Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/765/14 15.04.14 р.

За позовом Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Граве Україна"

до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова

група"

про стягнення 5 312,20 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Каланча Ю.А. за
довіреністю № 67 від 02.01.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
Страхова компанія "Граве Україна"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" про стягнення 5 312,20 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 18.02.2014 р.

31.01.2014 р. через відділ діловодства суду
від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи.

08.02.2014 р. через відділ діловодства суду
від МТСБУ надійшло повідомлення про
страхове покриття.

08.02.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

Ухвалою від 18.02.2014 р. розгляд справи
відкладено на 06.03.2014 р.

05.03.2014 р. від відповідача через відділ
діловодства суду надійшов відзив на
позовну заяву та клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
06.03.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. у відпустці справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 06.03.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 01.04.2014 р.

19.03.2014 р. від відповідача надійшла заява
про розгляд справи за відсутності
представника.

21.03.2014 р. від позивача надійшли
додаткові документи по справі.

Ухвалою від 01.04.2014 р. розгляд справи
відкладено на 15.04.2014 р.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
07.04.2014 р. у зв'язку з виходом з відпустки
справу передано для розгляду судді
Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 07.04.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. прийнято справу до провадження.

14.04.2014 р. від відповідача надійшла заява
про розгляд справи за відсутності
представника.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.04.2014 р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.04.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд встановив
наступне.

08.04.2010 р. між Приватним акціонерним
товариством Страхова компанія "Граве
Україна" (позивач) та ОСОБА_3 (надалі -
страхувальник) було укладено Договір
страхування № 06274.30.153.469, за яким
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
наземним транспортним засобом марки
«Тойота», державний реєстраційний №
НОМЕР_1.

08.01.2011 р. у м. Львові відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Ауді», державний
реєстраційний № НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_4, та транспортного засобу
«Тойота», державний реєстраційний №
НОМЕР_1, під керуванням страхувальника.

Відповідно до довідки ВДАІ та
постанови Франківського районного
суду м. Львова, дорожньо-транспортна
пригода сталася внаслідок порушення
водієм ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього
руху України.

Внаслідок вказаного ДТП було
пошкоджено автомобіль «Тойота»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1,
власнику вказаного транспортного
засобу була завдана матеріальна шкода,
розмір якої відповідно до Висновку № 386
експертного автотоварознавчого
дослідження від 20.11.2012 р. становить 5 312,20
грн.

За страховим випадком - вищевказаною
ДТП, позивачем було здійснено виплату
страхувальнику страхового
відшкодування в розмірі 7 564,00 грн.,
шляхом проведення взаємозаліку боргів
та перерахування грошових коштів.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що
автомобіль «Ауді», державний
реєстраційний № НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди, застрахований відповідачем за
Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/9889667.

Як вбачається з довідки МТСБУ від 05.02.2014
р. № 7/2-28/3563, зазначеним Полісом
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду, заподіяну майну становить 25
500,00 грн., франшиза - 99,99 грн.

При цьому, відповідачем до відзиву на
позовну заяву було додано копію полісу
№ ВС/9889667, у якому вказано, що розмір
франшизи за Полісом складає 510,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд
зазначає наступне.

Інформація, внесена до єдиної
центральної бази даних МТСБУ,
формується на підставі відомостей,
отриманих від страховиків-членів
МТСБУ, та вважається достовірною та
такою, що не підлягає доведенню.

У той же час, представник відповідача
не неодноразові виклики суду не
з'являвся та не надав оригіналу
вказаного Полісу для огляду в судовому
засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне при вирішення даного
спору керуватись інформацією про
Поліс, наданою МТСБ України.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» зобов'язана
відшкодувати завдану ДТП шкоду у
розмірі та порядку, передбачених
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності, а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування за Договором
страхування № 17/50/5800805 від 30.11.2011 р.
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
судової палати у господарських справах
Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує, посилаючись на
відсутність оцінки транспортного
засобу для визначення розміру збитків.

Проте, зазначене спростовується
наявністю в матеріалах справи Висновку
№ 386 експертного автотоварознавчого
дослідження від 20.11.2012 р.

Крім того, звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.
Реальним же підтвердженням виплати
суми страхового відшкодування
страхувальнику, є саме платіжне
доручення.

Верховним Судом України у листі
«Судова практика розгляду цивільних
справ, що виникають з договорів
страхування» від 19.07.2011 р. роз'яснено,
що, визначаючи розмір заподіяної шкоди
при страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, суд вважає заперечення
відповідача безпідставними та такими,
що не відповідають фактичним
обставинам справи.

При цьому, суд вважає безпідставним
включення до суми позовних вимог
франшизи відповідача у розмірі 99,99 грн.
(згідно інформації, наданої МТСБ
України).

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши обставини справи та докази
у даній справі, суд вважає вимоги
позивача про стягнення з відповідача 25
767,05 грн. обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
порядку відповідачем, а відтак такими,
що підлягають задоволенню. В решті
позовних вимог належить відмовити.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
сплачені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43,
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" (03038, м. Київ,
вул. Івана Федорова, 32-А; ) на користь Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Граве Україна" (79044, м. Львів,
вул. Метрологічна, 2; ) 5 212
(п'ять тисяч двісті дванадцять) грн. 21
коп. страхового відшкодування та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна