донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

01.04.2014
справа №905/8091/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Марченко О.А.суддівПопкова
Д.О., Татенко В.М. за участю
представників сторін:
від позивачів:
1.Не з'явився; 2.Єжова Н.С. - за
довіреністю № 06/4824 від 16.04.2013р. від
відповідача:Не з'явився;розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, м.Горлівка,
Донецької області на рішення
господарського судуДонецької області
від15.01.2014р. (повний текст рішення
підписано 15.01.2014р.) по справі№ 905/8091/13
(суддя Бойко І.А.) за позовом1.
Комунального підприємства "Міська
служба єдиного замовника" Горлівської
міської ради, м.Горлівка, Донецької
області 2. Приватного акціонерного
товариства "Горлівськтепломережа",
м.Горлівка, Донецької області до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5,
м.Горлівка, Донецької області
прозобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 15.01.2014р. у справі
№ 905/8091/13 позовні вимоги 1. Комунального
підприємства "Міська служба єдиного
замовника" Горлівської міської ради,
м.Горлівка, Донецької області, 2.
Приватного акціонерного товариства
"Горлівськтепломережа", м.Горлівка,
Донецької області до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, м.Горлівка,
Донецької області про зобов'язання
відповідача привести мережу
центрального опалення у нежитловому
приміщенні, вбудованому у житловий
будинок АДРЕСА_1 до попереднього стану,
а саме: відновити централізоване
опалення шляхом приєднання
нагрівальних приладів опалення до
внутрішньої системи опалення
житлового будинку АДРЕСА_1

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_5,
м.Горлівка, Донецької області
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
останній просить скасувати судове
рішення у зв'язку з тим, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи; висновки,
викладенні у рішенні суду, не
відповідають обставинам справи; судом
порушені та неправильно застосовані
норми матеріального і процесуального
права. Зокрема, скаржник зазначає, що
нежитлове приміщення, вбудоване у
житловий будинок АДРЕСА_1, відчужене
ним на користь третьої особи на
підставі договору дарування від 03.09.2009
року, а отже підстави для покладення на
нього обов'язку привести мережу
центрального опалення в даному
приміщенні відсутні.

Відповідач наданим йому правом не
скористався, у судове засідання не
з'явився, поважних причин нез'явлення
суду не повідомлено. Про час та місце
судового засідання був сповіщений
належним чином. В попередньому
судовому засіданні відповідач
наполягав на задоволенні апеляційної
скарги, скасуванні судового рішення з
прийняттям нового про відмову у позові.

Позивач 1 наданим йому правом не
скористався, у судове засідання не
з'явився, поважних причин нез'явлення
суду не повідомлено. Про час та місце
судового засідання був сповіщений
належним чином.

Позивач 2 проти скарги заперечує та
просить рішення суду залишити без змін,
у задоволенні скарги відмовити, про що
також зазначив у наданому відзиві на
апеляційну скаргу.

Зважаючи на достатність наданих
сторонами доказів та керуючись статтею
75 Господарського процесуального
кодексу України - справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України. Апеляційний господарський
суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і переглядає законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду,
переглянувши в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи №905/8091/13; розглянувши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї; заслухавши пояснення
представника позивача 1; перевіривши
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, дійшла
висновку про наявність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м.Горлівка, Донецької області
та скасування рішення господарського
суду Донецької області від 15.01.2014р. у
справі № 905/8091/13 з огляду на наступне.

Так, відповідачем на підставі договору
купівлі-продажу від 14.12.2005р. придбаний
об'єкт нерухомого майна, а саме:
квартира, загальною площею 42,6 кв.м., яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

На підставі рішення виконавчого
комітету Горлівської міської ради №167
від 15.07.2006 року «Про дозвіл на
будівництво, реконструкцію,
перепланування, об'єднання,
капітальний ремонт об'єктів»
відповідачем здійснено перепланування
нерухомого майна - квартири, загальною
площею 42,6 кв.м., яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, під перукарню.

Рішенням Центрально-міського
районного суду м.Горлівки від 17.11.2008р. у
справі № 2-6124/08 за ОСОБА_5 визнано право
власності на вбудоване приміщення літ.
А-ІІ з погребом а, ганком а-1, загальною
площею 42,60 кв.м., яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1

10.02.2009 року Комунальним підприємством
«Горлівське міське бюро технічної
інвентаризації» проведене реєстрацію
права власності на нерухоме майно:
вбудоване приміщення, загальною площею
42,60 кв.м., розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, що підтверджується
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно СО № 452962.

Позивач 1 є балансоутримувачем
житлового будинку АДРЕСА_1 та
визначений виконавцем послуг з
централізованого опалення,
водопостачання і водовідведення по
вказаному житловому будинку, у тому
числі, у розумінні ст.ст.20, 21 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги".

