустомитівської
районної державної адміністрації № 641
від 23.10.2008 року) визначена форма
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також загальні засади, розміри і
порядок використання коштів, що
надходять в порядку компенсації цих
втрат. Так, ч.1 цієї статті передбачено,
що втрати сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
зумовлені вилученням
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників, підлягають
відшкодуванню і зараховуються на
спеціальні рахунки відповідних
місцевих рад у таких розмірах:
Автономній Республіці Крим, обласним
радам - 25 відсотків; районним радам - 15
відсотків; міським, сільським, селищним
радам - 60 відсотків, міським радам Києва
та Севастополя - 100 відсотків.
Аналогічний розподіл відшкодування
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
визначений також п.4 ч.2 ст.69 чинного
Бюджетного кодексу України.

Правовий аналіз наведених норм
свідчить про те, що обов'язок
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, як і
сума, що підлягає компенсації та строки
її сплати є нормативно визначеними.
Чинним законодавством обов'язок
відшкодування зазначених втрат не
пов'язаний з будь-яким іншим моментом.
Поданий розрахунок втрат від 26.09.2008р. є
складовою частиною проекту
землеустрою, який є підставою для
відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва.

У випадку ж поетапного освоєння
земельної ділянки обов'язок
відшкодування юридичними і фізичним
особами втрат сільськогосподарського
та лісогосподарського виробництва
ставиться у залежність від фактичного
надання земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 15.11.2012 у справі №31/91.

Львівською міжрайонною
природоохоронною прокуратурою у
Львівській області внесено припис від
30.12.2008р. №997вих.08 «Про усунення
недоліків закону», адресований
директору ТзОВ "Мостнафта", згідно
якого, ТзОВ "Мостнафта" зобов'язано
сплатити завдані втрати
сільськогосподарського виробництва у
сумі 311 894,00 грн.

Однак відповідач припис не виконав. В
процесі розгляду справи в суді і на час
прийняття рішення у даній справі, за
інформацією прокурора, позивачів та
представника відповідача, такі кошти
не сплачували відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши
подані суду матеріали справи,
оглянувши оригінали документів, суд
приходить до висновку про
правомірність заявленого прокуратурою
позову і тому даний позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст.34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судові витрати, відповідно до ст.49 ГПК
України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 4, 29, 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостнафта" (81300,
Львівської області, Мостиського
району, м. Мостиська, вул. Галицька, 64,
) на користь
Підберезцівської сільської ради (81146,
Львівська область, Пустомитівський
район,

с. Підберізці, ) 187136,40
грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостнафта" (81300,
Львівської області, Мостиського
району, м. Мостиська, вул.Галицька, 64,
) на користь
Пустомитівської районної ради (81100,
Львівська область, м. Пустомити, вул.
Грушевського, 35, ) 46 784,10
грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостнафта" (81300,
Львівської області, Мостиського
району, м. Мостиська, вул. Галицька, 64,
) на користь Львівської
обласної ради (79000, м. Львів, вул.
Винниченка, 8, ) 77 973,50 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостнафта" (81300,
Львівської області, Мостиського
району, м. Мостиська, вул. Галицька, 64,
) в доход Державного
бюджету 3118,00 грн. державного мита та 236,00
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

6. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91-
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 15.04.2014 р.

Суддя
Долінська О.З.