ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2014 р.Справа № 916/267/14

За позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕЛЕКОМБУД"

до відповідача: приватного
акціонерного товариства "Київстар"

про визнання пункту угоди недійсним та
зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Цісельський О.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Пурдік В.В., довіреність
№08/01-1 від 08.01.2014р.

Від відповідача: Вариленко С.В.,
довіреність №580 від 23.09.2013р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України в
судовому засіданні оголошувалась
перерва з 17.02.2014р. до 14 год. 40 хв. 05.03.2014р.,
з 05.03.2014р. до 14 год. 40 хв. 17.03.2014р., з
17.03.2014р. до 11 год. 00 хв.19.03.2014р., з
19.03.2014р. до 14 год. 40 хв. 24.03.2014р., з 24.03.2014р.
до 12 год. 00 хв. 07.04.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю
"ТЕЛЕКОМБУД", звернувся до суду із
позовом до приватного акціонерного
товариства "Київстар", в якому просить
суд:

- визнати п.6 додаткової угоди №4 до
договору про зміну умов співпраці від
01.03.2011р. між приватним акціонерного
товариства "Київстар" та товариством з
обмеженою відповідальністю
"ТЕЛЕКОМБУД" недійсним з моменту
укладення;

- зобов'язати приватне акціонерне
товариство "Київстар" надати дані, які
стали підставою нарахування штрафних
санкцій товариству з обмеженою
відповідальністю "ТЕЛЕКОМБУД"
починаючи з лютого місяця 2012 р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.01.2014р. позовну заяву
(вх.№214/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

17.03.2014р. позивач звернувся до суду із
заявою про уточнення змісту заявлених
позовних вимог (вх.№2-1082/14) відповідно
до якої просить суд визнати п.4
додаткової угоди №4 до договору про
зміну умов співпраці від 01.03.2011р.
укладеної між приватним акціонерним
товариством "Київстар" та товариством з
обмеженою відповідальністю
"ТЕЛЕКОМБУД" недійсним з моменту
укладення.

Письмове клопотання позивача про
продовження строку розгляду справи від
19.03.2014р. (вх.№2-1122/14) судом задоволено, у
зв'язку з чим розгляд справи було
продовжено до 09.04.2014р.

Письмове клопотання відповідача про
продовження строку розгляду справи від
24.03.2014р. (вх.№2-1171/14) судом не задоволено
з підстав його недоведеності.

Представник позивача уточнені позовні
вимоги підтримує та просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені
позовні вимоги не визнає та просить суд
відмовити у їх задоволенні з підстав
викладених у запереченнях на позов
(вх.№3709/14 від 12.02.2014р.).

В процесі розгляду справи учасниками
процесу були надані додаткові докази,
які оглянуті судом та залучені до
матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив:

28 травня 2010р. між товариством з
обмеженою відповідальністю
"ТЕЛЕКОМБУД" (Дилер) та приватним
акціонерним товариством "Київстар"
(Оператор) було укладено дилерський
договір №325/2010, згідно умов п.п.1, 1.1., 1.1.2.,
1.1.3. якого, Дилер у порядку та на умовах,
визначених цим Договором від імені та в
інтересах Оператора здійснює
діяльність, що направлена на укладання
Абонентських договорів між
потенційними абонентами та Оператором,
всіляко сприяє у укладенні зазначених
договорів, надає Оператору допомогу в
продажу телекомунікаційних послуг
Київстара потенційним абонентам,
просуває телекомунікаційні послуги
Київстара серед потенційних абонентів
на території України (наділ-Послуги
Дилера). Послуги Дилера включають, але
не обмежуються наступним:

Оформлення заявок/заяв/замовлень
потенційних Абонентів на підключення
Телекомунікаційних послуг Київстара
потенційним Абонентам (надалі -
Замовлення) та передання таких
підписаних потенційних Абонентам
Замовлень Оператору. Форма Замовлення
встановлюється Оператором.
Забезпечення підписання потенційним
абонентам абонентського договору (у
разі відповідного попереднього
дозволу здійснити зазначене від
Оператора), оформленого та складеного
Дилером у суворій відповідності та
шаблону/форми такого абонентського
договору, встановленого Оператором, та
передання такого підписаного
абонентам абонентського договору (у
двох примірниках) на підпис Оператору.
При цьому Дилер не має жодного права
підписувати абонентські договори та
жодні інші документи, заявки,
замовлення тощо від імені Оператора.
Ознайомлення потенційних абонентів з
можливостями та перевагами
телекомунікаційних послуг Київстара
шляхом розповсюдження серед них
відповідних інформаційних матеріалів
(що стосуються телекомунікаційних
послуг Київстара), які передані
Оператором Дилеру, у відповідності до
інструкцій Оператора. Повноваження
Дилера на вчинення дій, зазначених в
п.1.1. цього Договору, підтверджуються
виключно цим Договором і не потребують
видачі довіреності.

Умовами п.п.3.1., 3.2. Договору передбачено,
що Оператор надає Дилеру інформацію
про будівлі, щодо яких була
організована технічна можливість
надання телекомунікаційних послуг
Київстара, і в межах яких Дилер повинен
надавати послуги Дилера, направлені на
пошук потенційних Абонентів та
укладення потенційними абонентами
абонентських договорів з Оператором
(надалі - Закріплена за Дилером
територія). Дилер зобов'язаний
ознайомлювати потенційних абонентів з
особливостями телекомунікаційних
послуг Київстара, умовами їх надання,
тарифами Оператора, порядком
підключення до телекомунікаційних
послуг Київстара. У випадку, якщо
потенційний абонент зацікавився
телекомунікаційними послугами
Київстара і виявив бажання отримувати
такі послуги, Дилер зобов'язаний
оформити відповідне Замовлення у
відповідності до форми/бланку
Замовлення, що була надана Оператором
та отримати підпис потенційного
абонента на такому замовленні. Дилер
зобов'язаний забезпечити зазначення в
Замовленні всієї інформації/даних
стосовно потенційного абонента, що
передбачені формою (бланком) такого
замовлення. При цьому Дилер
зобов'язаний забезпечити коректність
та достовірність всієї інформації та
даних, що зазначаються в замовленні,
звірити всі такі дані/інформацію з
оригіналами документів потенційного
абонента, що підписує замовлення. Дилер
несе відповідальність перед
Оператором у разі недостовірності та
некоректності інформації/даних, що
зазначені в Замовленнях, які
передаються Дилером Оператору. Всі,
належним чином оформлені та підписані
потенційним абонентам замовлення,
Дилер зобов'язаний передати Оператору
у наступному порядку:

Копії таких належним чином оформлених
та підписаних потенційними абонентами
замовлень, Дилер зобов'язаний передати
Оператору по факсу, або шляхом
надіслання електронною поштою
протягом 2 (двох) робочих днів з моменту
підписання відповідного замовлення
потенційним абонентом, з обов'язковим
наступним переданням Оператору
оригіналів всіх таких Замовлень.
Оригінали всіх зазначених вище
підписаних потенційними абонентами
замовлень Дилер зобов'язаний
передавати Оператору не рідше ніж один
раз на місяць.

Відповідно до п.п.6.1., 6.2. Договору
сторони несуть відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за цим Договором
відповідно до умов цього Договору та
законодавства України. У випадку
порушення Дилером свого обов'язку,
визначеного у п.2.2.14 цього Договору,
Дилер зобов'язаний сплатити Оператору
неустойку в розмірі, що дорівнює ставці
винагороди, отриманої Дилером за
сприяння в підключенні та укладанні
абонентських договорів з тими
абонентами, які включалися від
телекомунікаційної мережі за власною
ініціативою чи було відключені
Оператором від телекомунікаційної
мережі з підстав, передбачених
абонентським договором та/або чинним
законодавством України, упродовж 6
(шести) наступних за місцем підключення
календарних місяців. Зазначена
неустойка сплачується Дилером на
підставі виставленого Оператором
рахунку-фактури на поточний рахунок
Оператора у строк не пізніше ніж через
30 (тридцять) календарних днів з дати
направлення Оператором відповідного
рахунку-фактури на сплату неустойки.

Договір набуває чинності з дати
укладання й діє до 31.12.2010 року (включно)
(п.11.1. Договору).

16 травня 2011р. між приватним акціонерним
товариством "Київстар" (Замовник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ТЕЛЕКОМБУД"
(Підрядник) було укладено договір
генерального підряду №30759, згідно п.2.1.
якого, у відповідності з умовами цього
Договору Підрядник зобов'язується на
свій ризик згідно з цим договором та
окремими додатковими угодами до нього,
заявками та/або завданнями Замовника,
виконати роботи по підключенню та
роботи по обслуговуванню (надалі -
роботи) в обумовлені цим Договором
та/або додатковими угодами до нього
строки, а також ліквідовувати за свій
рахунок можливі недоліки та дефекти в
роботах, що виникли з вини Підрядника, а
також виявлені Замовником протягом
гарантійних строків, а Замовник
зобов'язується прийняти належним чином
виконані Підрядником робот та оплатити
їх вартість.