Позивачем 1 на підставі довіреності №
723 від 29.12.2011 року ТОВ «ГРВ ГРУП»
делеговано повноваження на вчинення
від імені позивача 1 дій з виконання
договору № 2607 від 07.09.2010 року
купівлі-продажу теплової енергії,
укладеного між позивачем 1 та позивачем
2, зокрема, складення актів перевірки
теплопостачання об'єктів (житлових
будинків), актів обстеження
внутрішньої системи опалення житлових
будинків.

У відповідності з нормами Законів
України „Про теплопостачання", „Про
житлово-комунальні послуги", „Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення",
затвердженими Кабінетом Міністрів
України від 21.07.2005р. № 630, між позивачем 2
та відповідачем 08.09.2006 року укладено
договір на поставку теплової енергії
(вбудовані в житлових будинках
нежитлові приміщення) №1891, за умовами
якого позивач 2 бере на себе
зобов'язання поставляти відповідачу
теплову енергію для теплопостачання
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, площею 42,6 кв.м., з тепловим
навантаженням на опалення 0,005 Гкал, а
споживач оплачувати отриману теплову
енергію за встановленими тарифами в
строки, передбачені діючим договором.

Пунктом 1.5 договору № 1891 від 08.09.2006 р.
встановлено, що система опалення
нежитлових приміщень, які займає
споживач і вказаних в п.1.1 договору, є
вбудованою в єдину систему опалення
житлового будинку, що підтверджується
актом технічного огляду (додаток №1).

Згідно з п. 3.2.5 договору №1891 від 08.09.2006 р.
споживач не має права самовільно, без
згоди постачальника та власника
будинку проводити переобладнання,
реконструкцію, демонтаж та відключення
системи теплоспоживання вбудованого
приміщення.

Сторонами в п. 10.1. договору
встановлений строк дії останнього з
01.10.2006р. по 30.09.2009р. Після закінчення
строку дії договору, договір
автоматично продовжується на кожен
наступний такий самий період (п. 10.3
договору).

Місцевому господарському суду
представлено акт від 12.01.2012р., складений
представниками позивачів у
присутності представника відповідача,
в якому зафіксовано, що в приміщенні,
розташованому у будинку АДРЕСА_1,
самовільно проведене відключення
нагрівальних приладів від внутрішньої
системи опалення, що є порушенням
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води та
водовідведення, затверджені
постановою КМУ від 21.07.2005р. №630.

У зв'язку з наведеним позивачі
звернулись до суду з позовом про
зобов'язання відповідача привести
мережу централізованого опалення у
нежитловому приміщенні, вбудованому у
житловий будинок АДРЕСА_1 до
попереднього стану шляхом відновлення
централізованого опалення приєднання
нагрівальних приладів опалення до
стояків централізованої системи
опалення будинку АДРЕСА_1

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає помилковими
висновки місцевого господарського
суду щодо обґрунтованості позовних
вимог та необхідності в їх задоволення
у повному обсязі, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Судовими доказами слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного розгляду
справи.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України,
ст.ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На підставі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Правовідносини у сфері
теплопостачання врегульовано
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України,
Законом України „Про теплопостачання",
Правилами користування тепловою
енергією, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р.
№ 1198.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості укладення та
виконання договору постачання
енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 275 Господарського кодексу
України визначено, за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відносини щодо отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води регулюються
між власниками окремих житлових
приміщень та постачальниками таких
послуг на підставі договорів про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
укладеними між конкретними
споживачами та комунальними
підприємствами, які надають такі
послуги. Комунальні підприємства
зобов'язуються надавати споживачам
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, а споживачі
зобов'язуються своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором.

В силу Закону України „Про
теплопостачання" регулювання відносин
у сфері теплопостачання має
особливості, які викликані
об'єктивними умовами функціонування
систем теплопостачання. Законом
визначений обов'язок додержання
стандартів, правил і норм усіма
суб'єктами відносин у сфері
теплопостачання.

За приписами ст.ст. 9-14 Закону України
„Про теплопостачання" основним
обов'язком державного управління у
сфері теплопостачання є забезпечення
надійності теплопостачання, як одного
з необхідних елементів безпеки людини.

Одночасно, відповідно до ст. 24 Закону
України „Про теплопостачання"
забезпечення безпечної експлуатації
систем теплоспоживання, додержання
вимог договору та нормативно-правових
актів є основним обов'язком споживача
теплової енергії.

Пунктом 11 Правил користування тепловою
енергією, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р.
№ 1198, встановлена заборона
самовільного втручання в діючи системи
теплопостачання та теплоспоживача.

