Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" квітня 2014 р.
Справа № 906/1092/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Удод І.М. - дов. від 13.06.13р.

від відповідача: Поліщук О.Г. - дов. №26/213
від 03.03.14р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каменеобробка"
(м.Житомир)

до Житомирської міської ради
(м.Житомир)

про визнання недійсним рішення

Строк розгляду спору продовжено за
клопотанням сторони у відповідності до
ч.3 ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 15.10.13р. провадження у
справі було зупинено, а згідно ухвали
від 25.03.14р. - поновлено на підставі ст. 79
ГПК України.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом до
відповідача про визнання недійсним
рішення Житомирської міської ради "Про
затвердження нових розмірів річної
орендної плати та приведення у
відповідність договорів оренди
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення"
від 24.01.13р. №498 в частині підпункту 1.3
пункту 1 щодо затвердження нової
нормативної грошової оцінки
орендованих позивачем за договором
оренди від 21.03.06р. №74 по вул.
Баранова, 137 у м. Житомирі земельних
ділянок: ділянка 1 - 2305205,22 грн., орендна
плата становить 76071,77 грн. в рік,
коефіцієнт співвідношення орендної
плати до земельного податку при цьому
становить 3,300; ділянка 2 - 3124006,39 грн.,
орендна плата становить 112464,23 грн. в
рік, коефіцієнт співвідношення
орендної плати до земельного податку
при цьому становить 3,600.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві та у додаткових
письмових поясненнях. Просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача в засіданні
суду проти позову заперечував з
мотивів, наведених у відзивах на
позовну заяву та просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

10.03.06р. між Житомирською міською радою
(орендодавець) та Закритим акціонерним
товариством "Каменеобробка" (орендар),
правонаступником якого є позивач
(статут позивача, а.с.12-25), було укладено
договір оренди земельної ділянки,
посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 10.03.06р. за №1918, що
зареєстрований 21.03.06р. у Житомирському
міському відділі Житомирської
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру за №74 (а.с.8).

Згідно з п.1 зазначеного договору,
орендодавець (відповідач) на основі
рішення 28 сесії Житомирської міської
ради 4 скликання від 09.12.05р. №584 надає, а
орендар (позивач) приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
для іншої промисловості, яка
знаходиться за адресою: м.Житомир,
вул.Баранова, 137.

В оренду передаються земельні ділянки:
ділянка 1 площею 0,8111 га; ділянка 2 площею
1,0992 га (п.2 договору).

Пунктом 3 договору встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок становить: ділянка 1 - 476507,37 грн.;
ділянка 2 - 645761,20 грн.

Договір укладено на 10 років (п.4
договору).

Відповідно до п.5 даного договору,
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі, розмір якої становить:
14570,15 грн. в рік, у тому числі: ділянка1 -
6498,13 грн. в рік; ділянка2 - 8072,02 грн. в рік.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції. Орендна плата
вноситься щомісячно, до 15 числа
поточного місяця (п.6, п.7 договору).

Підстави перегляду розміру орендної
плати сторони договору визначили у
пункті 8 договору, зокрема, розмір
орендної плати щорічно переглядається
у разі:

- зміни умов господарювання,
передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів, у тому числі
внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами;

- в інших випадках, визначених законом.

Рішенням Житомирської міської ради 19
сесії шостого скликання від 24.01.2013р. №498
"Про затвердження нових розмірів
річної орендної плати та приведення у
відповідність договорів оренди
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення"
затверджено нові розміри нормативної
грошової оцінки та орендної плати за
використання земельними ділянками на
умовах оренди в м.Житомирі (а.с.41-44).
Зокрема, підпунктом 1.3 пункту 1
вказаного рішення для ТОВ
"Каменеобробка" (договір оренди
земельної ділянки площею: ділянка 1 -
0,8111 га; ділянка 2 - 1,0992 га по вул.
Баранова, 137, від 21.03.06р. №74)
встановлено:

- нормативна грошова оцінка становить:
ділянка 1 - 2305205,22 грн; ділянка 2 - 3124006,39
грн.

- орендна плата становить:

ділянка 1 - 76071,77 грн. в рік. Коефіцієнт
співвідношення орендної плати до
земельного податку при цьому становить
3,300;

ділянка 2 - 112464,23 грн. в рік. Коефіцієнт
співвідношення орендної плати до
земельного податку при цьому становить
3,600.

