м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11057/13 10.04.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сілікон"

до Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа Солар"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "СпецСтройЕнерго"

про визнання недійсним договору

за участю представників:

від позивача :Кошліченко В.С. -
представник за довіреністю б/н від
07.02.2014р.від відповідача-1 : від
відповідача-2 : від третьої особи:Оніщук
В.М. - представник за довіреністю №
330/11.5.2 від 05.08.2013р. Кебус М.В. -
представник за довіреністю б/н від
16.07.2013р. Мухіна Н.В. - представник за
довіреністю б/н від 07.04.2014р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сілікон" з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" (відповідач - 1), Товариства з
обмеженою відповідальністю "Альфа
Солар" (відповідач - 2) про визнання
припиненим договору про відступлення
права вимоги за іпотечним договором
від 22.07.2011 р.

У позові вказує, що між ТОВ "Сілікон" та
ПАТ "ВТБ Банк" був укладений іпотечний
договір від 30.10.2007 р., реєстраційний №
556. У подальшому, 22.07.2011 р., ПАТ "ВТБ Банк"
та ТОВ "Альфа Солар" уклали між собою
договір про відступлення права вимоги
за вказаним іпотечним договором
(спірний договір), реєстраційний № 976.

Позивач вважає договір про
відступлення права вимоги недійсним,
оскільки позивач, як іпотекодавець, не
надавав згоду на укладення спірного
договору та передачу права вимоги за
ним товариству "Альфа Солар".

Посилаючись на ст.ст. 215, 516 ЦК України, ч.
1 ст. 24 Закону України "Про іпотеку",
позивач просить визнати недійсним з
моменту укладення договір
відступлення права вимоги за іпотечним
договором від 22.07.2011 р., що був укладений
між Публічним акціонерним товариством
"ВТБ Банк" та ТОВ "Альфа Солар".

Провадження у справі за вказаними
вимогами порушено ухвалою
господарського суду міста Києва від
11.06.2013 р. (суддя Шкурдова Л.М.).

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.10.2013 р. провадження у даній
справі припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст.
80 ГПК України, оскільки спір, що виник
між сторонами, пов'язаний із
здійсненням процедури банкрутства
позивача, а, відтак, має розглядатися не
у позовному провадженні, а в межах
справи про банкрутство.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 р.
вищевказану ухвалу господарського
суду міста Києва скасовано, а справу
передано до суду першої інстанції для
вирішення по суті, як таку, що підлягає
розгляду в позовному провадженні.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.01.2014 р. вказану справу
прийнято до провадження суддею
Головіною К.І.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 р. до справи залучено
Товариство з обмеженою
відповідальністю "СпецСтройЕнерго" в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача.

До початку розгляду справи по суті,
10.02.2014 р., представник позивача подав
заяву про відмову від позову та
припинення провадження у справі, однак,
у судовому засіданні 13.02.2014 р.
представник позивача заявив
клопотання про відкликання
вищевказаної заяви, поданої 10.02.2014 р.,
натомість подав заяву про залишення
позову без розгляду на підставі п. 5 ст.
81 ГПК України, оскільки позивач не
надав витребуваних судом доказів.

Розглянувши подану заяву та заслухавши
думку сторін з цього приводу, суд
прийшов до висновку, що заява про
залишення позову без розгляду є
необґрунтованою, оскільки представник
позивача не довів суду, що настали
обставини, передбачені ч. 5 ст. 81 ГПК
України, що зумовлюють залишення
позову без розгляду.

У подальшому під час розгляду справи по
суті представник позивача підтримав та
обґрунтував позовні вимоги, просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Присутні в судовому засіданні
представники відповідачів-1, 2 проти
позову заперечили, вказали, що ТОВ
"Сілікон" в розумінні ст. 215 Цивільного
кодексу України не відноситься до осіб,
які мають право на судовий захист
шляхом подання позову про визнання
недійсним правочину, стороною якою він
не є. Крім того, вказали, що відповідно
до п. 11 ст. 17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
арбітражний керуючий, який представляє
позивача в даному випадку, має право
звертатись з відповідними заявами в
межах справи про банкрутство, а не з
позовними заявами в межах окремого
господарського провадження. З цих
підстав просили відмовити в
задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Товариства
з обмеженою відповідальністю
"СпецСтройЕнерго" вважав, що позов
підлягає задоволенню з підстав,
визначених позивачем.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2007 р. між ТОВ
"Сілікон" (іпотекодавець) та ВАТ "ВТБ
Банк", правонаступником якого є ПАТ "ВТБ
Банк" (іпотекодержатель), був укладений
договір іпотеки (надалі - іпотечний
договір), яким забезпечувалось повне
виконання іпотекодавцем зобов'язань
перед іпотекодержателем, що виникли з
кредитного договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії від 26.10.2007 р. № 55 ВД, додатків та
змін до нього, укладених протягом
строку його дії.