Разом з тим, відповідно до п.п. 40, 41
Правил користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198,
саме на споживача покладений обов'язок
погоджувати з теплопостачальною
організацією нові підключення і
відключення та переобладнання системи
теплоспоживання, які є причиною
збільшення або зменшення обсягу
споживання теплової енергії; не
допускати переобладнання системи
теплоспоживання, яке призводить до
порушення теплового балансу будинку,
будівлі (споруди), та відповідальність
за самовільне переобладнання системи
теплоспоживання.

В статті 1 Закону України „Про
теплопостачання" надано поняття
споживача теплової енергії за яким
споживачем є фізична або юридична
особа, яка використовує теплову
енергії.

В той же час, в пункті 3 Правил
користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198,
конкретизоване дане поняття. Так,
споживачем теплової енергії є фізична
особа, яка є власником будівлі або
суб'єктом підприємницької діяльності,
чи юридична особа, яка використовує
теплову енергію відповідно до
договору.

Разом з тим, як вбачається з наявної в
матеріалах справи копії витягу зі
свідоцтва про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
№ 23767569 власником нежитлового
приміщення загальною площею
42,6 кв.м., вбудованого у житловий будинок
АДРЕСА_1, є ОСОБА_6 на підставі договору
дарування № 2244 від 03.09.2009 року,
зареєстрованого приватним нотаріусом
Горлівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7

Відтак, з 03.09.2009 року у зв'язку з
переходом права власності на
нежитлове приміщення на підставі
укладеного договору дарування № 2244
від 03.09.2009 року, відповідач не є
власником нежитлового приміщення,
загальною площею 42,6 кв.м., вбудованого у
житловий будинок АДРЕСА_1.

Водночас, доказів на підтвердження
того, що відповідач є споживачем
теплової енергії у нежитловому
приміщенні загальною площею 42,6 кв.м.,
вбудованому у житловий будинок
АДРЕСА_1, суду також не представлено.

Виходячи із змісту ст.ст.15, 16 Цивільного
кодексу України, ст.20 Господарського
кодексу України та ст.1 Господарського
процесуального кодексу України,
застосування певного способу судового
захисту вимагає доведеності належними
доказами сукупності таких умов:
наявності у позивача певного
суб'єктивного права (інтересу);
порушення (невизнання або оспорювання)
такого права (інтересу) з боку
Відповідача; належності обраного
способу судового захисту (адекватність
наявному порушенню та придатність до
застосування як передбаченого
законодавством), і відсутність
(недоведеність) будь-якої з них
унеможливлює задоволення позовних
вимог.

При цьому, за змістом наведених норм,
судовий захист порушених суб'єктивних
прав та інтересів певної особи
здійснюється відносно фактів
порушення, що передували зверненню до
суду із відповідним позовом (мали місце
на момент подання такого позову, в
даному випадку - 15.11.2013р.)

Наразі, як було встановлено судом, з
03.09.2009 року нежитлове приміщення
належить на праві власності ОСОБА_6 на
підставі договору дарування № 2244 від
03.09.2009 року.

Натомість, позивач заявляє вимоги про
зобов'язання саме відповідача
здійснити відновлення
централізованого опалення шляхом
приєднання нагрівальних приладів
опалення до внутрішньої системи
опалення житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно зі статтею 33 ГПК України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
на цю сторону.

В той же час, позивачами не доведено
суду, що відповідач є власником
нежитлового приміщення, загальною
площею 42,6 кв.м., вбудованого у житловий
будинок АДРЕСА_1, як і не доведено що
останній є споживачем теплової енергії
у вказаному нежитловому приміщенні, а
відтак, у суду відсутні підстави для
зобов'язання відповідача привести
мережу центрального опалення у
нежитловому приміщенні, вбудованому у
житловий будинок АДРЕСА_1 до
попереднього стану, тому колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, м.Горлівка.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, м.Горлівка підлягає
задоволенню, рішення господарського
суду Донецької області від 15.01.2014 р. у
справі № 905/8091/13 скасуванню.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору по
апеляційній скарзі покладаються на
позивачів по справі в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Горлівка
Донецької області задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької
області від 15.01.2014 р. у справі № 905/8091/13
скасувати.

Прийняти нове рішення у справі, яким у
позові 1. Комунальному підприємству
"Міська служба єдиного замовника"
Горлівської міської ради, м.Горлівка,
Донецької області, 2. Приватному
акціонерному товариству
"Горлівськтепломережа", м.Горлівка,
Донецької області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Горлівка
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
"Міська служба єдиного замовника"
Горлівської міської ради, м.Горлівка,
Донецької області на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Горлівка
Донецької області 304,50 грн. витрат по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Горлівськтепломережа",
м.Горлівка, Донецької області на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м. Горлівка Донецької області
304,50 грн. витрат по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

У судовому засіданні 01.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови підписаний
04.04.2014р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: Д.О. Попков

В.М. Татенко