КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р. Справа№ 910/23742/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Самсіна Р.І.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Злотенко К.С., представник
за довіреністю №2782 від 18.12.2013р.;

від відповідача: Олійник Н.В.,
представник за довіреністю б/н, від
20.02.2014р.

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 05.02.2014р.

у справі №910/23742/13 (Суддя: Нечай О.В)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП»

про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 26.07.2013
р. у третейській справі № 331/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП»

про звернення стягнення на предмет
застави

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВДП» звернулось до
Господарського суду міста Києва із
заявою про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 26.07.2013
р. у третейській справі №331/13.

Заява обґрунтовувана тим, що рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 26.07.2013
р. у третейській справі №331/13 прийнято
третейським судом у спорі, не
передбаченому третейською угодою,
склад третейського суду для вирішення
вказаного спору був сформований на
власний розсуд самим третейським
судом, всупереч положенням Регламенту
та вимогам ст.ст. 16, 17 Закону України
«Про третейські суди», оскільки після
самовідводу суддів пропозиції щодо
обрання нового складу суду не були
направлені сторонами протягом 5-ти
днів після реєстрації позовної заяви.

Також заявник вказував, що третейським
судом при вирішенні третейської
справи неправомірно не застосовано
правила щодо позовної давності, а
розподіл третейського збору, який
повністю був покладений лише на
заявника, здійснений третейським
судом невірно.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВДП»
прийнято до провадження та призначено
її до розгляду.

Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» (надалі Банк) в суді
першої інстанції проти задоволення
заяви про скасування рішення
третейського суду заперечував в
повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.02.2014р. у справі №910/23742/13
(суддя - Нечай О.В) у задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 26.07.2013р. у третейській справі №331/13
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ВДП» про
звернення стягнення на предмет застави
відмовлено.

За оцінкою місцевого господарського
суду, перелік підстав для скасування
рішення третейського суду є вичерпним,
а заявником не наведено обставин, з
яких рішення третейського суду може
бути скасоване.

Не погодившись з мотивами та
висновками суду першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВДП» (надалі -
Товариство) звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати ухвалу Господарського суду
міста Києва від 05.02.2014р. у справі
№910/23742/13 та прийняти нове рішення, яким
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 26.07.2013р. у третейській справі №331/13
задовольнити, а рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від
26.07.2013р. у третейській справі №331/13
скасувати.

У доводах апеляційного оскарження
Товариство вказувало, що господарським
судом неправильно застосовані норми
матеріального права, зокрема, в
порушення п. 2 ст. 122-5 ГПК України
невірно зроблено висновок про те, що
відсутність спору між сторонами на
момент укладення третейської угоди або
третейського застереження не є
підставою для скасування рішення
третейського суду, адже, третейським
судом здійснено розгляд спору, який не
передбачений третейською угодою.

Одночасно, Товариство зазначало, що
при прийнятті оскаржуваного рішення
третейським судом була порушена
процедура формування складу суду,
оскільки під час розгляду по суті
третейським суддею Ярошовцем
В.М., всупереч п. 1 ст. 19 Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, не було
повідомлено сторін про підстави його
самовідводу, а третейський суд не
прийняв до розгляду заперечень
відповідача проти самовідводу одного
з суддів, всупереч п. 7 ст. 19 Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

На думку скаржника, склад третейського
суду для вирішення вказаного спору був
сформований на власний розсуд самим
третейським судом, що суперечило
положенням Регламенту та вимогам ст.ст.
16, 17 Закону України «Про третейські
суди», оскільки судом не було
направлено сторонам третейського
спору протягом 5-ти днів після
реєстрації позовної заяви списку
суддів цього суду з пропозицією
призначення (обрання) судді, чим
позбавлено заявника можливості
самостійно обрати чи призначити суддю
для об'єктивного та неупередженого
вирішенню спору. Вказані обставини, на
думку скаржника є підставою для
скасування рішення третейського суду
відповідно до п. 4 ст. 122-5 ГПК України.

В апеляційній скарзі наведені також і
інші підстави, які на думку скаржника, є
підставою для скасування прийнятої
05.02.2014р. судом першої інстанції ухвали.

