ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.Справа № 922/858/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка, с.
Софіївка до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд", м.
Харків про стягнення коштів в розмірі
150642,07 грн. за участю :

Представник позивача - Кондратюк І.С.
довіреність б/н від 22.10.2012 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" про
стягнення основної заборгованості у
розмірі 138734,70 грн., пені у розмірі 9033,71
грн. та 3% річних у розмірі 2873,66 грн., а
також просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 3012,84 грн. В
обгрунтування позовних вимог позивач
вказує на неналежне виконання з боку
відповідача своїх зобов'язань за
Дистриб"юторським договором №155/13(7542)
від 11.01.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 08.04.2014 року підтримував
позовні вимоги в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, документів,
витребуваних судом та відзиву на
позовну заяву, не надав, про причини
неявки суд не повідомляв. Про час та
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення (арк.
с. 71, 91).

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представником Позивача докази в
обгрунтування заявлених позовних
вимог, вислухавши пояснення
представника позивача судом
встановлено наступне.

11 січня 2013 року між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка - постачальник (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" -
дистриб"ютор (відповідач) було укладено
Дистриб"юторський договір №155/13(7542)
згідно умов якого позивач на умовах,
передбачених цим Договором, поставляє
відповідачу Продукцію (продукти
харчування), а відповідач здійснює її
продаж Клієнтам за цінами, зазначеними
у прайс-листах позивача, і здійснює
своєчасну оплату отриманої від
позивача Продукції. Найменування,
кількість та вартість Продукції, що
постачається відповідачу,
визначаються у накладних (п. 2.1
Договору).

На виконання умов даного Договору
позивач поставив відповідачу товар
всього на суму 138734,70 грн., що
підтверджується витратними накладними
(арк.с. 18-46), підписаним повноважними
представниками представників сторін
та скріпленим печатками підприємтсв.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що
відповідач зобов"язаний здійснювати
оплату за Продукцію протягом 30
(тридцяти) календарних днів від дати
відвантаження продукції зі складу
позивача (строк платежу обчислюється
від дати виписки витратної накладної
позивачем на відповідну партію
Продукції).

Як стверджується позивачем, за
передану за Договором Продукцію
відповідач не розрахувався, таким
чином, на момент звернення позивача до
суду, заборгованість Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Лікон-Трейд" перед
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка становить 138734,70 грн..

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зообов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. (ст..
509 ЦК України).

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що вказана сума боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
боргу, а також враховуючи, що
відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк, позовні вимоги
позивача в частині стягнення боргу в
розмірі 138734,70 грн. є обгрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
пеню в розмірі 9033,71 грн. та 3% річних у
розмірі 2873,66 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України
передбачено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Згідно п.11.2 Договору у випадку, якщо
відповідач у термін, зазначений у п.5.3
цього Договору, не оплатив отриману
продукцію він зобов"язаний сплатити
позивачу пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та
встановлено, що він відповідає умовам
договору та вимогам чинного
законодавства.

Наведені законодавчі приписи та
установлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по оплаті
поставленого товару у розмірі та у
строк, встановлений договором, дають
підстави для висновку суду про
правомірність позовних вимог щодо
стягнення на користь позивача пені в
розмірі 9033,71 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні
вимоги позивача в сумі 2873,66 грн. - 3%
річних, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог. За
таких обставин, суд вважає за необхідне
покласти судові витрати на відповідача
в повному обсязі.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 525, 526, 530,546, 549, 610, 611, 625, 626
Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33,
43, 49, 65, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" (61052, м.
Харків, вул. Малиновського, 3, ) на користь
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка (19610, Черкаська область,
Черкаський район, с. Софіївка, вул.
Шевченка, буд. 39, р/р 2401 в АКБ
"Юнекс" м. Київ, МФО 322539, )
суму основного боргу у розмірі 138734,70
грн., пеню у розмірі 9033,71 грн. пені, 3%
річних у розмірі 2873,66 грн. та витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3012,84
грн.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повне рішення складено 14.04.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк