ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.04.2014 р.
Справа№ 914/1251/14

Суддя Яворський Б.І., розглянувши
матеріали

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Рава-Руська Жовківського
району Львівської області,

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м.Львів,

про стягнення заборгованості у сумі
64'136, 88 грн, розірвання договору оренди
нерухомого майна та повернення об'єкту
оренди.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Львівської області Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 подала
позовну заяву до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості у сумі 64' 136, 88 грн,
розірвання договору оренди нерухомого
майна та повернення об'єкту оренди.

Вирішуючи питання про прийняття
позовної заяви, судом встановлено
наявність підстав для її повернення
без розгляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.56 ГПК України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Судом встановлено, що позивачем
відповідних доказів надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів, а саме опису
вкладення не подано.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір - збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, за
видачу судами документів, а також у
разі ухвалення окремих судових рішень,
передбачених цим Законом. Судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої на 1
січня календарного року, в якому
відповідна заява або скарга подається
до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. За подання
позовних заяв майнового характеру до
господарського суду ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 мінімальної заробітної
плати та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат; за
подання позовної заяви немайнового
характеру - 1 розмір мінімальної
заробітної плати (ст.4 Закону України
«Про судовий збір»).

У пункті 2.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу» №7 від 21.02.2013р. зазначено, що у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру.

Таким чином, оскільки у даній позовній
заяві містяться вимоги як майнового,
так і немайнового характеру, то
судовий збір має бути сплачений за
кожну з них. Натомість позивач сплатив
тільки 1' 827,00 грн. судового збору, що
підтверджується квитанцією №11310.6.1 від
02.04.2014 р., долученою до позовної заяви.
Отже, позивачем сплачено судовий збір
не у встановленому розмірі, чим
порушено вимоги ст.4 Закону України
«Про судовий збір» та ст.44, п.3 ч.1 ст. 57
ГПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Виходячи з того, що позивачем не подано
належних доказів сплати судового збору
у встановленому розмірі, позовна заява
підлягає поверненню без розгляду
відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на таке. Документи, які подаються до
господарського суду, повинні
відповідати вимогам, установленим
чинним законодавством для цих
документів. Якщо законодавством
установлено вимоги до певних
документів, то документи повинні
відповідати цим вимогам. Зокрема,
відповідно до ч.2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" копії, які видаються
органами державної влади України,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а у
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог. У разі невідповідності
наданих суду копій документів згаданим
вимогам вони не вважаються належними і
допустимими доказами і не беруться
судом до уваги у вирішенні спору.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України "Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", відмітка про
засвідчення копії документа
складається зі слів "Згідно з
оригіналом", назви, особистого підпису
особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії, при цьому
засвідчуватись повинна кожна сторінка
документа з відтиском печатки
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи. Проте, позивачем
у порушення зазначених вище правових
норм не засвідчено належним чином усіх
доданих до позовної заяви документів.

Керуючись ст.ст.1,4 Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 44, 57, п.п.4, 6 ч.1 ст.63,
ст.86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та додані до
неї документи без розгляду.

Додатки (для позивача): позовна заява та
додані до неї документи на 19 аркушах.

Відповідно до ч.3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Яворський Б.І.