Відповідно до умов цього договору
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю належне йому на праві
власності нерухоме майно, яким є єдиний
майновий комплекс ТОВ
"Сілікон", що занходиться за адресою:
Кіровоградська обл., м. Світловодськ,
вул. Заводська, 3-а ( п. 2.1 договору
іпотеки).

У судовому засіданні встановлено, що
22.07.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством "ВТБ Банк" (первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альфа Солар" (новий
кредитор) був укладений договір про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором.

Відповідно до п. 1.1 цього договору, у
зв'язку з укладенням сторонами
договору № 2 55ВП про відступлення права
вимоги за кредитним договором від
22.07.2011 р. та договору № 55/1ВП про
відступлення права вимоги за кредитним
договором від 22.07.2011 р., первісний
кредитор передає, а новий кредитор
одержує належні первісному кредитору
права іпотекодержателя в зобов'язання
за іпотечним договором від 30.10.2007 р.,
укладеним між первісним кредитором
(іпотекодержателем) та ТОВ "Сілікон"
(іпотекодавцем) в якості забезпечення
виконання боржником своїх зобов'язань
за кредитним договором. З моменту
укладання цього договору новий
кредитор набуває статусу
іпотекодержателя за договором іпотеки.

Відповідно до п. 1.2 договору про
відступлення права вимоги за цим
договором новий кредитор - ТОВ "Альфа
Солар" одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника - ТОВ "Сілікон" сплати грошових
коштів у розмірі заборгованості
боржника за кредитним договором, а у
випадку невиконання цієї вимоги
звернути стягнення на предмет іпотеки
і за рахунок предмету іпотеки
задовольнити в повному обсязі свої
вимоги за кредитним договором у
розмірі, що буде визначений на момент
їх фактичного задоволення.

Згідно з п. 1.3 спірного договору право
вимоги, що відступається за цим
договором, є право звернення стягнення
у випадку невиконання чи неналежного
виконання боржником умов кредитного
договору на нерухоме майно, що є
предметом іпотеки за договором
іпотеки, а саме - підприємство у вигляді
єдиного майнового комплексу
Товариства з обмежено
відповідальністю "Сілікон".

Цей договір набирає чинності з моменту
його нотаріального посвідчення та діє
до остаточного виконання сторонами
прийнятих на себе зобов'язань (п. 6.4
договору про відступлення права
вимоги).

Судом встановлено, що 06.11.2009 р. ухвалою
господарського суду Кіровоградської
області стосовно позивача - Товариства
з обмеженою відповідальністю "Сілікон"
порушено провадження про банкрутство у
справі № 11/84.

За результатами попереднього
засідання у вказаній справі
господарський суд Кіровоградської
області ухвалою від 22.04.2010 р. затвердив
реєстр вимог кредиторів боржника,
зокрема, до реєстру вимог кредиторів
були включені вимоги ПАТ "ВТБ Банк" в
сумі 21400000 дол. США, що забезпечувались
договором іпотеки від 13.10.2007 р.,
укладеним між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ
"Сілікон".

06.07.2012 р. ухвалою господарського суду
Кіровоградської області у справі № 11/84
строк процедури санації продовжено та
затверджено план санації боржника.

Як встановлено судом, під час
здійснення провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Сілікон" забезпечений
кредитор ПАТ "ВТБ Банк" 22.07.2011 р. уклав з
ТОВ "Альфа Солар":

- договір № 55/1ВП про відступлення права
вимоги за кредитним договором від
22.07.2011 р. (відступлене право вимоги
складається з суми кредитних коштів
наданих боржнику, що належать до сплати
ПАТ „ВТБ Банк", та становять 21 400 000,00
дол. США);

- договір № 55ВП про відступлення права
вимоги за кредитним договором від
22.07.2011 р. (відступлене право вимоги
складається з суми нарахованих та
несплачених відсотків, а також
штрафних санкцій за несвоєчасне
виконання зобов'язань боржника перед
ПАТ „ВТБ Банк", що становить 8 568 701,78
доларів США);

- договір про відступлення права вимоги
за іпотечним договором (спірний
договір).

Позивач вказує на те, що договір про
відступлення права вимоги за іпотечним
договором від 22.07.2011 року, укладений між
відповідачем - 1 та відповідачем - 2,
суперечить вимогам ст. 516 Цивільного
кодексу України та ст. 24 Закону України
"Про іпотеку", оскільки позивач не
надавав згоди, як іпотекодавець, на
укладення цього договору, а тому він
має бути визнаний недійсним з моменту
його укладення.

Перевіряючи такі доводи позивача, суд
виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 515 ЦК України заміна
кредитора не допускається у
зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з
особою кредитора.

Отже, на підставі укладених банком з
ТОВ "Альфа Солар" договорів
відступлення права вимоги та прав
іпотекодержателя відбулася заміна
особи у зобов'язанні, яке виникло з
кредитного договору.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так само ст. 24 Закону України "Про
іпотеку" передбачає, що відступлення
прав за іпотечним договором
здійснюється без необхідності
отримання згоди іпотекодавця, якщо
інше не встановлено іпотечним
договором, і за умови, що одночасно
здійснюється відступлення права
вимоги за основним зобов'язанням (ч. 1
ст. 24).

У договорі про відступлення права
вимоги міститься п. 3.1.1, відповідно до
якого первісний кредитор (ПАТ "ВТБ
Банк") протягом п'яти днів з дати
укладення цього договору, має
повідомити боржника (ТОВ "Сілікон") про
відступлення права вимоги за договором
іпотеки новому кредитору (ТОВ "Альфа
Солар").

А відповідно до п. 4.2.12 договору іпотеки
від 30.10.2007 р., за яким відбулась
переуступка права вимоги,
іпотекодержатель має право відступити
права за цим договором за письмовою
згодою іпотекодавця (ТОВ "Сілікон"), за
умови, що одночасно здійснюється
відступлення права вимоги за договором
кредиту, повідомивши про це
іпотекодавця письмово у п'ятиденний
строк.

Як встановлено у судовому засіданні,
26.07.2011 року відповідач-1 - ПАТ "ВТБ Банк"
повідомив боржника (позивача) про
відступлення свого права вимоги за
іпотечним договором новому кредитору -
ТОВ "Альфа Солар" згідно з договором про
відступлення права вимоги від 22.07.2011 р.

При цьому умови договору іпотеки про
надання письмової згоди позивача, як
іпотекодавця, на відступлення права
вимоги сторонами дотримані не були, що
підтверджується поясненнями сторін та
матеріалами справи.

Разом з тим, суд зазначає, що
відсутність такої згоди іпотекодавця
не є підставою для визнання спірного
договору недійсним, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 203 ЦК України підстави
недійсності правочину можуть бути
передбачені винятково законами.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
цього кодексу.

Виходячи із вказаних правових норм,
підставою визнання договору недійсним
є недодержання вимог закону саме в
момент його укладення. Однак, судом
встановлено, що порушення положень
договору щодо надання згоди боржника
на відступлення іпотекодержателем
своїх прав за іпотечним договором, на
які вказує ТОВ "Сілікон", відбулося
після його укладення, а, отже, таке
порушення не може бути підставою для
визнання договору недійсним з моменту
його укладення, як того просить
позивач.

Про таку позицію вказав Верховний суд
України у рішенні від 18.08.2010 р. по справі
№ 6-20271св10, яка приймається
господарським судом до уваги при
розгляді даної справи.

Щодо посилань відповідачів про те, що
ТОВ "Сілікон" не відноситься до
зацікавлених осіб, які мають право на
судовий захист шляхом подання позову
про визнання недійсним правочину,
оскільки він не є стороною такого
правочину, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2002 р. у справі щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
статті 124 Конституції України,
положення частини другої статті 124
Конституції України щодо поширення
юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у державі,
в аспекті конституційного звернення
необхідно розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 55 Конституції України
передбачено, що органи судової влади
здійснюють функцію захисту майнових і
немайнових прав та охоронюваних
законом інтересів фізичних або
юридичних осіб у сфері цивільних і
господарських правовідносин.

Відповідно до положень Цивільного
кодексу України вимагати в судовому
порядку визнання правочину недійсним
можуть як учасники цього правочину, так
і інші заінтересовані особи, якщо
вчиненням такого правочину порушено їх
право.

Також суд відхиляє доводи відповідачів
про те, що арбітражний керуючий має
право звернутись з заявами в межах
справи про банкрутство у порядку п. 11
ст. 17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", а не з
позовною заявою, з огляду на те, що
вищевказаний порядок передбачений
лише для угоди, яка укладена
безпосередньо між боржником та іншими
особами при реалізації процедур
розпорядження майном, санації боржника
чи його ліквідації, а в даному випадку
ТОВ "Сілікон" заявлено
позов про визнання недійсним
правочину, який укладений між
кредиторами боржника, а, отже, позов
підлягає вирішенню господарським
судом у позовному провадженні. Про такі
висновки вказав Київський апеляційний
господарський суд у постанові від
18.12.2013 р. у даній справі.

Встановивши обставини у справі та
враховуючи норми діючого
законодавства, суд вважає, що немає
підстав, вказаних позивачем, для
визнання договору про відступлення
права вимоги за іпотечним договором
від 22.07.2011 р. недійсним, а тому у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 80, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сілікон" до
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа Солар" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СпецСтройЕнерго" про визнання
припиненим договору про відступлення
права вимоги за іпотечним договором
від 22.07.2011 р.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні в присутності представників
сторін 10 квітня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 15
квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна