ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.Справа № 922/117/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ Виробнича фірма
"Полімер", м. Харків до ДП "Південна
Залізниця" м. Харків, філія ДП
Український державний центр
транспортного сервісу "Ліски"на
Південній залізниці м. Харків,
Приватне підприємство "Аско" м. Одеса,
про стягнення коштів в сумі 137417,22 грн.
за участю сторін:

позивача - Федорчук М.В (директор),
Федорчук М.В.

перший відповідач - Прядка В.О.,
Літкевич О.Б.,

другий відповідач - Слущенко О.Г.
(директор) Розовайкин М.Л.

третій відповідач - Чеботарьов
Д.М.,Діхтяренко С.А. Фадеев О.П.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року до суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробнича фірма
"Полімер" ( надалі -позивача) та просить
стягнути з Державного підприємства
"Південна залізниця" ( надалі -
відповідач) вартість втраченої плівки
на суму 130 596,06 грн., суму витрат на
проведення ХНДІСМЕ товарознавчої
експертизи 2 570,40 грн., суму витрат на
проведення експертизи Харківською
торгово - промисловою палатою 1 794 грн.,
суму витрат на зберігання плівки БОПП
на СТЗ - 1530 грн., суму витрат за доставку
контейнера автомобільним транспортом
до СТЗ - 926,76 грн., всього 137 417,22 грн. та
судовий збір 2 748,34 грн.

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на недостачу
вантажу 47 рулонів плівки , що мають масу
нетто 4697,7 кг., що виникла в результаті
перевезення залізничним транспортом
контейнера № ТRHU 2416892 на вагоні № 94814977
зі станції відправлення Одеса - Порт
Іллічівськ - Поромна Одеса - Ліски
Україна.

Відповідач проти заявлених вимог
заперечує та просить суд відмовити в
задоволені позовних вимог оскільки
перевезення здійснювалося на
особливих умовах за згодою одержувача (
1.а.с.76-79, 152-156).

За клопотанням позивача судом було
залучено до участі у справі у якості
відповідача вантажовідправника
ПП"АСКО" ( а. с 69-70).

Приватне підприємство "АСКО" проти
заявлених вимог заперечує та просить
суд відмовити в задоволені позовних
вимог стосовно останнього, оскільки
саме перевізник несе відповідальність
за збереження вантажу від часу його
прийняття до моменту видачі одержувачу
або передачі згідно з Правилами
іншому підприємству.

Крім того, ПП "АСКО" заявлене клопотання
щодо винесення судом окремої ухвали
стосовно ДП "Укрзалізниця" щодо
незадовільного стану організації
роботи стосовно збереження товаро -
матеріальних цінностей на
підприємствах та структурних
підрозділах "Укрзалізниці" , а саме ДП
"Південна залізниця" та філії ДП
"Український держаний центр
транспортного сервісу "Ліски" на
Південній залізниці (т.1 180-183).

Господарський суд на підставі ст. 24 ГПК
України, до прийняття рішення залучив
за своєю ініціативою філію ДП
"Український держаний центр
транспортного сервісу "Ліски" на
Південній залізниці ( т 1.а.с.123-125).

Господарським судом встановлено, що
якщо позов подано не до тієї особи, яка
повинна відповідати , суд може за
згодою позивача, не припиняючи
провадження у справі, допустити заміну
первісного відповідача належним
відповідачем. Згоди на таку заміну у
відповідності до ст. 24 ГПК України,
позивачем надано не було.

Як встановлено в судовому засіданні
філія Українського державного центру
транспортного сервісу "Ліски" на
Південній залізниці ( код 26524769)
залучена з правовим статусом суб*єкта
без права юридичної особи, згоду на
заміну позивачем надано не було.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві та відповідачеві для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

Контейнер №TRHU 2416892, завантажений
вантажем «Вироби з пластмас, не
поіменовані в алфавіті» на платформі
№94814977 був прийнятий до перевезення
25.11.2013р. станцією відправлення Одеса -
Порт (експ.) Одеської залізниці
призначенням на станцію Харків - Ліски
за залізничною накладною №41843657.
Контейнер, за інформацією викладеною в
договорі перевезення був опломбований
двома запірно - пломбувальними
пристроями (ЗПП) вантажовідправника ПП
«Аско» №Ц188993, 82890.

Вагон №94814977 з контейнером №TRHU2416892 був
відправлений зі станції Одеса - Порт
(експ.) 25.11.2013 о 9:15 год. за призначенням.
На шляху руху вагон з контейнером
прослідував ряд пунктів комерційного
огляду (ПКО) Одеської та Південної
залізниць, де був оглянутий в
комерційному відношенні
приймальниками поїздів ПКО відповідно
до вимог Правил комерційного огляду
поїздів та вагонів, затверджених
наказом Укрзалізниці від 24.04.2006р. №152Ц.
За результатами комерційного огляду
контейнер був у технічно та комерційно
справному стані, опломбований двома
справними ЗПП вантажовідправника,
номера яких відповідали зазначеним у
залізничній накладній.

На станцію Основа - останній пункт
комерційного огляду на шляху руху,
вагон №94814977 з контейнером №TRHU2416892
прибув 27.11.2013р. о 2:30 год. поїздом 3429.

По відправленню поїзда зі станції
Основа вагон №94814977 з контейнером
№TRHU2416892 в комерційному відношенні був
справним, опломбований двома справними
ЗПП відправника, номера відповідали
зазначеним у залізничній накладній.
Результати комерційного огляду
встановленим порядком внесені до Книги
реєстрації комерційних несправностей
форми ГУ-98, де вчинено відповідний
запис про відсутність комерційних
несправностей.

Вагон №94814977 з контейнером №TRHU2416892 був
відправлений зі станції Основа за
призначенням Харків - Ліски 27.11.2013р. о
16:45год поїздом №5982.

Відповідно до пункту 2.8. Місцевої
інструкції про порядок передачі
поїздів між станціями Харків -
Червонозаводський та Харків - Ліски,
затвердженої начальником Харківської
дирекції залізничних перевезень -
заступником начальника Південної
залізниці та директором філії УДЦТС
«Ліски» 11.01.2010р. та пунктом 3.8. Техніко -
розпорядчого акту станції Харків -
Червонозаводський Південної залізниці
передача вагонів на станцію Харків -
Ліски та приймання вагонів зі станції
Харків - Ліски здійснюється на коліях
Сортувального парку станції Харків -
Червонозаводський №№1,2,3,4. Приймально -
здавальні операції виконуються
сумісно прийомоздавальником (агентом
комерційним) станції Харків -
Червонозаводський, оглядачем вагонів
Основ'янского вагонного депо та
старшим прийомоздавальником станції
Харків - Ліски. Результати технічного
та комерційного огляду оформлюються в
окремих книгах форми ВУ-14.

По прибуттю на станцію Харків -
Червонозаводський поїзд №5982, у складі
якого знаходились 6 вагонів, в тому
числі вагон №94814977, призначенням на
станцію Харків - Ліски, який був згідно
з технологією, визначеною
вищезазначеними нормативними
документами, оглянутий в комерційному
та технічному відношенні та за
результатами комерційного огляду в
комерційному стані був справним, що
засвідчено відповідним записом у книзі
форми ВУ-14 станції Харків - Ліски.

Вагон №94814977 з контейнером №TRHU2416892
прибув на станцію Харків - Ліски в
складі поїзду №5982 27.11.2013р. о 17:25год.

Відповідно до п. 5.1. Порядку оформлення,
розслідування та обліку незбережених
перевезень вантажів, затвердженого
наказом Укрзалізниці від 21.09.2005 №306-Ц
про незбережені перевезення, які
підлягають оформленню комерційними
актами, начальник станції подає
телеграфом оперативне повідомлення в
день виявлення незбереженості
протягом 6 годин з моменту її виявлення,
а у разі здійснення перевірки стану і
кількості вантажу - з моменту
закінчення перевірки.

29.11.2013р. о 09:30 год. зі станції Харків -
Ліски на станцію Основа надійшло
оперативне повідомлення (телеграма) №
12 про те, що при подаванні на фронт
вивантаження вагону №94814977 з
контейнером №TRHU2416892 по відправці
№41843657 Одеса - Порт (експ.) - Харків -
Ліски одержувач ТОВ ПФ «Полімер»
вантаж «вироби з пластмас» виявлено, що
на даному контейнері на правій штанзі
правої двері накладено пошкоджений ЗПП
«Варта - Універсал М» №Ш040110, ЗПП
вказаний в перевізних документах Ц188993
«Варта - Універсал М» та пломба
інофірми №82890 фактично відсутні, на
вагоні контейнер розміщений без
прикриття, вантаж знаходиться під
митним контролем, видача комісійна.

При комісійній видачі
вантажоодержувачу ТОВ «ВФ «Полімер»
вантажу «вироби з пластмас» було
встановлено недостачу 47 рулонів, на
засвідчення даної обставини станцією
Харків - Ліски, складений комерційний
акт від 02.12.2013р. № АР086211/2.