На підставі зазначеного рішення
виконавчий комітет Житомирської
міської ради листом №15/1467 від 22.02.13р.
запропонував позивачеві в двотижнений
термін з дня отримання листа внести
зміни до договору оренди земельної
ділянки від 10.03.06р. (а.с.11).

В обгрунтування заявленого позову
позивач вказує, що оспорюване рішення
Житомирської міської ради від 24.01.13
року №498 в частині підпункту 1.3 пункту 1
щодо затвердження нових розмірів
нормативної грошової оцінки
орендованих за договором земельних
ділянок та орендної плати є незаконним,
а тому має бути визнане недійсним.

При цьому, позивач посилається на те, що
відповідач не опублікував у
відповідних офіційних друкованих
засобах масової інформації
Житомирської міської ради рішення ради
щодо нових розмірів нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
м.Житомирі, що свідчить про не набрання
чинності таким рішенням (зокрема,
рішеннями Житомирської міської ради
від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження
матеріалів коригування технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок міста
Житомира" та від 21.11.2007р. №456 "Про
введення в дію нових розмірів плати за
земельні ділянки та приведення у
відповідність діючих договорів оренди
у місті Житомирі", на які йде посилання
в преамбулі оспорюваного рішення).

Доводи позивача також наведені у
додаткових письмових поясненнях
(а.с.63-65). Зокрема, позивач вказує, що у
якості доказів офіційного
оприлюднення вказаних рішень,
Житомирська міська рада надала копії
сторінок випусків газети "Місто" від
11.10.2007 №4 (559), від 24.04.2008 та від 24.07.2008.
Проте, в жодному з них вказані рішення
Житомирської міської ради не
опубліковані. У вищевказаних випусках
газет Житомирської міської ради не
опубліковано навіть нового розміру
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок та відповідної орендної плати.
Натомість, у вказаних випусках газет
містяться лише повідомлення про
прийняття таких рішень без викладення
їх змісту, що не може вважатися
належним офіційним оприлюдненням цих
рішень.

Позивач зазначає, що офіційне
оприлюднення акту
нормативно-правового характеру - це
опублікування в офіційному
друкованому засобі масової інформації
в установленому порядку повного і
гарантовано точного тексту прийнятого
акту нормативно-правового характеру.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
вважає, що оспорюване рішення
Житомирської міської "Про затвердження
нових розмірів річної орендної плати
та приведення у відповідність
договорів оренди земельних ділянок
несільськогосподарського призначення"
від 24.01.2013 р. №498 в частині пп.1.3 п.1 щодо
затвердження нового розміру
нормативної грошової оцінки та
орендної плати ТОВ "Каменеобробка" є
незаконним та прийнятим з порушенням
приписів ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ч.5
ст.12 Закону України "Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності", ст.22
Закону України "Про порядок
висвітлення діяльності органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування в Україні засобами
масової інформації", пункту 271.2 статті
271 Податкового кодексу України та на
підставі нечинних рішень Житомирської
міської ради від 05.09.2007р. №369, від
21.11.2007р. №456.

На підставі вищевикладених обставин
позивач звернувся з даним позовом до
господарського суду.

Разом з тим, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову, з
огляду на наступне.

Однією з істотних умов договору оренди,
відповідно до ст.15 Закону України "Про
оренду землі", є орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

Згідно частин 2, 3 ст.21 Закону України
"Про оренду землі", розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Як встановлено ч.1 ст.632 Цивільного
кодексу України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ч.1 ст.651 ЦК України).

Згідно ст.288 Податкового кодексу
України, підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки, у якому і визначаються розмір
та умови внесення орендної плати.

