ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Справа № 922/3251/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Бондаренко В.П., суддя
Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Падалко О.О. - дов. № 38-4425/395
від 23.11.2010р.,

відповідача - ОСОБА_2 - особисто, ОСОБА_3 -
дог. б/н від 28.12.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх.
№547Х/1-9) на рішення господарського суду
Харківської області від 16.12.2013 р. у
справі № 922/3251/13,

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с.
Високий, Харківська обл.,

про стягнення 28 481,17 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 16.12.2013 р.
(головуючий суддя Буракова А.М., суддя
Кухар Н.М., суддя Погорелова О.В.) позов
задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на
користь КП "Харківські теплові мережі"
вартість безпідставно спожитої
теплової енергії в розмірі 28481,17 грн. та
1720,50 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Відповідач, ФОП ОСОБА_2, з рішенням суду
першої інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду
Харківської області від 16.12.2013 р. по
справі № 922/3251/13 скасувати та відмовити
в позові, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм чинного
законодавства.

Позивач, КП "Харківські теплові мережі",
у відзиві на апеляційну скаргу просить
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. Вважає, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції законним та таким, що
прийняте у відповідності з нормами
чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
відповідача та у відзиві на неї доводи
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу в порядку
ст. 101 ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до рішення №191/03 від 24.09.2003р.
ХVI сесії Харківської міської ради XXIV
скликання "Про комунальну власність м.
Харкова", Комунальне підприємство
"Харківські теплові мережі" належить до
комунальної власності територіальної
громади м. Харкова. Метою діяльності
підприємства є задоволення потреб
населення міста Харкова, підприємств,
установ і організацій, незалежно від
форм власності.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 є
власником нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 83,4
кв.м, згідно договору №4814-В-С
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
орендованих ФОП ОСОБА_2

Факт підключення та відключення
теплової енергії за вищевказаною
адресою підтверджується актами про
включення та відключення опалення:
№178/7865 від 14.10.2011р., №178/7050 від 09.04.2012р.,
№178/9394-В від 18.10.2012р., №178/15-В від 14.04.2013р.,
підписаними позивачем та
балансоутримувачем будівлі за адресою:
АДРЕСА_1.

Матеріали справи свідчать про те, що в
період за квітень 2012 р. та з жовтня 2012
року по квітень 2013 р. позивач відпустив
відповідачу теплову енергію на суму
28481,17 грн. Згідно направленої до
відповідача вимоги про оплату №184/юр
від 22.07.2013р., позивач зазначив, що ФОП
ОСОБА_2, не укладаючи договір,
безпідставно споживала теплову
енергію, у зв'язку з чим просив сплатити
вартість безпідставно спожитої
теплової енергій у зазначеній сумі.
Проте, відповідач цього не зробив.

Актами обстеження системи
теплоспоживання об'єкту №ОНОТ/741 від
28.11.2013р. та об'єкту №ОНОТ/742 від 28.11.2013р.
встановлено, що система опалення
приміщень відповідача є єдиною з
системою опалення житлового будинку.
Крізь приміщення відповідача
проходять стояки
внутрішньо-будинкової системи
опалення житлового будинку, які
знаходяться в робочому стані. Усі
стояки внутрішньо-будинкової системи
опалення, які проходять крізь
приміщення відповідача
незаізольовані.

Також, під час проведення обстеження
встановлено самовільне втручання в
роботу діючої системи опалення
житлового будинку, самовільно
демонтовані прилади опалення
внутрішньо-будинкової системи
опалення будинку, що призводить до
порушення теплового балансу житлового
будинку. Автономні прилади опалення
відсутні. Нежитлові приміщення ФОП
ОСОБА_2 знаходяться у тепловому контурі
житлового будинку, тобто опалюються за
рахунок тепловтрат суміжних приміщень
та стояків опалення. Крім того,
встановлено, що температурний режим у
приміщеннях ФОП ОСОБА_2 дозволяє вести
підприємницьку діяльність, що
підтверджує наявність
централізованого опалення за рахунок
тепловіддачі суміжних приміщень та
стояків централізованого опалення, які
проходять скрізь приміщення
відповідача.

Питання відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води в
багатоквартирних житлових будинках
регулюється Правилами з надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005р. № 630 (із змінами внесеними
Кабінетом Міністрів України від
31.10.2007р. № 1268) та Порядком відключення
окремих приміщень житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від мереж централізованого
теплопостачання, затвердженого
наказом № 4 від 22.11.2005р. Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 09.12.2005р.
за № 1478/11758, (із змінами, внесеними
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 06.11.2007р. № 169),
а також СНиП 2.04.05.-91* Опалення,
вентиляція та кондиціонування.

Відповідно до 2.1. Порядку відключення
окремих приміщень житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від мереж централізованого
теплопостачання, для вирішення питання
відключення житлового будинку від
мереж централізованого опалення
власники приміщень повинні звернутися
до постійно діючої міжвідомчої комісії
(таку комісію створює орган місцевого
самоврядування або місцевий орган
виконавчої влади для розгляду питань
щодо відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води) з письмовою
заявою.

Пунктом 2.2.1 цього ж Порядку
передбачено, що при позитивному
рішенні комісії заявнику надається
перелік організацій, до яких слід
звернутися для отримання технічних
умов для розробки проекту
індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води.

Згідно з п.п. 2.5., 2.6., 2.7. Правил,
відключення приміщень від
внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП
виконується монтажною організацією,
яка реалізує проект, за участю
представника власника житлового
будинку або уповноваженої ним особи,
представника виконавця послуг з ЦО і
ГВП та власника, наймача (орендаря)
квартири (нежитлового приміщення) або
уповноваженої ними особи. По
закінченні робіт складається акт про
відключення будинку від мереж ЦО і ГВП
і в десятиденний термін подається
заявником до комісії на затвердження.
Після затвердження акта на черговому
засіданні комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання.

Як правильно було встановлено судом
першої інстанції, відповідач не
здійснив вищевказаних дій щодо
здійснення відключення приміщення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води у
встановленому порядку.

Статтею 1 Закону України "Про
теплопостачання" передбачено, що
теплова енергія - це товарна продукція,
що виробляється на об'єктах сфери
теплопостачання для опалення,
підігріву питної води, інших
господарських і технологічних потреб
споживачів, призначена для
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 Господарського
кодексу України відпуск енергії без
оформлення договору енергопостачання
не допускається.

Пунктом 4 "Правил користування тепловою
енергією" затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 3 жовтня
2007 р. №1198 передбачено, що користування
тепловою енергією допускається лише на
підставі договору купівлі-продажу
теплової енергії між споживачем і
теплопостачальною організацією.

Матеріали справи свідчать, що
відповідачем за час користування
спірним приміщенням договору на
отримання теплопостачання укладено не
було та до теплопостачальної
організації з пропозицією на укладання
такого договору, відповідач не
звертався.

Крім того, судом першої інстанції
правомірно було встановлено, що
відповідач не виконав п. 4.10 договору
оренди № 1855 від 18.05.2011 року, укладеного
між відповідачем та Управлінням
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради, предметом якого є оренда
приміщення, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, літ. "А-5", та не уклав договорів
на отримання газо- , водо -,
теплопостачання, водовідведення та
електрифікації з дати підписання акту
приймання - передачі.

Відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
користування тепловою енергією є
наявність у особи, що її використовує,
належно оформленого договору,
відсутність якого може свідчити про
безпідставне споживання теплової
енергії.

Таким чином, відповідач без достатніх
правових підстав, тобто без укладеного
з позивачем договору, в період за
квітень 2012р. та з жовтня 2012р. по квітень
2013р. споживав теплову енергію, що
постачалась КП "Харківські теплові
мережі" до приміщення, власником якого
є ФОП ОСОБА_2, оскільки система опалення
цього приміщення є єдиною з системою
опалення всього житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно із ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини; створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; інші
юридичні факти.

Таким чином, цивільні права та
обов'язки можуть виникати внаслідок
дій осіб, зокрема, споживання теплової
енергії за відсутності оформленого в
установленому порядку договору, тобто
без достатніх правових підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України
визначено, що набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі. У разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

З огляду на зазначені обставини справи
та норми чинного законодавства,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача вартості
безпідставно спожитої теплової
енергії у розмірі 28481,17 грн.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 06.11.2012 року у справі
№5023/775/12.

На підставі викладеного, доводи
апеляційної скарги не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що оскаржуване рішення
господарського суду першої інстанції
прийняте при повному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
у відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
викладені в рішенні висновки
відповідають обставинам справи, а тому
рішення господарського суду
Харківської області від 16.12.2013 р. у
справі № 922/3251/13 підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105
ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 16.12.2013 р. у
справі № 922/3251/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
16.04.2014р.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Россолов В.В.