КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.
Справа№ 6/200

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Отрюха Б.В.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників:

від позивача: Мельник Н.В. - за
довіреністю

від відповідача: Кибало А.Я. - за
довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Простір" на
рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013р.

у справі № 6/200 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій"

до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Простір"

про стягнення 43 921,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.10.2013р. позов задоволено,
стягнуто з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Простір" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" 43921,14 грн. боргу, 439,21
грн. державного мита та 96,12 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Простір"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить винести ухвалу,
якою зупинити виконавче провадження
№41227828, яке перебуває у відділі
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві від 16.12.2013 про
стягнення з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Простір" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" заборгованість в
загальній сумі боргу 44 456,47грн;
витребувати у СВ Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві в кримінальному
провадженні №0000094 від 06.12.2012 за ч.1
ст. 191 КК України - всі
фінансово-господарські та
бухгалтерські документи, по
взаємовідносинам Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Простір" та Закритого
акціонерного товариства
"Енергогенеруюча компанія "УКР-КАН
ПАУЕР" за весь час діяльності;
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 14.10.2013 у справі № 6/200.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

Разом із апеляційною скаргою заявник
подав заяву про поновлення строку на
апеляційне оскарження рішення
місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014р. у
справі №6/200 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Власов Ю.Л., Ільєнок Т.В. поновлено
Об'єднанню співвласників
багатоквартирного будинку "Простір"
строк на подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013р., апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 24.03.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014р., у
зв'язку із участю судді Власова Ю.Л. у
черговому засіданні Ради суддів
господарських судів України, для
розгляду справи сформовано колегію у
складі: головуючий по справі суддя -
Корсакова Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Отрюх
Б.В.

У судовому засіданні 24.03.2014р. на
підставі ст. 77 ГПК України
оголошувалась перерва до 31.03.2014 року.

У судове засідання 31.03.2014р. з'явилися
представники позивача та відповідача.

Представник відповідача підтримав
заявлене ним в апеляційній скарзі
клопотання про витребування у СВ
Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві
в кримінальному провадженні №
0000094 від 06.12.2012р. за ч.1 ст. 191 КК
України - всіх фінансово-господарських
та бухгалтерських документів, по
взаємовідносинам Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Простір" та Закритого
акціонерного товариства
"Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан
Пауер".

В обґрунтування заявленого клопотання
відповідач посилається на те, що у
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Простір"
відповідно до ухвали Дарницького
районного суду м. Києва від 18.03.2013р.
№753/4248/13-к та протоколу обшуку СВ
Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві
від 02.04.2013р. було вилучено всі
фінансово-господарські та
бухгалтерські документи (в тому числі і
документи по взаємовідносинах з
позивачем), через що Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Простір" не може надати докази
оплати послуг позивача, а також надати
заперечення та відзив на позов. Крім
того, відповідач посилається на те, що
він не був повідомлений про час та
місце судового розгляду, будь - яких
повідомлень від суду першої інстанції
та позивача не отримував та повноважні
працівники відповідача підпису на
зворотніх повідомленнях не ставили.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" звертаючись з
клопотанням про витребування доказів
до суду апеляційної інстанції, заявник,
з огляду на вимоги частини першої
статті 101 ГПК, повинен також
обґрунтувати неможливість подання цих
доказів до місцевого господарського
суду. Така неможливість може бути
зумовлена, зокрема, тим, що: сторона
(сторони) заявляла в місцевому
господарському суді клопотання про
витребування в інших осіб відсутніх у
неї (них) доказів, але зазначеним судом
таке клопотання не задоволено; на час
прийняття рішення місцевим
господарським судом заявникові не було
і не могло бути відомо про існування
відповідних доказів; докази з'явилися
після розгляду справи судом першої
інстанції.

Судова колегія дослідивши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшла висновку,
що заявлене клопотання про
витребування доказів задоволенню не
підлягає, оскільки скаржник, всупереч
приписам ст. 38 ГПК України, не зазначив,
які саме докази, що стосуються предмету
спору у даній справі, він просить
витребувати. Крім того, скаржником не
доведено неможливість отримати такі
докази під час розгляду справи в суді
першої інстанції, оскільки, як
встановлено судовою колегією, в
матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.63,
69), які свідчать про отримання
відповідачем ухвали господарського
суду міста Києва від 09.09.2013р. про
поновлення провадження у справі та
ухвали господарського суду міста Києва
від 19.09.2013р. про відкладення розгляду
справи. Доказів щодо неотримання
вказаних процесуальних документів або
отримання їх неповноважними особами,
відповідачем суду апеляційної
інстанції не надано.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги, викладені
в апеляційній скарзі.

Представник позивача просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 14.10.2013р. - без змін.

Частиною 1 ст.101 ГПК України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Згідно із ст.99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
01.01.2004р. між Закритим акціонерним
товариством "Енергогенеруюча компанія
"Укр-Кан Пауер" (Енергопостачальна
організація) та Об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку "Простір" (Покупець) було
укладено договір на постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води № 450124 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
Енергопостачальна організація
зобов'язується виробляти, систематично
поставляти та передавати у власність
покупцю теплову енергію у вигляді
гарячої води.

Згідно з п. 1.2. Договору покупець
зобов'язався приймати та своєчасно
здійснювати оплату за поставлену
теплову енергію на умовах даного
Договору.

Пунктом 6.5 Договору передбачено, що
відповідач самостійно розраховується
за прийняту теплову енергію згідно з
отриманим платіжним дорученням не
пізніше 28 числа поточного місяця.

Відповідно до п.10.1. Договору він
укладений на термін з 01.01.2004р. до 01.01.2005р.
і вважається продовженим кожен
наступний рік, якщо жодна із сторін не
заявить іншій стороні протилежне не
пізніше ніж за місяць до закінчення
строку дії цього Договору. В частині
розрахунків дія договору триває до
повного їх завершення.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з листопада по грудень 2006 року
"Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан
Пауер" поставила відповідачу теплову
енергію у вигляді гарячої води на
загальну суму 67 242,52 грн.

Відповідач належним чином умови
Договору не виконав, поставлену
теплову енергію у вигляді гарячої води
оплатив частково на суму 13 321, 38 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача за теплову енергію
поставлену протягом листопада-грудня
2006 року на час звернення з позовом
становила 53921,14 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.05.2007р. провадження у даній
справі було зупинено до розгляду
справи № 6/182-А.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.09.2013р. провадження у справі
поновлено.

Як свідчать матеріали справи, 14.10.2013р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" подало до місцевого
господарського суду клопотання про
заміну позивача. Обґрунтовуючи дане
клопотання Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" посилалося на те, що
воно є процесуальним правонаступником
позивача у спірних правовідносинах. На
підтвердження вказаних обставин
подало копії наступних документів:
статут Публічного акціонерного
товариства "Екостандарт", відповідно до
якого останнє є правонаступником
Закритого акціонерного товариства
"Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан
Пауер"; Договір факторингу № 28/09/12 від 28
вересня 2012 р., укладений між Публічним
акціонерним товариством "Екостандарт"
та Публічним акціонерним товариством
"Фортуна-банк", та Договір факторингу №
04/10/12 від 4 жовтня 2012 р., укладений між
Публічним акціонерним товариством
"Фортуна-банк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Центр
інфотехнологій", внаслідок яких
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" набуло право вимоги до
боржника за договором про постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води у сумі 43 921,14 грн.

Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року, відповідно до ст.
25 ГПК України, було замінено Закрите
акціонерне товариство
"Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан
Пауер" його правонаступниками
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" в частині вимог про
стягнення 43921,14 грн. та Публічним
акціонерним товариством "Екостандарт"
в частині вимог про стягнення 10 000,00 грн.

Публічне акціонерне товариство
"Екостандарт" припинено 23.08.2013р. за
судовим рішенням, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 30.09.2013р. (а.с. 70).

У зв'язку з цим ухвалою господарського
суду міста Києва від 14.10.2013 року на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України
припинено провадження у справі в
частині стягнення 10000,00 грн.

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено, що станом на час розгляду
справи право вимоги на суму 43 921,14 грн.
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій".

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з нормами ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання по оплаті
спожитої теплової енергії належним
чином не виконав.

Доказів сплати відповідачем боргу в
сумі 43 921,14 грн. матеріали справи не
містять та не надані суду апеляційної
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що
обставини, на які посилається позивач
як на підставу своїх вимог, належним
чином доведені і відповідачем не
спростовані, а тому позовні вимоги про
стягнення з відповідача 43 921,14 грн.
боргу є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Доводи скаржника щодо неповідомлення
його судом про час та місце судового
розгляду є безпідставними та
спростовуються наявними в матеріалах
справи рекомендованими повідомленнями
про вручення поштового відправлення
(а.с.63, 69).

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду жодного
доказу на спростування обставин, на які
позивач послався як на підставу своїх
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
місцевого господарського суду
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам і матеріалам
справи, тому підстави для його зміни
або скасування відсутні.

Апеляційна скарга Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Простір" на рішення
господарського суду міста Києва від
14.10.2013р., як необґрунтована, задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,
апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Простір" на рішення
господарського суду міста Києва від
14.10.2013р. у справі №6/200 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013р. у справі №6/200
залишити без змін.

3. Матеріали справи №6/200 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Т.В. Ільєнок

Б.В. Отрюх