Пунктом 8 договору сторони визначили,
що розмір орендної плати щорічно
переглядається у разі: зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, у тому числі внаслідок
інфляції; погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини позивача,
що підтверджено документами; в інших
випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.289 Податкового кодексу
України, для визначення розміру
податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Частинами 1, 2 статті 18 Закону України
"Про оцінку земель", в редакції, що діяла
на час виникнення спірних
правовідносин, встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться відповідно до
державних стандартів, норм, правил, а
також інших нормативно-правових актів
на землях усіх категорій та форм
власності. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок, розташованих у
межах населених пунктів незалежно від
їх цільового призначення проводиться
не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Як встановлено статтями 1,5 Закону
України "Про оцінку земель", ст.201
Земельного кодексу України, нормативна
грошова оцінка земельних ділянок як
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений за
встановленими і затвердженими
нормативами, використовується,
зокрема, для визначення розміру
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Згідно п.288.5 ст.288 Податкового кодексу
України, річна сума орендної плати не
може бути меншою трикратного розміру
земельного податку (за винятком земель
сільськогосподарського призначення)
та перевищувати 12 відсотків
нормативної грошової оцінки (за
винятком земель, на яких розміщуються,
будуються, обслуговуються та
експлуатуються об'єкти енергетики, які
виробляють електричну енергію з
відновлюваних джерел енергії, та
земельних ділянок, які перебувають у
державній або комунальній власності,
що надані для будівництва та/або
експлуатації аеродромів).

Оскільки, орендна плата за
користування земельною ділянкою
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, то зміна
нормативної грошової оцінки такої
земельної ділянки згідно рішення
Житомирської міської ради 19 сесії 6
скликання від 24.01.2013р. №498 є підставою
для перегляду розміру орендної плати в
межах, встановлених п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України.

Згідно ч.1 ст.79 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Відповідно до ч.5 ст.59 зазначеного
Закону, рішення ради
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо радою не
встановлено більш пізній строк
введення цих рішень у дію.

Як встановлено частинами 1,4 статті 23
Закону України "Про оцінку земель",
технічна документація з бонітування
ґрунтів, економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок у межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою. Рішення рад,
зазначених у цій статті, щодо технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок набирають
чинності у строки, встановлені
відповідно до пункту 271.2 статті 271
Податкового кодексу України.

Рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). В іншому разі
норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом (п.271.2 ст.271
Податкового кодексу України).

Статтею 22 Закону України "Про порядок
висвітлення діяльності органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування в Україні засобами
масової інформації" встановлено,
рішення органів місцевого
самоврядування, інші
нормативно-правові акти публікуються в
офіційних виданнях (відомостях,
бюлетенях, збірниках, інформаційних
листках тощо) та друкованих засобах
масової інформації відповідних
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування.

Зокрема, Конституційний Суд України у
своєму рішенні від 16.04.2009р. у справі
№1-9/2009 (справа про скасування актів
органів місцевого самоврядування)
дійшов висновку, що органи місцевого
самоврядування, вирішуючи питання
місцевого значення, представляючи
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, приймають
нормативні та ненормативні акти. До
нормативних належать акти, які
встановлюють, змінюють чи припиняють
норми права, мають локальний характер,
розраховані на широке коло осіб та
застосовуються неодноразово, а
ненормативні акти передбачають
конкретні приписи, звернені до
окремого суб'єкта чи юридичної особи,
застосовуються одноразово і після
реалізації вичерпують свою дію.

Регуляторний акт - це прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
нормативно-правовий акт, який або
окремі положення якого спрямовані на
правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання; прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який встановлює, змінює чи скасовує
норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом (ст.1
Закону України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності").

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності", органи місцевого
самоврядування відносяться до
регуляторних органів, які відповідно
до своїх повноважень приймають
регуляторні акти.

Згідно ч.5 ст.12 Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності", регуляторні акти, прийняті
органами та посадовими особами
місцевого самоврядування, офіційно
оприлюднюються в друкованих засобах
масової інформації відповідних рад, а у
разі їх відсутності - у місцевих
друкованих засобах масової інформації,
визначених цими органами та посадовими
особами, не пізніш як у десятиденний
строк після їх прийняття та підписання.

Рішення Житомирської міської ради від
05.09.2007р. №369 "Про затвердження
матеріалів коригування технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок міста
Житомира" щодо затвердження матеріалів
коригування технічної документації з
нормативно-грошової оцінки земельних
ділянок міста Житомира, введення в дію
відкоригованої грошової оцінки
земельних ділянок міста Житомира (а.с.38)
та від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію
нових розмірів плати за земельні
ділянки та приведення у відповідність
діючих договорів оренди у місті
Житомирі" (а.с.40) щодо затвердження
середньої базової вартості одного
квадратного метра земель у місті
Житомирі у розмірі 102,38грн., мають
ознаки регуляторних актів та є
рішеннями нормативно-правового
характеру, оскільки підлягають
неодноразовому застосуванню серед
невизначеного кола осіб - суб'єктів
земельних відносин щодо земельних
ділянок, розташованих у м.Житомирі, та
розповсюджуються на власників
земельних ділянок, сторін договорів
оренди земельних ділянок державної та
комунальної власності тощо.
Відповідно, зазначені рішення
Житомирської міської ради підлягають
офіційному оприлюдненню.

Судом встановлено факт опублікування
Житомирською міською радою
повідомлення про зазначені рішення у
друкованих засобах масової інформації
відповідних органів державної влади -
газеті "Місто", у яких повністю
висвітлено рішення ради, яке підлягає
неодноразовому застосуванню серед
невизначеного кола осіб, а саме щодо
затвердження матеріалів коригування
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок
міста Житомира та введення в дію у
період жовтень-грудень 2007 року
відкоригованої грошової оцінки
земельних ділянок міста Житомира, що, у
свою чергу, є доказом опублікування
рішень Житомирської міської ради від
05.09.2007р. №369 та від 21.11.2007р. №456 у
встановленому законодавством порядку.

Слід зазначити, що рішення
Житомирської міської ради від 05.09.2007р.
№369 "Про затвердження матеріалів
коригування технічної документації з
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок міста Житомира" оскаржувалося
в судовому порядку прокурором
Корольовського району м.Житомира.

Постановою Корольовського районного
суду м.Житомира від 21.07.2009р. у справі
№2"а"-27 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.12.2010р., в
задоволенні позову прокурора
Корольовського району м.Житомира до
Житомирської міської ради про
скасування рішення Житомирської
міської ради від 05.09.2007р. №369
відмовлено (а.с.50-54).

Тобто судом підтверджено
правомірність дій Житомирської
міської ради по введенню в дію
скоригованої грошової оцінки
земельних ділянок згідно з рішенням
від 05.09.2007р. №369.

Оспорюване рішення Житомирської
міської ради 19 сесії 6 скликання від
24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових
розмірів річної орендної плати та
приведення у відповідність договорів
оренди земельних ділянок
несільськогосподарського призначення"
не має ознак регуляторного акту,
оскільки підлягає застосуванню серед
визначеного кола осіб, а тому офіційне
оприлюднення не вимагається.

Про зазначене рішення позивач
повідомлений листом виконавчого
комітету від 22.02.13р. №15/1467 (а.с.11).

Слід також зазначити, що у справі №
906/865/13 за позовом ТОВ "Рибні
промислові технології" до
Житомирської міської ради про
визнання недійсним рішення,
Рівненський апеляційний
господарський суд також дійшов
висновку, що оспорюване рішення
Житомирської міської ради від 24.01.2013р.
№ 498 "Про затвердження нових розмірів
річної орендної плати та приведення
у відповідність договорів оренди
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення"
не має ознак регуляторного акта,
оскільки підлягає застосуванню серед
визначеного кола осіб, а тому
офіційне оприлюднення не
вимагається.

Із вказаним висновком погодився Вищий
господарський суд України, Постанова
від 25.02.2014р. у справі № 906/865/13. ( а.с.74-77)

За таких обставин, правові підстави для
визнання недійсним підпункту 1.3 пункту
1 рішення Житомирської міської ради 19
сесії 6 скликання від 24.01.2013 року № 498
"Про затвердження нових розмірів
річної орендної плати та приведення у
відповідність договорів оренди
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення"
в частині затвердження нового розміру
нормативно-грошової оцінки
орендованих ТОВ "Каменеобробка" за
договором оренди від 21.03.06р. за №74
земельних ділянок площею: ділянка 1 -
0,8111 га; ділянка 2 - 1,0992 га по вул.
Баранова, 137 у м. Житомирі, у розмірі:
ділянка 1 - 2305205,22 грн; ділянка 2 - 3124006,39
грн., нового розміру орендної плати у
сумі: ділянка 1 - 76071,77 грн. в рік.; ділянка
2 - 112464,23 грн. в рік - відсутні.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, що
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач не довів обгрунтованість своїх
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання: 15/04/14

Суддя
Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - сторонам на вимогу