Відповідно до п.п.3.3.1., 3.3.2., 3.3.3., 3.3.6., 3.3.10.,
3.3.14. Договору підрядник зобов'язаний
виконувати роботи своєчасно, у повному
обсязі та якісно, відповідно до умов
сього Договору, Додатків, Додаткових
угод та вимог чинного законодавства
України. При виконанні обов'язків за
цим Договором здійснювати всі
необхідні дії та виконати необхідні
роботи з метою дотримання чинного
законодавства України при виконанні
Підрядником робіт за цим Договором,
запобігання заподіяння шкоди/завдання
збитків Замовнику та уникнення
настання відповідальності Замовника
перед третіми особами та/або
державними органами та органами
місцевого самоврядування за неналежне
виконання робіт за цим Договором.
Здійснювати закупку обладнання та
матеріалів, необхідних Підряднику для
виконання Робіт та своїх зобов'язань за
цим Договором у сертифікованих
Замовником постачальників, які
визначаються у відповідних
інформаційних листах, що направляються
Замовником Підряднику. Забезпечити
відповідність результатів виконаних
робіт вимогам Замовника, цьому
Договору, додаткам та додатковим
угодам до нього, вимогам КНД 45-141-99
"Керівництво з будівництва лінійних
споруд ВОЛЗ", діючим міжнародним
стандартам, а саме: ІSO/ІЕС 11801 "Generic Cabling
for Customer Premisesa" ("Загальні умови до
кабельної розводки в будівлі
замовника"), EN50173 "Information tecnology Generic Cabling
systems" ("Інформаційна технологія -
структуровані кабельні системи"),
ТІА/ЕІА -568В ("Стандарт
телекомунікаційних кабельних систем
комерційних будівель"), чинним Відомчим
Нормам України, а саме: ВБН В.2.2-45-1-2004,
ВБН-В2.2-33-2007, ВБН-600-81, а також нормам ПУЕ,
та іншим діючим в Україні нормативним
вимогам. Забезпечити виконання робіт
згідно з відповідними проектними
рішеннями, нормами та вимогами
державних керівних нормативних
документів, отримання всіх дозволів,
узгоджень, затверджень, що необхідні
для виконання його зобов'язань за цим
Договором. Вести всю виконавчу
документацію , передбачену діючими в
Україні нормами та правилами.
Підрядник гарантує, що документація,
яка передається Замовнику разом з
актами по цьому Договору та додатковим
угодам, складена та оформлена у
відповідності з нормами діючого
законодавства України та є достатньою
для уникнення настання будь-якої
відповідальності та/або збитків (шкоди)
Замовника внаслідок неналежного
виконання Підрядником Робіт за цим
Договором. І іншому випадку, Підрядник
зобов'язаний за свій рахунок виправити
усі недоліки, відшкодувати завдані
таким порушенням Замовнику збитки та
передати Замовнику належним чином
підготовлені та оформлені документи.

Як вбачається зі змісту п.7.3.1. Договору
у разі коли внаслідок будь-яких дій чи
бездіяльності Підрядника та/або
будь-яких третіх осіб будь-які
дозвільні документи внаслідок
виконання Підрядником своїх
зобов'язань щодо виконання робіт та/бо
їх результату за відповідною
додатковою угодою будуть визнані
незаконними, не чинними, скасовані
та/або будь-яким чином втратять свою
юридичну чинність, Підрядник на вимогу
Замовника сплачує йому неустойку у
розмірі 50% (п'ятидесяти відсотків) від
загальної вартості робіт за
відповідною додатковою угодою.

Строк дії. Цим Договором сторони
домовилися, що цей Договір набуває
чинності з дати його укладення та діє
до 10 січня 2012 року. Якщо на дату
закінчення строку дії цього Договору
які-небудь із зобов'язань сторін
невиконані, вони залишаються чинними
до їх повного виконання (п.13.1. Договору).

Умовами п.п.4.2.1, 4.2.2., 4.7., 4.7.1., 4.7.2. додатку
№1 "Загальні вимоги виконання робіт по
підключенню" до договору генерального
підряду №30759 від 16.05.2011р. передбачено,
що у випадку отримання Замовником
замовлень/заяв потенційних абонентів
на підключення послуг Замовника,
Замовником у кожному випадку
оформлюється наряд на підключення,
який направляється Підрядникові по
факсу за номером:___________. В
підтвердження кожного отримання
наряду на підключення від Замовника та
погодження з ним Підрядник підписує
кожну отриману факсимільну копію
наряду на підключення зі свої сторони
та надсилає його замовнику факсом (на
номер, зазначений в отриманому наряді
на підключення), яким підтверджує
отримання та погодження з нарядом на
підключення (надалі -
наряд-підтвердження). Після
направлення наряду-підтвердження
Підрядник забезпечує виїзд
спеціалістів для виконання таких робіт
по підключенню. Строк виконання
Підрядником таких робіт по підключенню
за кожним нарядом на підключення не
повинен перевищувати 5 (п'яти) робочих
днів з дня направлення Замовнику
відповідного наряду-підтвердження.
Фактом, що підтверджує приймання
Замовником та передачу виконаних
Підрядником робіт по підключенню, є
підписання сторонами відповідного
акту виконаних робіт, який складається
Підрядником в 2 (двох) оригінальних
примірниках, які мають бути підписані
і скріплені печаткою Підрядника. Акти
виконаних робіт надаються замовнику в
наступному порядку: Підрядник
зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих
днів після завершення виконання за
відповідною додатковою угодою робіт по
підключенню, що передбачені п.п.1.2.1. та
1.2.4. цього Додатку оформити та передати
Замовнику підписаний Підрядником акт
виконаних робіт. Приймання-передача
виконаних за відповідним нарядом на
підключення робіт по підключенню, що
передбачені п.п.1.2.2.-.12.3. цього додатку,
здійснюється сторонами щомісячно по
акту виконаних робіт. Звітним місяцем
за договором є 1 (один) календарний
місяць. При цьому сторонами узгоджено
включення до акту виконаних робіт, які
фактично були виконані Підрядником з 20
(двадцятого) числа місяця, що передує
звітному по 20 (двадцяте) число
поточного звітного місяця (включно).
Підрядник зобов'язаний оформити та
передати замовнику складений зі свого
боку акт виконаних робіт не пізніше 25
(двадцять п'ятого) числа поточного
звітного місяця.

19 жовтня 2011р. між приватним акціонерним
товариством "Київстар" (Замовник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ТЕЛЕКОМБУД"
(Підрядник) було укладено договір про
зміну умов співпраці №30759/325/2010,
відповідно до якого укладаючи цей
договір сторони домовилися про
встановлення особливих умов взаємодії
щодо укладених між ними дилерського
договору №325/2010 від 28.05.2010 року (надалі -
Дилерський договір) та договору
генерального підряду №30759 від 16.05.2011
року (надалі - Договір генерального
підряду), а саме:

Відповідно до п.7 Договору доповнити
договір генерального підряду п.7.8.
наступної редакції: "У разі виявлення
Замовником випадків надання
Підрядником неправдивої інформації
про виконання робіт Замовнику (у тому
числі, у випадку підробки Нарядів на
підключення), Замовник має право
вимагати сплати штрафу у розмірі 300
(триста) гривень за кожен випадок.
Зважаючи на вибіркову перевірку
Замовником якості виконаних робіт
Підрядником, відповідальність за цим
пунктом застосовується також і щодо
порушень, виявлених після підписання
Акту за період, у якому Підрядник
вчинив зазначене порушення".

Згідно п.27 Договору цей Договір вступає
в силу з моменту його підписання, діє до
моменту припинення дії хоча б одного з
договорів (Дилерського договору або
Договору генерального підряду) і
поширюється на відносини сторін з 01
жовтня 2011 року.

Пунктом 4 додаткової угоди №4 від
01.03.2013р. сторони погодили доповнити
Дилерський договір п.7.11. у наступній
редакції: "7.11. У разі встановлення
фактів відсутності абонентської
кабельної лінії до квартири Абонента,
адреса якої вказана в Замовленні, за
умови активації особового рахунку по
даному Замовленню, Дилер на вимогу
Оператора зобов'язаний сплатити
нейстойку в розмірі 3000 гривень за кожен
виявлений випадок. Вказана неустойка
не нараховується у випадку, коли
активація особового рахунку Абонента
була здійснена Дилером випадково і
останній письмово повідомив про це
Оператора".