Одночасно, в апеляційній скарзі
скаржником заявлено клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження ухвали місцевого
господарського суду у даній справі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» у справі
№910/23742/13 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014р. для розгляду справи №910/23742/13
сформовано колегію суддів у складі
головуючого судді Кропивної Л.В.,
суддів: Корсакової Г.В., Самсіна Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р. у
справі №910/23742/13 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Корсакова Г.В., Самсін Р.І.) клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» про
поновлення строку на подання
апеляційної скарги задоволено,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ВДП» поновлено
строк на апеляційне оскарження ухвали
Господарського суду міста Києва від
05.02.2014р. у справі №910/23742/13, апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» прийнято до
провадження, а її судовий розгляд
призначено на 25.03.2014р.

13.03.2014р. Київський апеляційний
господарський суд надіслав до Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків запит
(вих.№09-16/1195 від 13.03.2014р.), в якому просив
надіслати матеріали третейської
справи №331/13.

19.03.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому останній заперечив проти доводів
апеляційної скарги та просив відмовити
у її задоволенні.

24.03.2014р. до Київського апеляційного
господарського суду від Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків надійшов
лист (вих.№2030 від 24.03.2014р.) у відповідь
на запит КАГС, в якому Постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
українських банків зазначив, що листом
(вих.№5085 від 21.11.2013р.) матеріали
третейської справи №331/13 були
направлені до Господарського суду
міста Києва на виконання вимог ухвали
Господарського суду міста Києва від
07.11.2013р. у справі №910/21381/13.

Станом на 24.03.2014р. до Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків матеріали
третейської справи №331/13 не
повертались. В підтвердження даної
обставини додано копію Ухвали
Господарського суду міста Києва від
07.11.2013р. у справі №910/21381/13 (суддя - Нечай
О.В.).

Крім того, 24.03.2014р. до Київського
апеляційного господарського суду від
голови Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
надійшли пояснення по справі, в яких
відхилялися доводи заявника з приводу
формування складу суду з порушенням
Закону України "Про третейські суди" та
Регламенту третейського суду .

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014р.
клопотання представника відповідача
про продовження строку розгляду
апеляційної скарги задоволено, строк
розгляду апеляційної скарги
продовжено на 15 днів.

25.03.2014р. колегією суддів оголошено
перерву до 02.04.2014р.

25.03.2014р. Київський апеляційний
господарський суд з листом (вих.№09-16/1403
від 25.03.2014р.) звернувся до
Господарського суду міста Києва, в
якому просив надіслати матеріали
третейської справи №331/13.

27.03.2014р. до Київського апеляційного
господарського суду від
Господарського суду міста Києва
супровідним листом (вих.№06-10.3/80/14 від
27.03.2014р.) надішли матеріали третейської
справи №331/13.

02.04.2014р. у судове засідання з'явились
представники сторін.

У судовому засіданні 02.04.2014р.
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» підтримав
доводи апеляційного оскарження, просив
скасувати ухвалу Господарського суду
міста Києва від 05.02.2014р. у справі
№910/23742/13 та прийняти нове рішення, яким
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 26.07.2013р. у третейській справі №331/13
задовольнити, рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 26.07.2013р. у
третейській справі №331/13 скасувати.

Представник позивача висловив
заперечення проти доводів апеляційної
скарги, просив ухвалу суду першої
інстанції у даній справі залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 122-4 ГПК
України ухвала господарського суду
про скасування рішення третейського
суду або про відмову в його скасуванні
може бути оскаржена у порядку,
визначеному цим Кодексом для
оскарження рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, 26.07.2013р. Постійно
діючим Третейським судом при Асоціації
українських банків прийнято рішення у
справі №331/13 та задоволені позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ВДП» про
звернення стягнення на предмет
застави.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» задоволено
частково: для задоволення грошових
вимог Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» за
Договором про надання не
відновлювальної кредитної лінії №24-11/47
від 16.03.2007р. у сумі 2 857 186,68 грн. звернуто
стягнення на предмети застави, що
належать Товариству з обмеженою
відповідальністю «ВДП», у тому числі:

-за Договором застави майна №02-10/832 від
16.03.2007р., що посвідчений 16.03.2007р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за №1247, а
саме:

1.Формувальна лінія-автомат ХС-66. 2005
року випуску;

2.Формувальна лінія-автомат ХС-66, 2005
року випуску;

3.Формувальна лінія-автомат ХС-66, 2005
року випуску;

4.Екструзійна лінія ХС-65, 2005 року
випуску;

5.Екструзійна лінія ХС -65, 2005 року
випуску;

6.Екструзійна лінія ХС -65. 2005 року
випуску:

7.Екструзійна лінія ХС -65, 2005 року
випуску;

8.Компресорна установка ROLLAIR 125, 2005 року
випуску;

9.Штаблер DD-9. 2005 року випуску:

10.Штаблер DD-9. 2005 року випуску:

11.Штаблер DD-9. 2005 року випуску;

12.Штаблер DD-9, 2005 року випуску;

13.Штаблер DD-9, 2005 року випуску;

14.Штаблер DD-9, 2005 року випуску;

15.Дробильна установка VF-8. 2005 року
випуску:

16.Дробильна установка VF-8, 2005 року
випуску;

17.Дробильна установка VF-8, 2005 року
випуску;

18.Дробильна установка VF-8, 2005 року
випуску;

-за Договором застави майна №02-10/833 в1д
16.03.2007р., що посвідчений 16.03.2007р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за №1248, а
саме:

1. Формувальна лінія-автомат ХС-66. 2005
року випуску;

2.Формувальна лінія-автомат ХС-66. 2005
року випуску;

3.Формувальна лінія-автомат ХС-66, 2005
року випуску;

4.Екструзійна лінія HSJP-12-M, 2002 року
випуску;

5.Компресорна установка GA50VSD, 2002 року
випуску;

6.Штаблер DD-9, 2006 року випуску;

7.Подрібнююча установка VF-8X 2006 року
випуску

шляхом його продажу на публічних
торгах в межах процедури виконавчого
провадження, з початковою ціною
продажу, яка встановлюється на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом під час проведення
виконавчих дій.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДП» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» третейській збір у сумі
25500 (двадцать п'ять тисяч п'ятсот)
гривень 00 коп.

За змістом частини 4 статті 122-4 ГПК
України господарський суд не обмежений
доводами заяви про скасування рішення
третейського суду, якщо під час
розгляду справи будуть встановлені
інші визначені статтею 122-5 ГПК України
підстави для скасування рішення
третейського суду.

Між тим, колегія суддів зазначає, що,
загальні межі повноважень
компетентного державного суду
окреслені тим, що компетентний суд не
вправі досліджувати обставини,
встановлені третейським судом, або
переглядати рішення третейського
суду по суті, у т. ч. за нововиявленими
обставинами. Компетентний державний
суд позбавлений можливості
переоцінювати факти, встановлені
третейським судом, давати нову
правову оцінку тим спірним
матеріально-правовим відносинам, з
приводу яких відбувався третейський
розгляд.

Компетентний державний суд (у даному
випадку господарський суд ) не
здійснює функції суду вищої
інстанції по відношенню до
третейських судів. У цьому полягає
принцип незалежності третейського
розгляду від системи державного
судочинства і забезпечується
гарантія стабільності рішень, які
приймаються при вирішенні спорів,
переданих на розгляд третейським
судам.

У частині 1 статті 122-5 ГПК України
визначений вичерпний перелік
випадків, у разі наявності яких
рішення третейського суду може бути
скасоване, серед них непідвідомчість
справи, по якій прийнято рішення
третейського суду, відповідно до
закону; рішення третейського суду
прийнято у спорі, не передбаченому
третейською угодою, або цим рішенням
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;
третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом; склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам статей 16
- 19 цього Закону;

Доводи заявника з приводу того, що
третейським судом здійснено розгляд
спору, не передбачений третейською
угодою, вірно відхилені судом першої
інтенції, адже третейське
застереження про передачу спору з
приводу виконання договорів застави,
якою забезпечено кредитне зобов'язання
боржника перед банком, уміщено у ст. 6
Договорів застави майна № 02-10/832 від
16.03.2007р. та № 02-10/833 від 16.03.2007р.

При цьому предметом третейської угоди
може бути не лише спір, який існує на
момент укладення такої угоди, але
будь-які інші спори, що виникатимуть
між сторонами у майбутньому та
віднесені до компетенції третейського
суду.

Укладаючи третейське застереження,
сторони встановили, що у разі якщо
сторони не дійдуть згоди зі спірних
питань шляхом переговорів, вони,
керуючись ст.5 Закону України «Про
третейські суди», домовляються про те,
що спір розглядається одноособово
третейським суддею Ярошовцем Василем
Миколайовичем Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків. У випадку
неможливості розгляду спору вказаним
третейським суддею, спір розглядається
третейським суддею Мороз Оленою
Анатоліївною або Білоконем Юрієм
Миколайовичем у порядку черговості,
вказаному у даному пункті. У разі, якщо
спір не може бути розглянутий
визначеними у даному пункті суддями,
суддя призначається Головою Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у
відповідності до чинного Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про третейські суди» (далі -
Закон) юридичні та/або фізичні особи
мають право передати на розгляд
третейського суду будь-який спір, який
виникає з цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Як визначено ст. 2 ЗУ «Про третейські
суди», третейська угода є угода сторін
про передачу спору на вирішення
третейським судом.

Згідно зі ст. 12 вказаного Закону
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди. Посилання у
договорі, контракті на документ, який
містить умову про третейський розгляд
спору, є третейською угодою за умови, що
договір укладений у письмовій формі і
це посилання є таким, що робить
третейську угоду частиною договору.

З огляду на викладене, твердження
відповідача про те, що оскаржуване
третейське застереження суперечить
положенням Закону України «Про
третейські суди», оскільки на момент
укладення Договорів та включення до
них третейського застереження між
сторонами не було визначено та не
існувало жодного спору, є
безпідставними.

Отже, висновок місцевого
господарського суду про прийняття
третейським судом рішення у спорі,
передбаченого третейською угодою, є
юридично вірним і постановленим на
належним чином оцінених доказах.

Відхиляючи доводи апелянта про
порушення процедури формування складу
третейського суду при вирішенні спору
у справі №331/13, колегія суддів виходить
з наступного.

У відповідності до ст.17 Закону України
«Про третейські суди» формування
складу третейського суду в постійно
діючому третейському суді
здійснюється в порядку, встановленому
регламентом третейського суду.
Формування складу третейського суду в
третейському суді для вирішення
конкретного спору здійснюється в
порядку, погодженому сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про третейські суди» сторони мають
право вільно призначати чи обирати
третейський суд та третейських суддів.
За домовленістю сторін вони можуть
доручити третій особі (юридичній або
фізичній) призначення чи обрання
третейського суду чи суддів.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, положеннями договорів, на
підставі яких було заявлено до
стягнення з відповідача
заборгованість у третейській справі
№331/13, сторонами чітко передбачено
склад третейського суду, яким має
здійснюватись розгляд спору, а саме:
спір має бути розглянуто третейським
суддею Ярошовцем Василем Михайловичем,
а у випадку неможливості розгляду
справи останнім - третейськими суддями
Мороз Оленою Анатоліївною або
Білоконем Юрієм Миколайовичем. У разі,
якщо спір не може бути розглянутий
визначеним у даному пункті суддями,
суддя призначається Головою Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у
відповідності до чинного Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Разом з тим, стаття 19 Закону України
«Про третейські суди» встановлює
підстави відводу чи самовідводу
третейського судді, зокрема на
прохання третейського судді, і при
цьому Закон не вимагає зазначення
причин такого самовідводу.

У статті 20 Закону України «Про
третейські суди» визначено порядок
відводу чи самовідводу третейського
судді. Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20
вказаного Закону у разі звернення до
особи за отриманням згоди на обрання чи
призначення її третейським суддею у
конкретній справі ця особа повинна
повідомити про наявність обставин, які
є підставами для відводу чи
самовідводу відповідно до статті 19
цього Закону. Третейський суддя
повинен без зволікання повідомити
сторони про підстави його відводу чи
самовідводу, зазначені у статті 19 цього
Закону, що виникли після початку
третейського розгляду, та заявити
самовідвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України
«Про третейські суди» процедура
відводу третейського судді у постійно
діючому третейському суді
визначається регламентом третейського
суду з додержанням вимог цього Закону.

У ст. 17 Регламенту Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків визначено, що
формування складу третейського суду в
постійно діючому третейському суді
здійснюється в порядку, встановленому
цим регламентом; якщо інше не
передбачено третейською угодою, справа
розглядається одним суддею; якщо спір
підлягає розгляду суддею одноособово,
не пізніше п'яти днів з моменту
реєстрації позовної заяви голова
третейського суду або заступник
повинен призначити суддю.

Згідно зі ст. 19 Регламенту Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків
третейський суддя повинен негайно
повідомити сторони про підстави його
відводу чи самовідводу, зазначені у ст.
18 цього регламенту, що виникли після
початку третейського розгляду, та
заявити самовідвід.

З матеріалів третейської справи №331/13
вбачається, що суддею Ярошовцем В.М.
було винесено ухвалу Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 10.04.2013р., якою
порушено провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ВДП» про
звернення стягнення на предмет застави
та призначено розгляд справи на 26.04.2014р.

Ухвалою Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
(суддя - Ярошовець В.М.) від 26.04.2013р.
розгляд справи відкладений на 29.05.2013р. у
зв'язку з неявкою представника
відповідача (а.с. 69, т. 1
третейської справи №331/13).

Ухвалою Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 29.05.2013р. (суддя Ярошовець В.М.)
розгляд справи відкладений на 26.06.2013р. у
зв'язку з неявкою представника
позивача (а.с. 76, т. 1
третейської справи №331/13).

27.06.2013р. суддею В.М. Ярошовцем було
заявлено самовідвід, про що свідчить
заява (а.с. 59, т. 1 третейської справи
№331/13), що міститься в матеріалах
третейської справи №331/13. Вказана
заява обґрунтована тим, що суддя
Ярошовець В.М. відбуває у тривалу
відпустку та немає можливості
оперативного розгляду справи.

В порядку черговості,
передбаченому третейськими
застереженнями, суддею Мороз Оленою
Анатоліївною та Білоконем Юрієм
Миколайовичем було також заявлено
самовідводи з підстав, визначених у
заявах від 27.06.2013р. (а.с. 60-61, т. 1
третейської справи №331/13).

Відповідно до п. 6.2. Договорів, в
яких міститься третейське
застереження, у разі, якщо спір не може
бути розглянутий визначеними у даному
пункті суддями, суддя призначається
Головою Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
у відповідності до чинного Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Враховуючи ту обставину, що всі
третейські судді, зазначені у п. 6.2.
вказаних Договорів, заявили про
самовідвід, у відповідності до
Регламенту Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків та за умовами
третейських застережень Головою
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків було
призначено суддю Мамченко Ю.В. для
розгляду даного спору, про що вказано в
ухвалі Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 28.06.2013р. (суддя Мамченко Ю.В.) про
призначення до розгляду справу №331/13.

Судова колегія апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що третейського суддю
Мамченко Ю.В., який виніс оскаржуване
рішення, було правомірно призначено
Головою Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
для розгляду даного спору між
сторонами, оскільки обрані сторонами
згідно п. 6.2 договору про надання
відновлювальної кредитної лінії та
договорами застави судді, згідно ч. 1 ст.
18 Регламенту Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків, заявили про
самовідвід.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що склад третейського суду, яким
прийнято відповідне рішення,
відповідав вимогам закону, так як
процедура визначення суддів для
розгляду даного спору відповідала
умовам, викладеним у третейських
застереженнях, регламенту
третейського суду та чинному
законодавству України.

Інші доводи апеляційної скарги не
впливають на правомірність висновку
місцевого господарського суду про
відсутність підстав для скасування
рішення третейського суду, а отже,
судова колегія не вбачає підстав для
зміни або скасування винесеної ухвали
судом першої інстанції у даній справі,
у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а оскаржений
судовий акт - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача.

Крім того, статтею 122-4 ГПК України
визначено, що після розгляду
господарським судом заяви про
скасування рішення третейського суду
справа підлягає поверненню до
третейського суду, якщо господарський
суд витребував справу з третейського
суду.

Між тим, матеріали третейської справи
№331/13 були направлені Господарським
судом міста Києва супровідним листом
(вих.№06-10.3/80/14 від 27.03.2014р.) на підставі
запиту Київського апеляційного
господарського суду (вих.№09-16/1403 від
25.03.2014р.).

Як зазначалось вище, Постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
українських банків листом (вих.№2030 від
24.03.2014р.) повідомив суд апеляційної
інстанції про те, що матеріали
третейської справи №331/13 були
направлені до Господарського суду
міста Києва на виконання вимог ухвали
Господарського суду міста Києва від
07.11.2013р. у справі №910/21381/13. В
підтвердження даної обставини додано
копію Ухвали Господарського суду міста
Києва від 07.11.2013р. у справі №910/21381/13
(суддя - Нечай О.В.).

А тому, за вказаних обставин, матеріали
третейської справи №331/13 підлягають
поверненню саме до Господарського суду
міста Києва.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105, 122-1,
122-2, 122-3, 122-4, 122-5, 122-6 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВДП»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 05.02.2014р. у справі №910/23742/13
залишити без задоволення, а ухвалу
Господарського суду міста Києва від
05.02.2014р. у справі №910/23742/13 без змін.

2.Матеріали третейської справи №331/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3.Матеріали справи №910/23742/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Г.В. Корсакова

Р.І. Самсін