ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року Справа №
904/7750/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Подобєда І.М.
(доповідач),

суддів: Березкіна О.В., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання:
Погорєлова Ю. А.

Представники сторін:

від відповідача: Чмух Ю.В., довіреність
№ б/н від 10.01.14р., представник

від позивача представник не з'явився,
був належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Будторг" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.12.2013р.
у справі №904/7750/13

за позовом Приватного підприємства
"Будторг", м. Донецьк

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будсервіс - Груп", м.
Дніпропетровськ

про визнання зобов'язання 60059,73 грн.
припиненим

ВСТАНОВИВ:

ПП «Будторг» звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до ТОВ
«Будсервіс-Груп» про визнання
грошового зобов'язання на суму 60059,73
грн. припиненим зарахуванням
зустрічних однорідних вимог.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 17.12.2013р.
у справі №904/7750/13 (суддя Юзіков С.Г.) у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.12.2013р. у справі №904/7750/13, ПП
«Будторг» звернулось із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
означене рішення суду та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити
повністю.

В обґрунтування своєї скарги ПП
«Будторг» посилається на те, що
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду не ґрунтується на
належних та допустимих доказах. Також
вказує, що судом допущено неповне
з'ясування обставин, що мають значення
у справі, оскільки суд при прийнятті
рішення керувався одними доказами та
не брав до уваги інші. Вказує, що поза
увагою суду залишені норми
матеріального права, а саме ст.ст. 857 та
859 Цивільного кодексу України, які
регулюють питання якості виконаних
робіт за договором підряду в період
гарантійного строку та мали бути
застосовані судом з урахуванням
характеру спору, що виник в результаті
відмови відповідача здійснити
гарантійний ремонт.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ
«Будсервіс - Груп» просить означене
рішення місцевого господарського суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення, посилаючись на те, що
звернення позивача до суду з позовною
заявою про визнання зобов'язання
припиненим зарахуванням зустрічної
позовної вимоги є штучним затягуванням
процесу у іншій судовій справі
№904/5733/13-г про стягнення з ПП "Будторг"
суми заборгованості за цим же
договором. Вказує, що акт приймання
виконаних будівельних робіт
підписаний обома сторонами 31.05.2012р.
Виходячи з цього, позивач повинен був
протягом 5-ти банківських днів провести
остаточний розрахунок за виконані
роботи, натомість, позивач ухиляється
від свого зобов'язання, а через шість
місяців знаходить на його твердження
недоліки, які не мають ніякого
підтвердження. Щодо суті спірних
обставин вказує, що позивачем не було
надано доказів про неякісне виконання
відповідачем підрядних робіт, що
спричинило аварію 12.12.2012р., та доказів
звернення до відповідача із вимогами
про усунення дефектів протягом
гарантійного строку, який скінчився у
травні 2013 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін та
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлених
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Звертаючись із позовом про визнання
грошового зобов'язання на суму 60059,73
грн. припиненим зарахуванням
зустрічних однорідних вимог, позивач
посилався на те, що позивач притримав
оплату за виконані відповідачем роботи
за Договором підряду № 03/03-12/2 від
03.03.2012р. в розмірі 112734,70 грн. В той же час,
у відповідача виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 60059,73 грн. за
цим же договором, у зв'язку з тим, що
протягом гарантійного строку (12.12.2012р.)
сталася аварія з вини позивача,
наслідки якої усунено сторонньою
організацією за договором з позивачем,
вартість робіт становить 60059,73 грн. У
зв'язку з цим, 20.05.2013р. позивач направив
відповідачеві лист, про зарахування, в
порядку ст. 601 Цивільного кодексу
України, зустрічних вимог та
припинення зобов'язання позивача перед
відповідачем в сумі 60059,73 грн., яке
виникло за Договором підряду № 03/03-12/2
від 03.03.2012р. Однак вказані вимоги
відповідач залишив без відповіді та
без задоволення, що спонукало позивача
до звернення до суду із вимогою про
визнання в судовому порядку свого
зобов'язання перед відповідачем на
суму 60059,73 грн. припиненим у зв'язку з
зарахуванням однорідних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що у разі, якщо інша сторона
заперечує факт вчинення відповідного
правочину або його дійсність, вона не
позбавлена права звернутись до суду з
позовом про виконання відповідного
зобов'язання в натурі, яке припинено
таким одностороннім правочином
внаслідок зарахування, тим самим
оспорюючи сам факт припинення
зобов'язань внаслідок такого
правочину. Під час розгляду
відповідного спору, суд має з'ясувати
факт вчинення відповідного правочину,
його дійсність (у т.ч. відповідність
чинному законодавству), тобто чи є він
підставою для припинення відповідних
зобов'язань. Натомість у даній справі
відповідач проти позову заперечує,
мотивуючи тим, що акти виконаних робіт
підписані сторонами без зауважень.
Доказів повідомлення Відповідача про
аварію одразу як вона сталася (12.12.2012р.)
позивач суду не надав. Також позивач
своєчасно не повідомив відповідача про
виявлені недоліки, повідомлення
позивача від 15.03.2013р. про виклик
представника відповідача для фіксації
недоліків у виконаних роботах
відповідач не одержував. Акт про наявні
приховані недоліки Позивачем складено
22.03.2013р. без участі відповідача.
Експертизу, щодо причин аварії, яка
мала місце 12.12.2012р., проведення якої
передбачено ст. 853 Цивільного кодексу
України сторони не проводили.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 203 Господарського
кодексу України, господарське
зобов'язання, всі умови якого виконано
належним чином, припиняється якщо
виконання прийнято управленою
стороною.