В обґрунтування заявленого позову
позивач зазначає, що п. 4 додаткової
угоди №4 від 01.03.2013р. не відповідає
вимогам чинного Законодавства України,
оскільки, на думку позивача зазначена
додаткова угода вносить зміни до
договору про зміну умов співпраці, п.7
якої вже передбачено відповідальність
позивача у вигляді стягнення штрафу у
розмірі 300 грн. Таким чином, в одному
правочині двічі передбачається
відповідальність одного виду за одне й
теж правопорушення.

Отже, з врахуванням вищенаведених
обставин позивач вважає, що
оспорюваний п.4 додаткової угоди № від
01.03.2013р. суперечить ст.61 Конституції
України, ч.1, 2 ст.509 ЦК України, що й
зумовило в свою чергу звернення
останнього до господарського суду
Одеської області із даним позовом, за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд
дійшов висновку, що заявлені позовні
вимоги не підлягають задоволенню, з
наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої - п'ятої статті 13 цього
Кодексу.

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

За приписами ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. Правочин,
що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач у якості підстави визнання
оспорюваного пункту додаткової угоди
недійсним, зазначає про те, що
оспорювана додаткова угода не
відповідає нормам чинного
законодавства України, що регулює
правовідносини сторін.

З цього приводу суд вважає за доцільне
зазначити наступне.

Відповідно до ч.1,4 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. До
договорів, що укладаються більш як
двома сторонами (багатосторонні
договори), застосовуються загальні
положення про договір, якщо це не
суперечить багатосторонньому
характеру цих договорів.

Частина 1 ст.181 ГК України встановлює, що
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Сторони мають право
укласти договір, в якому містяться
елементи різних договорів (змішаний
договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.639 Цивільного
кодексу України договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Частиною 2 ст.640 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

Приписи п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
6.11.2009р. №9 передбачають, що угода може
бути визнана недійсною лише з підстав і
з наслідками, передбаченими законом.
Отже, в кожній справі про визнання
угоди недійсною суд повинен встановити
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угоди недійсною і
настання певних юридичних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання угод
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод
недійсними і настання відповідних
наслідків, а саме: відповідність змісту
угод вимогам закону; додержання
встановленої форми угоди;
правоздатність сторін за угодою; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору (абз.3 п.1 роз'яснень Вищого
арбітражного суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням угод недійсними"
№02-5/111 від 12.03.99).

За положеннями абз.5 п.5 Постанови
Пленуму ВСУ "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" від 6.11.2009р. №9
відповідно до статей 215 та 216 ЦК України
вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним та про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Дана позиція також викладена ВАСУ у
Роз'ясненні "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням угод недійсними" №02-5/111 від
12.03.99р.

Відповідно до ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Тобто, порушення або оспорювання прав
та інтересів особи, яка звертається до
суду за їх захистом, є обов'язковими,
тому обов'язком позивача, відповідно до
ст. 33 ГПК України є
доведення/підтвердження/ в
установленому законом порядку
наявності факту порушення або
оспорювання його прав та інтересів.

Одночасно, суд, перевіривши доводи та
докази, якими позивач обґрунтовує свої
вимоги, дійшов висновку про
відсутність підстав для правового
захисту його інтересів в межах даного
спору, з огляду на наступне:

Оспорюваний пункт додаткової угоди
передбачає відповідальність позивача
за дилерським договором, а пункт 7
договору про зміну умов співпраці
№30759/325/2010 від 19.10.2011р. передбачає
відповідальність позивача за
договором генерального підряду, а це є
різні за своєю правовою природою
договори, отже й правові підстави
виникнення відповідальності за їх
порушення є різними.

Таким чином, з врахуванням того, що між
сторонами укладені два різні договори -
договір генерального підряду та
дилерський договір, з врахуванням того,
що відповідно до ч.1 ст.627 ЦК сторони є
вільними в укладенні договору, а чинне
Законодавство України не обмежує
сторони в укладанні договорів із
встановленням окремих видів
відповідальності сторін, на думку суду
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕЛЕКОМБУД" є
необгрунтованими та безпідставними.

Стаття 61 Конституції України визначає,
що ніхто не може бути двічі притягнений
до юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного, суд
доходить висновку, що так як
відповідальність відповідача за
договором генерального підряду та
дилерського договору походять з різних
правових підстав, у суду відсутні
правові підстави для застосування
такого інституту права як захист
особистого немайнового або майнового
права та інтересу шляхом визнання п.4
додаткової угоди №4 від 01.03.2013р., у
зв'язку з чим відмовляє позивачу у
задоволенні заявлених позовних вимог в
повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕЛЕКОМБУД" -
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Повний тест рішення складено 14.04.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.