ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

17 квітня 2014 року
Справа № 913/1468/13

Провадження № 24/913/1468/13

За позовом Стаханово-Алчевського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері, м. Стаханов
Луганської області в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції у Луганській області,
м. Луганськ

до Державного підприємства
"Луганськвугілля", м. Луганськ в особі
Відокремленого підрозділу "Шахта
"Черкаська", м. Зимогір'я
Слов'яносербського району Луганської
області

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1.Луганська обласна рада, м. Луганськ

2.Головне управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області, м. Луганськ

3.Зимогір'ївська міська рада, м.
Зимогір'я Слов'яносербського району
Луганської області

про стягнення збитків в сумі 32625454 грн. 00
коп., заподіяних порушенням
природоохоронного законодавства

Орган оскарження - Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, м. Київ

Суддя Рябцева О.В.

Секретар судового засідання Дохняк І.В.

у засіданні брали участь:

від заявника - Хижа К.Й. - прокурор
відділу прокуратури м. Луганська,
посвідчення від від 20.03.2014 № 024981;

від позивача - Землянська О.С. - гол.
спеціаліст юридичного
сектору-юрисконсульт, дов. від 31.12.2013 №
69;

від відповідача - Шпанковська Л.С. -
провідний юрисконсульт ВП "Шахта
"Черкаська" ДП "Луганськвугілля",
дов. від 30.12.2013 № 03/05-580;

від третьої особи - Луганської обласної
ради - не прибув;

від третьої особи - Головного
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області -
не прибув;

від третьої особи - Зимогір'ївської
міської ради - не прибув;

від Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України - Комашко Г.В. - заступник
начальника відділу організації та
контролю за виконанням рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області, дов. 24.12.2013 №
44-03/4.4/1852.

Заявник у справі -
Стаханово-Алчевський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
звернувся до господарського суду
Луганської області відповідно до ст.
121-2 ГПК України зі скаргою від 27.02.2014
№ 282вих-14 (з урахуванням пояснень
від 18.03.2014 № 333 вих-14) на дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України, в
якій просить:

- визнати неправомірними дії
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України в
частині винесення державним
виконавцем постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 27.01.2014 №
41718091;

- визнати недійсною постанову
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
27.01.2014 № 41718091 та скасувати її повністю;

- зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкрити виконавче
провадження та прийняти до виконання
наказ господарського суду Луганської
області від 15.10.2013 у справі № 913/1468/13.

На обґрунтування вимог скарги
заявник вказує, що Відділом
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
постановою від 27.01.2014 відмовлено у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Луганської
області від 15.10.2013 № 913/1468/13, виданого на
виконання рішення суду від 29.07.2013, на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження", оскільки
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 зазначеного Закону, а
саме: у виконавчому документі
стягувачем зазначено "Держава", що не
відповідає вимогам ч. 2 ст. 8 Закону
України "Про виконавче провадження",
відповідно до якої стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Крім того, у пред'явленому
виконавчому документі не зазначено
повне найменування або ім'я стягувача,
його місцезнаходження або місце
проживання чи перебування. Втім,
згідно ч. 3 ст. 8 Закону України "Про
виконавче провадження" за виконавчим
документом про стягнення в дохід
держави коштів або про вчинення інших
дій на користь чи в інтересах держави
від її імені виступає орган, за позовом
якого судом винесено відповідне
рішення, або орган державної влади
(крім суду), який відповідно до закону
прийняв таке рішення. За іншими
виконавчими документами про стягнення
в дохід держави коштів або про вчинення
інших дій на користь чи в інтересах
держави від її імені виступають органи
державної податкової служби. В даному
випадку рішенням суду від 29.07.2013 у
справі № 913/1468/13, на виконання якого
видано спірний наказ, вирішено
стягнути кошти на користь держави за
позовом Стаханово-Алчевського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері, який
відповідно до ст. 121 Конституції
України та ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представляв інтереси
Державної екологічної інспекції у
Луганській області, а тому в силу
положень ст. 8 Закону України "Про
виконавче провадження" стягувачем за
таким наказом є Державна екологічна
інспекція у Луганській області, що
виступає від імені та в інтересах
держави. Зважаючи на те, що орган, який в
даному випадку має виступати
стягувачем за спірним наказом -
Державна екологічна інспекція у
Луганській області, визначено саме
Законом, то відсутні підстави
обов'язкового відображення такого
органу в самому тексті наказу.
Посилання Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України на невідповідність
наказу від 15.10.2013 положенням ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження" є необґрунтованим, а тому
у державного виконавця були відсутні,
визначені ст. 26 цього Закону, підстави
для відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Державною екологічною інспекцією
у Луганській області надані пояснення,
за змістом яких нею підтримуються
вимоги за скаргою.

Державною виконавчою службою
України надані заперечення на скаргу, в
яких вказано, що оскільки наказ суду не
відповідає ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" щодо
обов'язкового зазначення у виконавчому
документі повного найменування (для
юридичних осіб) стягувача і боржника,
їх місцезнаходження,
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника, орган ДВС правомірно
відмовив у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 6 ст. 26 Закону
України "Про виконавче провадження".

Розглянувши матеріали справи і
доводи учасників судового процесу, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
скарги з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
рішенням господарського суду
Луганської області від 29.07.2013 у справі
№ 913/1468/13 за позовом
Стаханово-Алчевського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Луганській
області до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
Відокремленого підрозділу "Шахта
"Черкаська", треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: 1.Луганська
обласна рада, 2.Головне управління
Державної казначейської служби
України у Луганській області,
3.Зимогір'ївська міська рада, стягнуто з
відповідача на користь держави збитки
в розмірі 32625454 грн. 00 коп.

Відповідач неодноразово намагався
оскаржити прийняте рішення, однак його
скарги були повернуті і рішення
набрало законної сили.

На виконання рішення позивачу видано
наказ від 15.10.2013 про примусове
виконання рішення, за яким належало
"стягнути з Державного підприємства
"Луганськвугілля", м. Луганськ, вул.
Лермонтова, 1в, ідентифікаційний код
32473323 на користь держави збитки в
розмірі 32625454 грн. 00 коп. шляхом
перерахування коштів на балансовий
рахунок № 0299 спеціального фонду
місцевого бюджету м.
Зимогір'я Слов'яносербського району
Луганської області, код за ,
отримувач - УДКС України у
Слов'яносербському районі, м. Зимогір'я,
код платежу за бюджетною класифікацією
24062100, банк одержувач - ГУДКС України у
Луганській області, МФО 804013".

Позивач 21.10.2013 звернувся до Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції з заявою про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
наказом, в задоволенні якої постановою
від 28.11.2013 було відмовлено з посиланням
на п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про
виконавче провадження" у зв'язку з
непідвідомчістю виконання цього
наказу.

Позивач 09.12.2013 звернувся з заявою про
відкриття виконавчого провадження до
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області. Постановою від
13.12.2013 державним виконавцем відділу
також було відмовлено у прийнятті до
провадження виконавчого документа на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження"
(пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення).

14.01.2014 позивач звернувся з заявою до
Державної виконавчої служби України
про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
прийнято постанову від 27.01.2014 № 41718091
про відмову у відкритті виконавчого
провадження.

В постанові зазначено, що виконавчий
документ не відповідає ст. 18, ч. 2, 3 ст. 8
Закону України "Про виконавче
провадження". Зокрема, ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначено, що у виконавчому документі
повинно зазначатись для юридичних осіб
повне найменування стягувача і
боржника, їх місцезнаходження. Однак у
пред'явленому до виконання виконавчому
документі не зазначено повне
найменування стягувача, його
місцезнаходження. У пред'явленому на
виконання виконавчому документі
стягувачем зазначено "Держава", що не
відповідає вимогам ч. 2 ст. 8 Закону
України "Про виконавче провадження",
відповідно до якої стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Частиною 3 ст. 8 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що за виконавчим
документом про стягнення в дохід
держави коштів або про вчинення інших
дій на користь чи в інтересах держави
від її імені виступає орган, за позовом
якого судом винесено відповідне
рішення.

Копія постанови державного виконавця
була направлена стягувачу і одержана
ним 04.02.2014. У зв'язку з тим, що сума шкоди
у справі № 913/1468/13 стягнута за позовом
прокурора, стягувач 08.02.2014 повідомив
прокуратуру Луганської області про
неможливість виконання наказу суду у
цій справі. Прокуратурою Луганської
області 14.02.2014 звернення Державної
екологічної інспекції у Луганській
області направлено
Стаханово-Алчевському міжрайонному
прокурору з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, яким
заявлявся позов. Вказане звернення
одержано природоохоронним прокурором
18.02.2014. 27.02.2014 (згідно відбитку
календарного штемпеля)
Стаханово-Алчевський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
звернувся зі скаргою на постанову
державного виконавця.

Статтею 121-2 ГПК України врегульовано,
що скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Предметом оскарження є постанова
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку з невідповідністю наказу суду у
цій справі вимогам Закону України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону закріплено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Вимоги до виконавчого документа
містяться в ст. 18 Закону, зокрема, у
виконавчому документі зазначається
повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно ст. 8 Закону сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

В той же час п. 3 цієї статті
визначає, що за виконавчим документом
про стягнення в дохід держави коштів
або про вчинення інших дій на користь
чи в інтересах держави від її імені
виступає орган, за позовом якого судом
винесено відповідне рішення, або орган
державної влади (крім суду), який
відповідно до закону прийняв таке
рішення.

Слід зазначити, що відповідний
орган виступає від імені держави, а не
виступає стягувачем чи вказується у
виконавчому документі як стягувач,
оскільки стягнення не відбувається на
його користь чи в його інтересах.
Фактично, у спірних правовідносинах
отримувачами коштів є державний,
обласний і місцевий бюджети, а механізм
зарахування стягнутих коштів через
спеціальний казначейський рахунок до
відповідних бюджетів визначений
Кабінетом Міністрів України.

Державна екологічна інспекція у
Луганській області у спірних
правовідносинах виступала як
уповноважений державою орган. Захист
інтересів держави здійснювався шляхом
представництва інтересів держави
органами прокуратури.

Матеріалами справи підтверджено, що
державний виконавець пересвідчився, що
стягувач виступав позивачем у спірних
правовідносинах, а саме одержано копію
судового рішення з Єдиного державного
реєстру судових рішень. За змістом
ст.ст. 5, 6 Закону України "Про доступ до
судових рішень" опубліковані судові
рішення носять офіційний характер.

Слід також зазначити, що вимоги до
виконавчого документа, вказані в ст. 18
Закону, не мають обмеженого характеру,
за змістом вказаної норми виконавчий
документ може містити інші дані, які...
можуть сприяти примусовому виконанню.
Наказ суду, пред'явлений до виконання,
містить необхідні відомості для його
виконання.

З огляду на викладене, посилання
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
невідповідність наказу господарського
суду Луганської області від 15.10.2013
положенням ст. 18 Закону є
необґрунтованими, а тому у державного
виконавця були відсутні, визначені ст.
26 Закону, підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, доводи
скаржника визнаються правомірними, а
скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1.Скаргу Стаханово-Алчевського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері задоволити.

2.Визнати неправомірними дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України в
частині винесення державним
виконавцем постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 27.01.2014 №
41718091.

3.Визнати недійсною постанову
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
27.01.2014 № 41718091.

4.Зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкрити виконавче
провадження та прийняти до виконання
наказ господарського суду Луганської
області від 15.10.2013 у справі № 913/1468/13.

5.Оригінал наказу господарського
суду Луганської області від 15.10.2013
№ 913/1468/13 направити позивачу -
Державній екологічній інспекції у
Луганській області.

6.Копію даної ухвали надіслати
Управлінню державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області.

Суддя
О.В.Рябцева