Твердження Південної залізниці, що
залізнична станція Харків - Ліски не
входить до складу і не
підпорядковується ДП «Південна
залізниця», а є підрозділом філії на
Південній залізниці стороннього
суб'єкту господарювання - ДП
«Український Державний Центр
транспортного сервісу «Ліски»,
спростовується тим, що відповідно до
графи 10 «Станція та залізниця
призначення» визначена «станция
Харьков-Лиски ЮЖН».

До того ж, відповідно до Розділу 1
«Алфавітний список роздільних пунктів
(станцій, роз'їздів, постів і обгінних
пунктів)» Тарифного керівництва №4
залізниць України станція Харків-Ліски
віднесена до Південної залізниці з
кодом 449909.

Відповідно до статті 130 Статуту
залізниць України у разі недостачі,
псування або пошкодження вантажу
одержувач має право на пред'явлення до
залізниці претензії та позову.

При цьому пунктом 2.10. Роз'яснення
Президії Вищого господарського суду
України від 29.09.2008 р. N 04-5/225 «Про
внесення змін та доповнень до
роз'яснення президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
N 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею"»
зазначено, що відповідно до статті 131
Статуту позови про відшкодування
вартості вантажу втраченого,
пошкодженого або такого, який прибув з
нестачею, при перевезенні вантажів у
прямому залізничному сполученні в
межах залізниць України заявляються як
одержувачем, так і відправником, а
також від їх імені уповноваженою
особою у всіх випадках до залізниці
призначення, яка несе відповідальність
за всі залізниці - учасниці
перевезення.

Стаття 110 Статуту залізниць України
встановлює, що залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу від часу його прийняття для
перевезення і до моменту видачі
одержувачу.

Відтак, з приведеного вбачається, що ДП
«Південна залізниця» є належним
відповідачем по справі і має нести
відповідальність за перевезення
вантажу на всьому шляху прямування від
органу транспорту в цілому.

При розгляді наявних матеріалів у
справі встановлено, що відповідно до
даних, внесених до накладної №41843657
відправником - ПП «Аско» в графі 20
виконана відмітка: «ОСОБЫЕ УСЛОВИЯ 04 10Г
НР ЦМ-8/1181 И ДОГОВОРА С ОД.Ж Д от 25.01.13
30/01-13 ПРЕТЕНЗИИ КАСАТЕЛЬНО КАЧЕСТВА
ГРУЗА В ТОМ ЧИСЛЕ ЗА НЕСОХРАННОСТЬ
ПЕРЕВОЗКИ РЕШАЮТСЯ МЕЖДУ ОТПРАВИТЕЛЕМ
И ПОЛУЧАТЕЛЕМ БЕЗ УЧАСТИЯ ЖЕЛЕЗНОЙ
ДОРОГИ. С ПОЛУЧАТЕЛЕМ СОГЛАСОВАНО».

При оформленні перевезення на
особливих умовах вантажовідправником -
ПП «Аско» до ДП «Одеська залізниця»
(залізниця відправлення) було надано
лист від 14.01.2013 №14, яким останній просив
укласти договір з ним на перевезення
одинарних 20 футових контейнерів на
особливих умовах без сплати охорони і
без відповідальності залізниці за
можливу втрату вантажу.

Державною адміністрацією залізничного
транспорту України «Укрзалізниця»
пунктом 4.7 наданого витягом з протоколу
№23 щодо узгодження перевезення
вантажу на особливих умовах від 07.12.2012
№ЦЗМ-12/2417 було погоджено таке
перевезення.

При цьому слід зауважити, що в графі 20
залізничної накладної відправником
здійснено посилання на дозвіл
Укрзалізниці №ЦМ-8/1181 2011 року, в той час
як, за даними наданими Південною
залізницею на вимогу суду, на час
здійснення спірного перевезення діяв
дозвіл від 07.12.2012 №ЦЗМ-12/2417.

Укладеним у формі письмової угоди №
30/01-13 від 25.01.2013 правочином між ДП
«Одеська залізниця» та
вантажовідправником - ПП «Аско»,
зокрема пунктами 6 та 10 було визначено,
що останній повинен надавати станції
відправлення згоду одержувача на
перевезення вантажу на особливих
умовах, а в разі недотримання
вищезазначених вимог сторони
домовились, що відповідальність за
настання негативних наслідків несе ПП
«Аско».

