ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 р.
Справа № 914/367/14

За позовом: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Червонограді Львівської області

До відповідача: Фізична особа
підприємець ОСОБА_1, с.Стенятин

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача :
Державна фінансова інспекція у
Львівській області

Про стягнення матеріальної шкоди
(збитків) в розмірі 2458,96 грн.

Суддя
Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Маїк
С.Б.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Вандзьо О.Б. - представник

від відповідача: не з'явився

від третьої особи : Сенюта Н.І. -
представник

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Суть спору: Подано позов Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Червонограді Львівської області до
Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за
участь третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору : Державної
фінансової інспекції у Львівській
області про стягнення матеріальної
шкоди (збитків) в розмірі 2458,96 грн.

В судових засіданнях
представники позивача та третьої особи
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, просили задоволити позов з
підстав і мотивів, викладених в
позовній заяві та наданих в судових
засіданнях поясненнях. В обґрунтування
своїх позовних вимог, позивач
посилається на ті обставини, що під час
проведення Червоноградською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією у Львівській області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Відділення виконавчої дирекції в місті
Червонограді було виявлено завищення
обсягів виконаних підрядних робіт на
суму 2458,96 грн., чим позивачу завдано
збитків.

Відповідач проти позову заперечив,
посилаючись на ті обставини, що весь
обсяг робіт по технічному нагляду за
капітальним ремонтом системи опалення
виконаний в повному обсязі, зауважень
до обсягів та якості наданих послуг у
Замовника не було, що підтверджується
підписаним між сторонами актом
здачі-приймання робіт.

Розгляд справи неодноразово
відкладався з підстав і мотивів,
викладених в ухвалах суду.

В судові засідання 07.04.2014 року та 15.04.2014
року відповідач участь свого
представника не забезпечив, хоча
належним чином був повідомлений про
час і місце розгляду справи ухвалами
суду, які надсилались сторонам
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення. За таких
обставин, справу розглянуто без участі
представника відповідача з
врахуванням його доводів, викладених в
попередньому судовому засіданні.

В судовому завданні 15.04.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

27.11.2012 року між Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Червонограді Львівської області (
Замовник) та Фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1 ( Підрядник) було
укладено Договір підряду відповідно до
якого підрядник взяв на себе
зобов'язання проводити технічний
нагляд на об'єкті «Капітальний ремонт
системи опалення ВВД Фонду». Вартість
робіт за проведення технічного нагляду
встановлена п.2.1 Договору складає 2557,89
грн.

Під час проведення Червоноградською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією у Львівській області
ревізію цільового використання коштів
Фонду за період з 01.10.2011 року по 31.03.2013
року, ревізією було досліджено питання
щодо обґрунтованості та доцільності
укладення договору-підряду від 27.11.2012
року на проведення технічного нагляду
капітального ремонту системи опалення,
було виявлено завищення обсягів
виконаних підрядних робіт на суму 2458,96
грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на ті обставини, що
внаслідок завищення обсягів виконаних
робіт відділенню виконавчої дирекції
Фонду завдано збитки на суму 2458,96 грн.,
які він просить стягнути з відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги не
обґрунтовані і не підлягають до
задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів і договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу положень ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно статті 627 ЦК сторони є вільними
в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи,
вартість послуг визначена у договорі
(п. 2.1 договору) та погоджена обома
сторонами.

Судом встановлено, що договір не
визнавався судом недійсним повністю чи
в частині.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст. 224 ЦК України, згідно
якої учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри
цивільно-правової відповідальності, як
відшкодування збитків, необхідною є
наявність всіх чотирьох умов
відповідальності, а саме:

- протиправна поведінка боржника, яка
проявляється у невиконанні або
неналежному виконанні ним
зобов'язання;

- наявність збитків;

- причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та завданими збитками, що
означає, що збитки мають бути наслідком
саме даного порушення боржником
зобов'язання, а не якихось інших
обставин, зокрема дій самого кредитора
або третіх осіб;

- вина боржника..

Кредитор, вимагаючи відшкодування
збитків, має довести три перші умови
відповідальності, зокрема факт
порушення боржником зобов'язання,
розмір збитків, причинний зв'язок. Вина
боржника у порушенні презюмується та
не підлягає доведенню кредитором.

Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доводиться кредитором. Це
кореспондує загальним положенням
процесуального законодавства (ч. 1 ст. 60
ЦПК і ст. 33 ГПК), відповідно до яких
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При вирішенні спорів про відшкодування
шкоди необхідно виходити з того, що
шкода підлягає відшкодуванню за умови
безпосереднього причинного зв'язку між
неправомірними діями особи, яка
завдала шкоду, і самою шкодою.
Встановлення причинного зв'язку між
протиправною поведінкою особи, яка
завдала шкоду, та збитками потерпілої
сторони є важливим елементом
доказування наявності реальних
збитків. Слід довести, що протиправна
дія чи бездіяльність завдавача є
причиною, а збитки, які виникли у
потерпілої особи, - наслідком такої
протиправної поведінки. Питання про
наявність або відсутність причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
особи і шкодою має бути вирішено судом
шляхом оцінки усіх фактичних обставин
справи. (Роз'яснення, Вищий арбітражний
суд, від 01.04.1994, № 02-5/215 „Про деякі
питання практики вирішення спорів
пов'язаних з відшкодуванням шкоди").

Враховуючи те, що договір підряду на
здійснення технічного нагляду
укладався між позивачем і відповідачем
на добровільних засадах, вартість
наданих послуг була погоджена
позивачем, акт виконаних підрядних
робіт підписаний між сторонами без
будь-яких зауважень до їх якості чи
обсягу, відсутні такі умови
застосування цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків, як вина та
причинний зв'язок.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Факт завдання йому збитків та вину
відповідача у цьому позивач
обґрунтовує Актом від 09.07.2013 року №
23-38/7 ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Відділенні
виконавчої дирекції ФСНВ у місті
Червонограді Львівської області.
Зазначений Акт не може бути належним та
допустимим доказом, в розумінні
приписів ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України, в
підтвердження факту завдання збитків.
Згідно з п. 1 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року № 550, акт ревізії - документ, який
складається особами, що проводили
ревізію, фіксує факт її проведення та
результати. Заперечення, зауваження до
акта ревізії (за їх наявності) та
висновки на них є невід'ємною частиною
акта. Суд відзначає, що за своєю
правовою природою акт ревізії не має
обов'язкового характеру, такий не може
бути предметом судового спору,
оскільки є документом, що фіксує факт
проведення ревізії та результати
такої. Акт ревізії є лише підставою для
прийняття компетентним органом
відповідного індивідуально-правового
акту, який, у свою чергу, покликаний
спричинити виникнення, зміну чи
припинення певних права та обов'язків
певному колу суб'єктів.

В матеріалах справи відсутні, та
позивачем не надані належні і
допустимі докази самого факту завдання
збитків, протиправності дій боржника
та причинного зв'язку між такими діями
та завданими позивачу збитками.

З огляду на викладені обставини,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, враховуючи
практику застосування законодавства
вищою судовою інстанцією, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги не
обґрунтовані і не підлягають до
задоволення.

Керуючись
ст.ст.3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82, 83,84,85 ,
ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті
Червонограді Львівської області до
Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди (збитків)
в розмірі 2458,96 грн. відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду .

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 16.04.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.