ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Справа № 910/15311/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Ходаківської
І.П.суддівФролової Г.М. (доповідача),
Яценко О.В. за участю
представників:позивачане з'явились
(про час та місце судового засідання
повідомлені належним
чином)відповідачаКондратенко Т.О., дов.
від 21.05.13розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Інвест"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 16.12.13у
справі№910/15311/13 господарського суду
міста Києваза позовомПриватного
підприємства "Фірма
Універсал"доТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Каскад-Інвест"простягнення 156 655,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фірма
Універсал" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Інвест" про
стягнення 156655,66 грн. заборгованості.
Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договорами підряду щодо
оплати вартості виконаних робіт та
обґрунтовано приписами статей 509, 526, 610
Цивільного кодексу України, статті 193
Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.10.2013 у справі №910/15311/13 (суддя
Бондарчук В.В.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 (судді:
Синиця О.Ф. - головуючий, Зеленін В.О.,
Пашкіна С.А.) позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад - Інвест" на
користь Приватного підприємства "Фірма
Універсал" 156655,66 грн. заборгованості та
3133,11 грн. судового збору. Суди першої та
апеляційної інстанцій зазначили, що
факт виконання позивачем робіт,
передбачених договорами підряду,
підтверджено матеріалами справи,
натомість доказів повної оплати
вартості виконаних робіт відповідачем
не надано.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Інвест"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить рішення та постанову у
справі скасувати, прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити,
мотивуючи касаційну скаргу доводами
про порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 257, 265, 526, 844, 853
Цивільного кодексу України. Заявник
вважає, що судами не були досліджені
усі обставини справи, зокрема, щодо
дотримання підрядником способу
передачі актів прийому-передачі
виконаних робіт та їх отримання
замовником, що призвело до помилкового
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог. Серед
іншого, заявник зазначає, що позов було
подано з пропуском строку позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у справі. Заявник
надав також додаткові пояснення до
касаційної скарги.

Позивач просив у задоволенні
касаційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді Фролової
Г.М., пояснення представника
відповідача, присутнього у судовому
засіданні, перевіривши матеріали
справи на предмет правильності
застосування судами норм чинного
законодавства та доводи касаційної
скарги, колегія суддів відзначає
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що між сторонами у справі
було укладено договори підряду №3/04/08
від 21.04.2008, №01/01/09 від 12.01.2009, №02/01/09 від
29.01.2009, №10/05/09 від 28.05.2009, №07/05/09 від
28.05.2009, за умовами яких позивач
зобов'язується своїми силами та
засобами за завданням відповідача
виконати роботи та здати відповідачу
належно виконані роботи у встановлений
строк, а відповідач зобов'язується
прийняти належним чином виконані
роботи і оплатити їх у встановлений
договором строк. Відповідно до пункту
2.3 договорів підряду, датою закінчення
виконання робіт позивачем за цими
договорами є дата підписання сторонами
акта виконаних робіт. Згідно з пунктом
4.5 договорів відповідач протягом 3
банківських днів з дати підписання цих
договорів сплачує позивачу авансовий
платіж у розмірі 60% від ціни кошторису.
Решту 40% від ціни кошторису, відповідач
сплачує позивачу протягом 3
банківських днів з моменту підписання
сторонами акта приймання-передачі
виконаних робіт. Пунктом 5.1. договорів
визначено, що здавання-приймання
виконаних позивачем робіт
здійснюється за актом виконаних робіт.
Пунктом 5.2. договорів погоджено, що
відповідач зобов'язаний прийняти
належним чином виконані позивачем
роботи не пізніше 5 робочих днів з дня
отримання від позивача акта виконаних
робіт. Відповідно до пункту 5.5
договорів, підписання акта виконаних
робіт свідчить про повне виконання
сторонами умов даного договору.
Передача підписаних підрядником
здійснюється підрядником способом,
який забезпечує безумовне отримання
замовником вказаних документів (поштою
з повідомленням, кур'єрською службою
або під підпис уповноваженому
представнику замовника) (пункт 5.6
договорів підряду).

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом судового розгляду у даній
справі є вимога Приватного
підприємства "Фірма Універсал" про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Інвест" 156655,66
грн. заборгованості за договорами
підряду.

Задовольняючи позовні вимоги у повному
обсязі, господарські суди попередніх
інстанцій виходили, зокрема, з того, що
роботи за договорами підряду були
виконані позивачем, однак, відповідач
здійснив розрахунки за виконані роботи
лише частково, розмір заборгованості
складає 156655,66 грн. При цьому суди
зазначили, що факт виконання позивачем
робіт, які були неоплачені
відповідачем, підтверджено актами
виконаних робіт; зазначені акти були
надіслані відповідачу, однак останнім
не підписані.

Втім такі висновки судів визнаються
передчасними.

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 4 статті 879 цього
Кодексу, оплата робіт провадиться
після прийняття замовником
збудованого об'єкта (виконаних робіт),
якщо інший порядок розрахунків не
встановлений за погодженням сторін.

Частиною 4 статті 882 Кодексу унормовано,
що передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

За приписами статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. До обставин, на яких сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, відносять обставини, які
становлять предмет доказування у
справі. Отже, предметом доказування є
сукупність обставин, що їх необхідно
встановити для правильного вирішення
спору. Згідно з приписами статті 34
цього ж Кодексу господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи; обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Належними є докази, які
містять відомості про факти, що входять
у предмет доказування у справі, та інші
факти, що мають значення для
правильного вирішення спору.
Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
подані позивачем докази не мають для
суду заздалегідь встановленої
доказової сили і при вирішенні спору
суд має з'ясовувати і оцінювати усі
обставини у відповідності до вимог
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України, за
приписами якої господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, спір між сторонами
стосується виконання умов договорів
підряду, а відтак до предмету
дослідження у даній справі входить
встановлення обставин щодо фактичного
виконання робіт за договорами, аналіз
доказів, поданих на підтвердження
виконання та передання цих робіт,
відповідність вказаних робіт умовам
договору, строки виконання робіт та
порядок їх оплати.

Між тим, розглядаючи спір, господарські
суди не досліджували усіх обставин, з
наданням оцінки усім зібраним у справі
доказам та доводам сторін, що є
суттєвим для правильного вирішення
даного спору. Не з'ясовані судами
обставини виконання підрядником
положень пункту 5.6 договорів підряду
щодо дотримання підрядником способу
передачі актів виконаних робіт та їх
отримання замовником. Не ураховано
судами і те, що передання і прийняття
робіт на підставі підписаного в
односторонньому порядку акта і
виникнення за таким актом прав та
обов'язків можливе за наявності
реального виконання робіт за договором
у разі неотримання обґрунтованої
відмови про причини неприйняття робіт
у строк, визначений договором. Поза
увагою судів залишились доводи та
заперечення відповідача, чим порушено
приписи статей 42, 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Поміж тим, судом апеляційної інстанції
взагалі не були розглянуті доводи та
заперечення апеляційної скарги щодо
спливу позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі.

Таким чином, доводи касаційної скарги
частково підтвердженні матеріалами
справи. Відповідно до приписів статті
1117 Господарського процесуального
кодексу України касаційна інстанція
не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.
Разом з цим, до повноважень касаційної
інстанції віднесено скерування справи
на новий розгляд за результатами
розгляду касаційної скарги. Порушення
судами процесуальних норм, та не
з'ясування обставин від яких залежить
законність рішення у спорі є підставою
для скасування переглянутих судових
актів та скерування справи для нового
розгляду.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, і в залежності від установлених
обставин вирішити спір у відповідності
з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Виходячи з викладеного та
керуючись статтями 1117, 1119, 11110, 11111, 11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Каскад-Інвест" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.13 у справі
№910/15311/13 господарського суду міста
Києва та рішення господарського суду
міста Києва від 10.10.13 у даній справі
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Головуючий
І.Ходаківська

Судді
Г.Фролова

О.Яценко