При цьому суд критично оцінює всі
доводи Південної залізниці про те, що
перевезення спірного вантажу було
здійснене на особливих умовах,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 статті 307
Господарського кодексу України умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями визначаються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Як зазначено статтею 5 Статуту
залізниць України (затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998 №457) нормативні документи, що
визначають порядок і умови перевезень,
користування засобами залізничного
транспорту, безпеку руху є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 63 Статуту залізниць
України Мінтранс разом із
заінтересованими міністерствами,
іншими центральними органами
виконавчої влади, відправниками та
одержувачами у виняткових випадках,
коли через особливі обставини
перевезення окремих вантажів не може
бути здійснено з дотриманням Правил,
можуть встановлювати порядок
перевезення таких вантажів на
особливих умовах.

Перевезення вантажів на особливих
умовах здійснюються за окремими
договорами. При цьому сторони вправі
передбачати у договорах додаткову
відповідальність за виконання
зобов'язань щодо перевезень вантажів.

Наказом Міністерства транспорту
України від 30.05.2002 №344 «Про зміни
повноважень Мінтрансу та
Укрзалізниці» Державній адміністрації
залізничного транспорту було
делеговано функції, зокрема, визначені
у статті 63 Статуту залізниць України
щодо встановлення порядку перевезення
вантажів на особливих умовах.

Пунктом 29 Правил приймання вантажів до
перевезення встановлено, що у разі
неможливості перевезення окремих
вантажів за умовами цих Правил
перевезення їх здійснюються
відповідно до статті 63 Статуту
залізниць України на особливих умовах,
які розробляються вантажовідправником
і погоджуються Укрзалізницею. Заява
про перевезення вантажу на особливих
умовах з доданими до неї проектом умов
перевезення, стандартами (технічними
умовами) на вантаж та згодою
одержувача на таке перевезення
надається відправником до
Укрзалізниці не пізніше одного місяця
до передбачуваної дати відправлення
вантажу.

Укрзалізниця у 20-денний термін
розглядає надані умови перевезення і
погоджує їх або відмовляє у
перевезенні, про що повідомляє
відправника. У разі погодження умови
перевезення повідомляються телеграмою
Укрзалізниці станціям, залізницям
відправлення і призначення. На
підставі телеграми залізниця
відправлення укладає договір з
відправником про перевезення вантажу
на особливих умовах. У договорі
зазначаються умови перевезення,
порядок визначення плати за
перевезення та відповідальність
сторін.

У накладній під найменуванням вантажу
відправником зазначається:
"Перевезення на особливих умовах,
телеграма від ... N ..., з одержувачем
погоджено.

При цьому, судом не був встановлений
факт надання згоди вантажоодержувача
на перевезення спірного вантажу на
особливих умовах.

Частинами 3 та 6 пункту 1.2 Правил
оформлення перевізних документів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від21.11.2000 № 644 (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 N 138),
встановлено, що накладна заповнюється
відправником із застосуванням
автоматизованих систем залізничного
транспорту України або програмних
засобів, здатних забезпечити роботу з
електронними перевізними документами
згідно з установленим форматом;
заповнення накладної здійснюється
відправником, залізницею, одержувачем
згідно з поясненнями, наведеними у
додатку 3 до цих Правил.

Зазначеним додатком визначено, що
графи 7 та 21 заповнюються
вантажовідправником і в них відповідно
зазначається номер узгодження
перевізника при перевезенні вантажів
на особливих умовах та проставляється
позначка "х", якщо вантаж негабаритний,
швидкопсувний або перевозиться на
особливих умовах.

Виходячи із вищевикладеного, доводи
Південної залізниці про здійснення
перевезення спірного вантажу на
особливих умовах на підставі
заповненої відправником графи 20
накладної №41843657 не приймаються до
уваги судом через те, що накладна хоча і
містить відмітки про наявність
особливих умов перевезення вантажу,
проте графи 7 та 21 вантажовідправником
заповнені не були.

Крім того, відповідно до Збірнику №25
Правил перевезень і тарифів
залізничного транспорту України
передбачене розміщення на платформі
для великотоннажних контейнерів, а
також на універсальній платформі, що
спеціально обладнана упорами для
закріплення контейнерів одного
контейнера довжиною 20 футів. З
приведеного випливає, що здійснення
таких перевезень передбачено
правилами і не потребує особливих умов.

Судом також взято до уваги, що в своїх
письмових поясненнях, як
вантажовідправник - ПП «Аско», так і
вантажоотримувач - ТОВ «Виробнича
фірма «Полімер» заперечують факт
перевезення спірного вантажу на
особливих умовах та надання
відповідного узгодження
вантажоодержувачем.

