ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Справа № 11/63

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Палій В.М.,

Панової І.Ю.

розглянувши

касаційну скаргу Управління
капітального будівництва Донецької
міської ради

На рішення
господарського суду Донецької області
від22.01.2014р.

та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду

від 24.02.2014 р.

у справі №11/63
господарського суду Донецької області

за позовом Донецького
міжрайонного природоохоронного
прокурора в

інтересах держави
в особі Державного управління охорони

навколишнього
природного середовища в Донецькій
області

до 1)Управління
капітального будівництва Донецької
міської ради;

2) Управління
будівництва і перспективного розвитку

Донецької
міської ради

треті особи 1) Товариство з
обмеженою відповідальністю "ЛБМ";

2) Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Вип-Мастер"

про стягнення 852 579,54
грн.

за участю представників:

ГПУ - Сіромашенко Р.Л.;

ДУ охорони НПС в Донецькій
області - не з'явилися;

УКБ Донецької міської ради - не
з'явилися;

УБіПР Донецької міської ради -
не з'явилися;

ТОВ "ЛБМ" - не з'явилися;

ТОВ "Вип-Мастер" - не з'явилися;

в с т а н о в и л а :

Донецька міжрайонна природоохоронна
прокуратура звернулася до
господарського суду Донецької області
з позовом в інтересах держави в особі
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Донецькій області та просила суд
стягнути з першого відповідача -
Управління капітального будівництва
Донецької міської ради 852 579,54 грн. в
рахунок повернення попередньої оплати.

В обґрунтування заявлених вимог
прокурор посилається на те, що позивач
перерахував першому відповідачу в
якості авансу 1 200 000,00 грн. в рахунок
оплати робіт, замовлених за договором
№2 від 25.12.2007р., однак, третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛБМ", не виконала
роботи за договором в установлений
строк. Відтак, перший відповідач
повинен був виконати передбачений
договором обов'язок щодо повернення
невикористаного авансу (т.1 а.с.2-4).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 24.02.2011р.,
залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 07.06.2011р., у
задоволенні позову відмовлено (т.1
а.с.135-136, т.2 а.с.72-74).

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.08.2011р. ухвалені у справі
судові акти скасовано, справу
направлено на новий розгляд з мотивів
не з'ясування судами обставин
використання першим відповідачем
перерахованого йому позивачем авансу
та залишення поза увагою умови пункту
2.2.3 договору, відповідно до якого саме
перший відповідач зобов'язується по
закінченню трьохмісячного терміну
повернути позивачу невикористані суми
авансу (т.2 а.с.93-96).

В силу ст.111-12 ГПК України вказівки, що
містяться у постанові касаційної
інстанції, є обов'язковими для суду
першої інстанції під час нового
розгляду справи.

Під час нового розгляду справи позивач
подав клопотання про зменшення
позовних вимог і просив суд стягнути з
першого відповідача 417 695,36 грн. боргу
(т.4 а.с.109).

За результатом нового розгляду справи,
з урахуванням клопотання про зменшення
позовних вимог, господарським судом
Донецької області 22.01.2014р. прийнято
рішення про задоволення позову та
стягнуто з першого відповідача -
Управління капітального будівництва
Донецької міської ради 417 695,36 грн.
боргу. Відносно другого відповідача -
Управління будівництва і
перспективного розвитку Донецької
міської ради у позові відмовлено (т.4
а.с.118-120).

При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що перерахований позивачем
аванс у сумі 1 200 000,0 грн. протягом трьох
місяців не був використаний, а тому,
враховуючи висновок судової
будівельно-технічної експертизи,
невикористані кошти у сумі 417 695,36 грн.
підлягають поверненню позивачу першим
відповідачем.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 24.02.2014р.
рішення суду першої інстанції частково
скасовано. Відповідно до постанови
уточнені позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто з першого
відповідача 408 262,83 грн. заборгованості.
В іншій частині рішення залишено без
змін (т.4 а.с.150-153).

Вказана постанова мотивована тим, що
суд першої інстанції безпідставно не
взяв до уваги факт того, що в
матеріалах справи наявні докази
придбання підрядником матеріалів для
будівництва на суму 9 432,53 грн. та не
включив її для розрахунку витрат, які
були здійснені із загальної суми
отриманого авансу.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, перший відповідач -
Управління капітального будівництва
Донецької міської ради звернулося до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою та просить їх
скасувати і прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позову у повному
обсязі.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням судами норм процесуального
права, неправильним застосуванням норм
матеріального права (т.4 а.с.178-185).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскаржуваних судових актів, знаходить
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Під час вирішення спору у даній справі
по суті заявлених вимог та перегляді
прийнятого рішення в апеляційному
порядку, судами встановлені наступні
обставини.

25.12.2007р. між сторонами у справі був
укладений договір №2,
згідно умов якого інвестор (позивач) з
метою покращення екологічного стану
навколишнього середовища, згідно із
затвердженою проектно-кошторисною
документацією, доручає, а замовник
(перший відповідач) та генпідрядник
(третя особа-1) приймають на себе
зобов'язання щодо здійснення
природоохоронного заходу "Будівництво
цеху механічного зневоднення осаду
каналізаційних очисних споруд
м.Донецьк".

Обсяг фінансування на будівництво
об'єкта в 2007 році по даній угоді
визначений у сумі 5 000 000,00 грн. (п. 1.2.
договору).

Окрім того, під час дії вказаного
договору до виконання відповідних
робіт в якості субпідрядника було
залучено ТОВ "Вип-Мастер", яке
отримувало матеріали та здійснювало
роботи по будівництву визначеного
договором об'єкта.

Даний договір за своєю правовою
природою є договором будівельного
підряду, що вірно визначено судами
першої та апеляційної інстанцій.

Так, в силу ч. 1 ст. 875 ЦК України, за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх..

Згідно п.19 Порядку державного
фінансування капітального
будівництва, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р.
№1764, на придбання і постачання
необхідних для виконання робіт
матеріалів передбачається аванс у
розмірі 30 % від вартості річного обсягу
робіт (п.2.3.2. договору).

Судами встановлено, що позивачем в
якості авансу перераховано першому
відповідачу 1 200 000,00 грн. згідно
платіжного доручення №1 від 14.11.2008 р.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що
перший відповідач: виконує технічний
нагляд по будівництву об'єкта; надає
позивачу щомісячно затверджені форми
виконаних будівельно-монтажних робіт
(КБ-2в, КБ-3, інші акти) та розрахунок
вартості робіт по здійсненню
технагляду; згідно п.19 Порядку
державного фінансування капітального
будівництва, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р.
№1764, зобов'язується по закінченню
трьохмісячного терміну невикористані
суми авансу повернути позивачу.

Предметом спору у даній справі є
обов'язок першого відповідача
повернути невикористаний ним аванс.
При цьому, вимоги позивача мотивовані
ненаданням першим відповідачем у
встановлений договором строк звітів
про виконані роботи та направленням
першому відповідачу претензії щодо
повернення авансу.

Згідно п.19 Порядку державного
фінансування капітального
будівництва, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р.
№1764, замовник перераховує підряднику
аванс, якщо це передбачено договором
(контрактом). Розмір авансу не може
перевищувати 30 відсотків вартості
річного обсягу робіт. Підрядник
зобов'язується використати одержаний
аванс на придбання і постачання
необхідних для виконання робіт
матеріалів, конструкцій, виробів
протягом трьох місяців після одержання
авансу. По закінченні тримісячного
терміну невикористані суми авансу
повертаються замовнику.

За умовами пункту 2.2.3. договору, перший
відповідач (замовник) зобов'язується по
закінченню трьохмісячного терміну
невикористані суми авансу повернути
позивачу (розпорядник коштів).

На виконання вимог ст.111-12 ГПК України, з
метою з'ясування обставин використання
першим відповідачем перерахованого
йому позивачем авансу судом першої
інстанції при новому розгляді даної
справи була призначена
будівельно-технічна експертиза.
Відповідно до висновку №1467/ від 17.06.2013р.
судової будівельно-технічної
експертизи, проведеної Донецьким
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, загальна вартість підрядних
робіт, виконаних на об'єкті будівництва
цеху механічного зневоднення осаду
каналізаційних очисних споруд
м.Донецька генпідрядником - ТОВ "ЛБМ" (з
урахуванням виконання
субпідрядниками) за період з грудня по
2008р. по березень 2010р. у складі
документально оформлених і прийнятих
за актами форми КБ-2В, так і тих, що
фактично виконані, проте не оформлені
у якості прийнятих за договором №2 від
25.12.2007р., складає 782 304,64 грн.;
документально підтверджена вартість
зібраних залізобетонних плит
перекриття, які були фактично придбані
для виконання підрядних робіт на кошти
передплати у сумі 1 200 000,0 грн., отриманої
генпідрядником ТОВ "ЛБМ" у листопаді
2008р., які знаходяться на будівельному
майданчику та не використані у
будівництві згідно договору №2 від
25.12.2007р., складає 9432,53 грн. (т.4 а.с.103-106).

Отже, враховуючи умови договору та
встановлені обставини використання
першим відповідачем перерахованого
йому позивачем авансу за договором №2
від 25.12.2007р. у сумі 1200000,0 грн., суд
апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
авансові кошти першим відповідачем
використані лише у сумі 791 737,17 грн. (782
304,64 грн.+9432,53 грн.), і саме останній
зобов'язаний повернути позивачу
невикористані у будівництві суми
авансу у розміні 408 262,83
грн.

З урахуванням меж перегляду справи у
касаційній інстанції, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи
фактичні її обставини були встановлені
судом апеляційної інстанції на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам і їм дана належна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для зміни або скасування постанови
Донецького апеляційного
господарського суду від 24.02.2014р., якою
частково скасовано рішення
господарського суду Донецької області
від 22.01.2014р., відсутні.

Викладені у касаційній скарзі доводи
не заслуговують на увагу, оскільки їм
була надана вичерпна правова оцінка
судами двох інстанцій на підставі
наданих сторонами доказів, які
відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України
засвідчують певні обставини виконання
ними умов договору, і на яких
ґрунтуються висновки судів двох
інстанцій. Окрім того, вони фактично
зводяться до оцінки доказів та
переоцінки обставин справи, що
відповідно до ст.ст.1115, 1117 ГПК України
не є компетенцією касаційної
інстанції.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 24.02.2014р. у
справі №11/63 господарського суду
Донецької області залишити без змін, а
касаційну скаргу Управління
капітального будівництва Донецької
міської ради - без задоволення.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Палій В.М.

Панова І.Ю.