Частина 3 ст. 203 Господарського кодексу
України встановлює також, що
господарське зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги, строк якої настав
або строк якої не зазначений чи
визначений моментом витребування. Для
зарахування достатньо заяви однієї
сторони.

Аналогічні із положеннями ч. 3 ст. 203
Господарського кодексу України є
положення ст. 601 Цивільного кодексу
України.

Отже, для зарахування зустрічної
однорідної вимоги згода іншої сторони
непотрібна, однак зарахування може
відбуватися тільки за наявності
відповідних умов, а саме дійсного
існування зустрічної однорідної
вимоги, строк виконання якої вже
настав.

Стаття 16 Цивільного кодексу України
встановлює, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема, вимоги
про припинення правовідношення (п. 7 ч.2
ст. 16 Цивільного кодексу України).

Таким чином, виходячи із предмету
позову у даній справі, позивач мав
довести як наявність власного
невиконаного грошового зобов'язання
перед відповідачем, так і факт
виникнення та існування у відповідача
однорідного грошового зобов'язанні зі
сплати 60059,73 грн., строк виконання якого
вже настав.

Як правильно встановив місцевий
господарський суд із наявних в
матеріалах справи доказів, між
Приватним підприємством «Будторг»
(надалі - Генпідрядник, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будсервіс - Груп»
(надалі - Підрядник, відповідач) був
укладений Договір підряду № 03/03-12/2 від
03.03.2012р. (далі Договір), за п.1.1 якого
відповідач (Підрядник) зобов'язався
виконати роботи з облаштування
пеллетної котельні для роботи в режимі
автоматичної теплогенерації з
перемінною температурою теплоносія на
базі двох опалювальних водонагрівних
твердопаливних пеллетних котлів Grandeg
GD-Turbo-500 серії Turbo(R), номінальною
тепловою потужністю 500 кВт (+/-10%) кожний,
а позивач зобов'язався прийняти й
оплатити роботу відповідача.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що
відповідач приступає до виконання
робіт протягом 3 робочих днів з моменту
проведення першого платежу та
зарахування грошових коштів на його
рахунок. Вартість робіт становить 369961,18
грн. з ПДВ.

Відповідач договірні зобов'язання
виконав, про що свідчать підписані
обома сторонами Договору акти
приймання виконаних будівельних робіт
за травень 2012 року. Претензій до якості
робіт та строків їх виконання Замовник
на момент підписання актів приймання
виконаних будівельних робіт до
Підрядника не мав.

Позивачем сплачено відповідачеві 257227,18
грн.

Таким чином, на час розгляду справи
судом першої інстанції заборгованість
позивача перед відповідачем з оплати
виконаних підрядних робіт становила
112734,70 грн.

Однак, як пояснив позивач, оскільки
протягом гарантійного строку,
визначеного п. 6.3 Договору, ним було
виявлено ряд суттєвих недоліків у
результатах роботи відповідача, він
застосував до відповідача заходи щодо
притримання оплати за неякісно
виконані роботи в розмірі 112734,70 грн.

Отже, наявність у позивача невиконаних
перед відповідачем грошових
зобов'язань на суму 112734,70 грн., строк
виконання яких вже настав, визнається
безпосередньо самим позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною 3 ст. 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо після
прийняття роботи замовник виявив
відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (приховані недоліки), у тому
числі такі, що були умисно приховані
підрядником, він зобов'язаний негайно
письмово повідомити про це підрядника.

Частиною 4 ст. 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
виникнення між замовником і
підрядником спору з приводу недоліків
виконаної роботи або їх причин на
вимогу будь-кого з них має бути
призначена експертиза.

Відповідно до ст. 857 Цивільного кодексу
України, робота, виконана підрядником,
має відповідати умовам договору
підряду, а в разі їх відсутності або
неповноти - вимогам, що звичайно
ставляться до роботи відповідного
характеру. Виконана робота має
відповідати якості, визначеній у
договорі підряду, або вимогам, що
звичайно ставляться, на момент
передання її замовникові. Результат
роботи в межах розумного строку має
бути придатним для використання
відповідно до договору підряду або для
звичайного використання роботи такого
характеру.

Стаття 859 Цивільного кодексу України
встановлює, що якщо договором або
законом передбачено надання
підрядником замовникові гарантії
якості роботи, підрядник зобов'язаний
передати замовникові результат роботи,
який має відповідати вимогам статті 857
цього Кодексу протягом усього
гарантійного строку. Гарантія якості
роботи поширюється на все, що становить
результат роботи, якщо інше не
встановлено договором підряду.

Як обумовлено у п. 5.4.2 Договору підряду
№ 03/03-12/2 від 03.03.2012р., Генпідрядник має
право вимагати від Підрядника
переробити неякісно виконані роботи за
свій рахунок і без наступної
компенсації Генпідрядником, а в разі
невиконання Підрядником в розумний
строк, але не пізніше 5-ти днів з моменту
пред'явлення йому письмової вимоги від
Генпідрядника - усунути своїми силами
або доручити усунення недоліків або
відступів іншій особі з наступним
відшкодуванням понесених у зв'язку з
цим витрат Підрядником.

Позивач посилається на розділ 6 п. 6.3
Договору підряду в частині
гарантійного строку, який становить 1
(один) рік з моменту приймання
будівельних робіт за цим Договором.

Акти приймання виконаних будівельних
робіт підписані обома сторонами у
травні 2012 року, тому 31.05.2013 року
гарантійний строк на виконані
відповідачем підрядні роботи
скінчився.

Щодо правової природи виникнення та
існування грошових зобов'язань у
відповідача перед позивачем на суму
60059,73 грн., то місцевий господарський
суд правильно відзначив, що відносини,
що виникли між сторонами у справі на
підставі вказаного договору підряду, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до цих
відносин мають застосовуватися
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Дефекти в роботі обладнання, яке
встановлював та налагоджував
(ремонтував) відповідач, були виявлені
позивачем під час аварії, яка сталась
12.12.2012р., тобто в межах встановленого
Договором гарантійного строку.

Таким чином, для належного виконання п.
5.4.2 вказаного Договору підряду позивач
в межах дії гарантійного строку
зобов'язаний був письмово
проінформувати відповідача про
виявлені приховані недоліки у
виконаній роботі та вимагати від
відповідача за свій рахунок переробити
неякісно виконані роботи.

До матеріалів справи позивач надав
копію звернення до відповідача від
15.03.2013р. №15/03-2, з вимогою усунення у
строк до 22.03.2013р. недоліків у роботі. На
підтвердження відправки надав чек
поштової установи та опис вкладення до
цінного листа. Однак доказів вручення
відповідачеві зазначеного поштового
відправлення позивач суду не надав.

Доказів повідомлення відповідача про
аварію одразу як вона сталася (12.12.2012р.)
Позивач суду також не надав. Акт про
наявні приховані недоліки позивачем
складено 22.03.2013р. без участі
відповідача. Тобто з моменту аварії до
складання акту пройшло більше трьох
місяців.

В той же час 25.03.2013р. позивач уклав
Договір підряду № 25/03-13 з підрядником -
ТОВ "БІЗНЕСПРОМ ТК", за п. 1.1. якого ТОВ
"БІЗНЕСПРОМ ТК" зобов'язалося виконати
роботи з усунення виявлених недоліків
у роботі, виконаній відповідачем за
Договором.

16.05.2013р. позивачем з ТОВ "БІЗНЕСПРОМ ТК"
підписано акти приймання-передачі
виконаних робіт форми КБ-2в на суму 60059,73
грн. та проведено відповідні
розрахунки.