Таким чином, залізницею не надані
докази перевезення зазначеного
вантажу на особливих умовах.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що договір перевезення
спірного вантажу на особливих умовах
укладений з порушенням вимог,
встановлених для таких договорів,
(невірне вказання погодження,
відсутність згоди вантажоотримувача ,
не заповнення необхідних граф),
перевезення вантажу не здійснювалось в
порядку перевезення на особливих
умовах, а, отже, з урахуванням вимог
статей 110 і 131 Статуту залізниць
України, Південна залізниця повинна
нести відповідальність за збереження
вантажу.

Що стосується обґрунтування розміру
позовних вимог суд приходить до
наступного висновку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ТОВ
«Виробнича фірма «Полімер» було надано
до суду висновок експертного
товарознавчого дослідження,
проведеного Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса
від 10.01.2014 №13241, відповідно до якого
вартість втраченого вантажу становить
130 596,06 грн. До позовних вимог
Відповідачем включено також витрати на
проведення експертизи Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса в
сумі 2570,40 грн., витрати на проведення
експертизи Харківською
торгово-промисловою палатою в сумі 1794,00
грн., суму витрат на зберігання плівки -
1530,00 грн., та суму витрат на доставку
контейнера автомобільним транспортом -
926,76 грн..

Аналізуючи приведені вимоги, суд
керується наступним.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Так, статтями 114, 115 Статуту залізниць
України визначено, що залізниця
відшкодовує фактичні збитки, що
виникли з її вини під час перевезення
вантажу, за втрату чи недостачу - у
розмірі дійсної вартості втраченого
вантажу чи його недостачі, при цьому
вартість вантажу визначається на
підставі загальної суми рахунка або
іншого документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу. Також
приведеною статтею 114 Статуту
наголошено, що витрати і збитки, не
передбачені договором перевезення і
Статутом, не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до договору перевезення -
залізничної накладної №41843657 за якою
перевозився спірний контейнер його
відправником є ПП «Аско», проте він не є
продавцем спірного вантажу.

Пункт 2.7 Роз'яснень Вищого
господарського суду, від 29.09.2008, № 04-5/225
"Про внесення змін та доповнень до
роз'яснення президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002 N
04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею"
наголошує, що вартість вантажу
визначається на підставі загальної
суми рахунка або іншого документа
відправника, який підтверджує
кількість і вартість відправленого
вантажу. У разі коли договори
купівлі-продажу або поставки
укладаються між посередниками, а
договір перевезення укладається між
першим продавцем-вантажовідправником
і залізницею на доставку вантажу
кінцевому покупцеві -
вантажоодержувачу, документи
посередників про кількість та ціну, за
якими вони продали продукцію, не можуть
визнаватися належними доказами
вартості і ціни відвантаженої
продукції, оскільки відповідно до
статей 114 та 115 Статуту залізниця несе
обмежену матеріальну
відповідальність, виходячи з вартості
вантажу, визначеної на підставі
документа вантажовідправника.

Матеріали справи документа
відправника вантажу - ПП «Аско»,
відповідно до якого можливо було б
визначити вартість втраченого вантажу
не містять, проте позивачем до позовної
заяви надавався інвойс №KLSCFP1310018,
згідно змісту якого на адресу
останнього, відповідно до умов
контракту з Zhejiang Kinlead Innovative Materials Co., Ltd
від 25.12. 2012 №359В, на умовах FOB NINGBO було
здійснено поставку БОПП плівки.
Відповідно до змісту приведеного
інвойсу загальна кількість
відвантаженої продукції склала 171
рулон загальною масою 18432,00 кг та
загальною вартістю 39178,21 доларів США.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи копій комерційного акту від
02.12.2013 № АР086211/2 складеного станцією
Харків-Ліски Південної залізниці та
акта експертизи Торгово-промислової
палати від 03.12.2013 №ИМ-173,174 загальна
кількість недостачі вантажу, що
перевозився в контейнері №TRHU2416892
склала 47 рулонів загальною масою 4697,7
кг.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що дійсна вартість
втраченої кількості вантажу, за яку
було сплачено позивачем по
зовнішньоекономічній угоді становить
9990,732 доларів США. Офіційний курс гривні
до долару США, встановлений
Національним Банком України на 27.03.2014
складає 1067.2100 гривень за 100 доларів США.
Відтак вартість втраченого вантажу на
дату винесення вступної та
резолютивної частини рішення складає
106622,09 грн. Такі висновки, в судовому
засіданні сторонами не заперечувались.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.1,2,33,44,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
"Південна залізниця" ( м. Харків,
вул.Червоноармійська,7
) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича фірма
"Полімер" ( м. Харків,
пров.Райдарівський,1 )
вартість втраченої плівки в сумі 106622,09
грн. та судовий збір 2 132,44 грн.

В іншій частині відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.04.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова