ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 квітня 2014 року Справа № 902/1584/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок
В.С.,суддівПолянського А.Г., Сибіги
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скаргиКомунального закладу "База
спеціального медичного постачання"
Вінницької обласної ради, м. Вінницяна
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 рокуу
справі господарського суду Вінницької
областіза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "МК КСЕНКО",
м. ДонецькдоКомунального закладу "База
спеціального медичного постачання"
Вінницької обласної ради, м.
Вінницяпропро стягнення
заборгованості 8 111 617,64 за договором
постачання № 110 від 06.11.2012 року

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга комунального закладу
"База спеціального медичного
постачання" Вінницької обласної ради
на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
04.02.2014 року не відповідає вимогам
розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
огляду на наступне.

Особливості процедури розгляду
господарських справ в касаційному
порядку передбачено розділом ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК
України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються,
зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст.
1113 ГПК України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Разом з касаційною скаргою скаржником
було подано заяву про відстрочення
сплати судового збору у зв'язку з
відсутністю достатнього фінансування.

01.11.2011 року набрав чинності Закон
України "Про судовий збір" від 08.07.2011
року № 3674-VI, відповідно до якого ставка
судового збору, який підлягає сплаті за
подання касаційної скарги, встановлена
підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4
Закон України "Про судовий збір" і
становить 70 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Ставка судового збору, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви
майнового характеру, становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

При цьому, за приписами статті 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" мінімальна заробітна плата
встановлюється у місячному розмірі і
на 01.01.2014 року становить 1218,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", суд враховуючи майновий
стан сторони, може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а
не обов'язок щодо відстрочки,
розстрочки або звільнення від сплати
судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для
вчинення судом зазначених у цій нормі
дій є врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону (п. 12 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
25.08.2011 року № 01-06/1175/2011).

Проте, колегія суддів Вищого
господарського суду України відзначає,
що скаржником таких обставин не
наведено та належних доказів
відсутнього фінансування комунального
закладу "База спеціального медичного
постачання" Вінницької обласної ради
до суду касаційної інстанції не подано,
а додано лише План асигнувань та
Кошторис на 2014 рік самого ж скаржника.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21.02.2013 року № 7
єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону України "Про судовий
збір", є врахування ним майнового стану
сторін. При цьому, оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

З огляду на зазначені норми чинного
законодавства колегія суддів Вищого
господарського суду України відхиляє
заяву скаржника про відстрочення
сплати судового збору.

За таких обставин, Вищий господарський
суд України не може прийняти вказану
касаційну скаргу до провадження і вона
підлягає поверненню скаржнику на
підставі пункту 4 частини 1 статті 1113
ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву комунального закладу "База
спеціального медичного постачання"
Вінницької обласної ради про
відстрочення сплати судового збору -
відхилити.

2. Касаційну скаргу комунального
закладу "База спеціального медичного
постачання" Вінницької обласної ради
на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
04.02.2014 року у справі № 902/1584/13 повернути
скаржнику.

Головуючий суддя В.С. Божок

Судді:
А.Г. Полянський

О.М. Сибіга