20.05.2013р., позивач направив
відповідачеві лист із заявою про
зарахування зустрічних вимог та
припинення зобов'язання позивача перед
відповідачем в сумі 60059,73 грн., яке
виникло за Договором, у зв'язку з чим
вважає, що його зобов'язання перед
відповідачем зі сплати 60059,73 грн. є
припиненими.

Відповідач на задоволенні позову
заперечував, мотивуючи тим, що акти
виконаних робіт підписані сторонами
без зауважень. Позивач своєчасно не
повідомив Відповідача про виявлені
недоліки, повідомлення позивача від
15.03.2013р. про виклик представника
Відповідача для фіксації недоліків у
виконаних роботах Відповідач не
одержував, а про нібито технічні
недоліки (дефекти) виконаних ним робіт
з улаштування електропостачання на
об'єкті будівництва тільки у серпні 2013
року у судовому засіданні
господарського суду Дніпропетровської
області у справі № 904/5733/13.

Оцінюючі на підставі наданих сторонами
доказів вищенаведені доводи сторін,
колегія суддів апеляційного
господарського суду доходить висновку,
що твердження відповідача про
неотримання від позивача повідомлення
про виявлені недоліки слід визнати
таким, що відповідає дійсності,
оскільки у випадку не отримання від
відповідача відповіді на таке
звернення, позивач мав вжити розумних
заходів до того, щоб обов'язково
пересвідчитися про причини цього і
лише потім, встановивши факт відмови
відповідача від усунення недоліків
підрядних робіт, що були виявлені в
період дії гарантійного строку,
усунути ці недоліки своїми силами або
доручити усунення таких недоліків
іншій особі, у даному випадку - ТОВ
«БІЗНЕСПРОМ ТК». Відсутність таких
дієвих заходів зі сторони позивача,
свідчить про небажання дійсно залучати
відповідача до усунення виявлених
недоліків, що є порушенням умов п. 5.4.2
договору підряду та положень ст. 853
Цивільного кодексу України, та
позбавило відповідача права
пересвідчитися у дійсному існуванні
таких недоліків та їх причинах, а також
права усунути ці недоліки власними
силами.

Як правильно встановив місцевий
господарський суд, експертизу, щодо
причин аварії, яка мала місце 12.12.2012р.,
проведення якої передбачено ст. 853
Цивільного кодексу України, сторони не
проводили. Після проведення ремонтних
робіт зазначену експертизу провести
неможливо.

Згідно приписів ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. ст. 525 і 526
Цивільного кодексу України, дія яких
поширюється на спірні взаємовідносини,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та закону; одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 614 Цивільного
кодексу України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання (ч.2 ст. 614
Цивільного кодексу України).

Наведені обставини свідчать про те, що
позивач не обґрунтував належними
доказами факт виникнення та
безспірного існування у відповідача
(як на 20.05.2013р. - дату направлення
відповідачеві листа із вимогою про
зарахування зустрічних вимог, так і на
час розгляду справи судом) грошового
зобов'язання перед позивачем на суму
60059,73 грн., яке за своєю правовою
природою є збитками позивача, що
підлягають доказуванню за правилами
стягнення збитків. Тому позовні вимоги
позивача у даній справі про спонукання
відповідача до зарахування цих
зобов'язань є передчасними.

На підставі викладеного судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що застосувавши до спірних
правовідносин наведенні вищі норми
матеріального права, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що позовні вимоги позивача
про визнання своїх зобов'язань перед
відповідачем на суму 60059,73 грн.
припиненими - слід визнати
необґрунтованими, тому обґрунтовано
відмовив у їх задоволенні в повному
обсязі.

З урахуванням викладеного, апеляційний
суд приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи, дав їм
правильну юридичну оцінку, прийняв
законне і обґрунтоване рішення,
підстави для скасування якого
відсутні. Доводи апеляційної скарги
позивача не спростовують рішення суду,
а тому її слід залишити без
задоволення.

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційної скарги, витрати зі сплати
судового збору за розгляд апеляційної
скарги, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на заявника у скарзі.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Будторг" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.12.2013р. у справі №904/7750/13 -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.12.2013р.
у справі №904/7750/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений -
14.04.2014 року.

Головуючий суддя
І.М. Подобєд

Суддя
О.В. Березкіна

Суддя
О.Г. Іванов