донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

14.04.2014 справа №913/3240/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Марченко
О.А., Радіонова О.О.при секретарі
судового засідання Кулявець Ю.В.за
участю представників сторін: від
позивача: не з'явився; від
відповідача:Савкіна О.С. - за
довіреністю №863-82 від
19.03.2014р.;розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Луганськтепловоз", м.Луганськна
рішення господарського суду
Луганської області від13.02.2014р. (повний
текст підписано 18.02.2014р.) у
справі№913/3240/13 (суддя Старкова Г.М.)за
позовомДержавного територіально -
галузевого об'єднання "Львівська
залізниця", м. Львів до Публічного
акціонерного товариства
"Луганськтепловоз",
м.Луганськпростягнення 179 738 грн. 39 коп.В
С Т А Н О В И В:

27.11.2013р. Державне територіально -
галузеве об'єднання "Львівська
залізниця", м. Львів (Позивач)
звернулось до Господарського суду
Луганської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Луганськтепловоз", м.Луганськ
(Відповідач) про стягнення 179 738,39 грн.

Представником позивача подано суду
заяву №РП4-4/18 від 14.01.2014р. на виконання
вимог ухвали суду, в порядку ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, якою структуру стягуваних
коштів визначив як завдані збитки у
розмірі 548,59 грн., штраф у розмірі 24332,46
грн. та пеня у розмірі 154857,34грн.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 13.02.2014р. (суддя
Старкова Г.М.) позовні вимоги
задоволені у повному обсягу: стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Луганськтепловоз", м. Луганськ, вул.
Фрунзе, 107, на користь
Державного територіально - галузевого
об'єднання "Львівська залізниця", м.
Львів, вул. Гоголя, 1,
збитки у розмірі 548,59 грн., штраф у
розмірі 24332,46грн., пеня у розмірі
154857,34грн., та витрати зі сплати судового
збору у сумі 3594,77грн.

Рішення місцевого суду вмотивовано
доведеністю матеріалами справи
понесення Позивачем збитків у вигляді
вартості здійснених ним робіт по
викатці-підкатці колісно-моторного
блока, правильністю визначення періоду
нарахування пені в сумі 154857 грн. 34 коп.
з 28.06.2013 по 03.08.2013 включно та
правомірністю застосування штрафів за
3 актами рекламації.

Публічне акціонерне товариство
"Луганськтепловоз", м.Луганськ, не
погодившись з прийнятим судовим
рішенням, звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду
Луганської області від 13.02.2014р. у справі
№913/3240/13 та винести нове рішення про
відмову у задоволені позову.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт зазначає:
неповне з'ясування істотних обставин
справи щодо факту належного виконання
відповідачем основного зобов'язання з
поставки якісного товару, що
підтверджується актом
приймання-передачі товару, не
витребування судом належних доказів на
підтвердження фактичної вартості
вийшовшого з ладу обладнання; не
врахування шестимісячного строку
позовної давності відносно рекламації
від 06.02.2013р. та 04.03.2013р.; не врахування
судом того, що за першим випадком
поломки товару Відповідач усунув
недоліки в межах строків, передбачених
договором; ігнорування суду фактичної
дати усунення недоліків по третьому
випадку виходу з ладу вузлів та
агрегатів на поставленому товарі.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
11.03.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., судді
Мартюхіна Н.О. і Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду скарги на
24.03.2014р. о 14.10 год.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
24.03.2014р. у зв'язку із виходом суддів
Марченко О.А. і Радіонової О.О. з
відпустки судову колегію сформовано у
наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., судді
Марченко О.А. і Радіонова О.О.

У зв'язку із неявкою сторін розгляд
скарги було відкладено на 14.04.2014р. о 13
год. 55 год.

Фіксація судових засідань апеляційної
інстанції здійснювалась за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у порядку розгляду апеляційної скарги,
встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник Скаржника у судовому
засіданні 14.04.2014р. підтримав вимоги
скарги у повному обсягу та додаткові
пояснення №863-162 від 19.03.2012р. на
обґрунтування своєї позиції.

Представник Позивача у судовому
засіданні 14.04.2014р. знову не з'явився,
проте через канцелярію суду надав
відзив від 04.04.2014р., яким проти
задоволення скарги заперечив.

За висновком судової колегії, повторна
неявка представника належним чином
повідомленого Позивача, який довів до
відома апеляційного суду свою позицію
у письмовому вигляді, не перешкоджає
розгляду скарги по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Як було встановлено місцевим судом та
вбачається із матеріалів справи,
11.11.2010р. між Відкритим акціонерним
товариством «Холдінгова компанія
«Луганськтепловоз» (попереднє
найменування Відповідача -
Постачальник) та Позивачем (Покупець)
укладено договір на закупівлю
дизель-поїзда серії ДЕЛ02 №Л/НРП-10808/НЮ
(а.с.а.с.13-17), відповідно до п.п. 1.1, 12.2
якого Постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність
Покупця дизель-поїзд серії ДЕЛ02,
відповідно до специфікації (а.с.18), а
Покупець зобов'язується прийняти цей
товар та своєчасно здійснити його
оплату відповідно до умов договору, зі
строком дії договору до 31.12.2011р.

Розділом 2 договору сторонами
регламентовано якість товару, за яким:

- якість товару, що постачається,
повинна відповідати конструкторській
та технічній документаціям
постачальника (креслення), технічному
завданню, умовам Покупця. Якість товару
має відповідати Технічному завданню
(а.с.а.с. 20-22), яке розробляє Покупець на
виготовлення товару (п.2.1);

- Покупець має право повернути
Постачальнику неякісний товар (п.2.3);

- при виявленні невідповідності до
якості товару, виклик представника
Постачальника для складання
двостороннього акту зобов'язання (п.2.5).

Згідно п.3.1 договору Постачальник
гарантує якість та надійність товару,
що постачається, на протязі терміну,
який передбачено технічними умовами та
стандартами на даний товар, - протягом 24
місяців з моменту вводу товару в
експлуатацію, але не пізніше одного
місяця від дати відправки товару
Покупцю.

При виявлені Товару, який не відповідає
технічним умовам та стандартам, а також
при виявлені виробничих дефектів в
гарантійний період експлуатації, за п.
3.2 договору, Покупець у добовий термін
викликає телеграфом представника
Постачальника, а Постачальник у перший
робочий день від дати отримання
виклику повідомляє про своє рішення. В
разі відсутності прийнятого рішення
Постачальником Покупець складає
акт-рекламацію в односторонньому
порядку.

Відповідно до умов п. 3.3 договору,
претензія по якості пред'являється
Покупцем Постачальнику в письмовій
формі. У випадку приїзду спеціалістів
Постачальника для врегулювання
претензії по якості, Покупець
зобов'язаний у добовий термін
пред'явити їм несправний товар або
демонтоване дефектне обладнання (п.3.4).
Замінені дефектні вузли або дефектні
частини по письмовій вимозі
Постачальника повертаються йому за
його рахунок (п.3.5).

Термін усунення недоліків в межах
гарантійного терміну, за п. 3.8 договору,
становить 20 днів з моменту виявлення
дефектів та повідомлення Покупцем
Постачальника у встановленому чинним
законодавством України порядку.
Постачальник усуває недоліки або
проводить заміну несправного
обладнання товару за свій рахунок,
після усунення дефекту представниками
Постачальника повинен бути підписаний
двосторонній акт з переліком виконаних
робіт і причин, що викликали дефект. В
свою чергу, п. 3.9. договору передбачає,
що у разі виключення товару з
експлуатаційного парку на термін, що
перевищує 20 днів з моменту виклику
Постачальника, за кожен день
подальшого простою товару
Постачальник сплачує пеню в розмірі 0,01%
від вартості товару.

Товар повинен бути поставлений
Постачальником Покупцю протягом 360
календарних днів з дня авансового
платежу, відповідно до п.4.1 договору.

У п. 8.7 договору сторони погодили розмір
штрафу за постачання товару неналежної
якості або виході з ладу під час
гарантійного періоду з вини
Постачальника в розмірі 20% від вартості
неякісно поставленого або який вийшов
з ладу під час гарантійного періоду
обладнання товару.

Специфікацією (а.с.18) ціна товару
сторонами визначена в сумі 41853336грн.

Додатковою угодою №1 від 13.10.2011р. (а.с.27)
сторонами були внесені зміни, у зв'язку
зі зміною найменування Постачальника,
до п.1.1, 13 договору.

13.10.2011р. додатковою угодою (а.с.28) було
продовжено строк дії договору до
31.05.2012р., а також сторони домовились п.6.2
викласти у редакції: «Перерахування
кошів Покупцем здійснюється згідно
графіка фінансування виготовлення та
поставки дизель-поїзда ДЕЛ02 (додаток №6
- а.с.25) на підставі рахунків та акту
передачі-приймання товару».

Додатковою угодою №3 від 26.04.2012р. (а.с.29)
сторонами запроваджено новий графік
фінансування (додаток №7 - а.с.26) та
визначений кінцевий строк поставки
товару Покупцеві - 20.05.2012р.

29.11.2012р. товар було передано Покупцю,
про що між сторонами було підписано
відповідний акт
передачі-приймання-товару вартістю
41853336грн. разом з ПДВ (а.с.32). В свою чергу,
за актом сторін за результатами
виконаної обкатки дизель-поїзд визнано
готовим до введення в експлуатацію
26.12.2012р. (а.с.54).

06.02.2013р. Позивачем за участю
представника Відповідача був
складений акт-рекламація №1 (а.с.а.с.39,
40), яким зафіксовано, що 01.02.2013р. при
пробігу дизель-поїздом 6006км виявлені
наступні дефекти, про які було
повідомлено Відповідача листом №53 від
01.02.2013р., а саме - вихід з ладу:
підшипнику регульованого ролика
клино-пасової передачі приводу
водяного насоса дизеля типу SKF№3618198 а -
2шт.; регульованого ролику
клино-пасової передачі приводу
водяного насоса дизеля №; ременя
приводу водяного насоса дизеля - 2шт.

За фактом означених недоліків Позивач
звернувся до Відповідача з претензією
від 04.03.2013р. (а.с.а.с.30, 31) з вимогами про
сплату штрафу в порядку п.8.7. договору в
сумі 606,47грн., розрахованого за наданими
Постачальником відомостями в листі
№832-68 від 26.02.2013р. щодо вартості
замінених деталей (а.с.55), в який
вказується про усунення означених
недоліків Відповідачем 19.02.2013р. У
відповіді на претензію №863-140/р-1226 від
11.04.2013р. (а.с.а.с.33-34) Відповідачем
підтвердженого причину несправності -
заводський брак та її усунення 19.02.2013р.
Постачальником із вказівкою про
відсутність вини експлуатанта.

Також матеріалами справи підтверджено,
що 22.02.2013, при пробігу дизель-поїздом 6478
км., виявлено відсутність збудження
генератора на секції «А» та
нестабільна робота збудження
генератора на секції «Б».

04.03.2013р. Позивачем за участю
представника Відповідача був
складений акт-рекламація №2 (а.с.а.с.41,
42), який зафіксовано виявлення 22.02.2013р.
при пробігу 6478км виходу з ладу драйверу
однофазового інвертора (плата)
перетворювача власних потреб та блоку
управління ЕАВГ 687276001, про що було
повідомлено Відповідача листом №135 від
25.02.2013р. Означений акт рекламації
підписаний представником Відповідача
з особливою думкою (а.с.43) про
необхідність висування вимог щодо
відшкодування витрат відносно заміни
відповідних деталей їх виробникові -
ВАТ «Перетворювач».

За фактом вказаних недоліків Позивач
звернувся до Відповідача з претензією
(яка відсутня у матеріалах справи) з
розрахунком штрафу в порядку п. 8.7.
договору в сумі 22759,2грн. (а.с.49),
здійсненого за відомостями виробника
про вартість деталей, викладеними в
листі №24 від 06.03.2013р. (а.с.137),
підтвердженими (відомостями)
Відповідачем у листі від 12.03.2013р. (а.с.57).
У відповіді на претензію №863-1237 від
22.04.2013р. (а.с.а.с.35, 36) Постачальник
підтвердив усунення означеного
недоліку власними силами та
відсутність вини експлуатуючої
організації.

10.06.2013р. Позивачем без участі
Відповідача був складений
акт-рекламація №3 (а.с.а.с.44, 45), яким
зафіксовано виявлення 06.06.2013р. при
пробігу дизель-поїздом 43568км обриву
всіх болтів кріплення тарілки
гумово-кордової муфти та її деформація,
повідомлення про що із викликом
представника Відповідача було
надіслано листом №384 від 07.06.2013р. (а.с.51),
на який співробітником Постачальника у
листі №832-142 від 10.06.2013р. (а.с.139)
висловлено прохання здійснити
демонтаж блоку, що вийшов з ладу, та
надати технічну допомогу при його
завантаженні на автотранспорт, що мав
прибути 11.06.2013р. В свою чергу,
представниками Позивача та вказаним
Відповідачем водієм 11.06.2013р. був
складений акт (а.с.140) про відправлення
колісно-моторного блоку для ремонту до
ПАТ «Луганськтепловоз». Більш того,
встановлена місцевим судом
обізнаність Відповідача про вказані в
акті-рекламації №3 дефекти
підтверджується складеним
представниками сторін актом
первинного огляду дизель-поїзда від
06.06.2013 (а.с.138).

31.07.2013р. представниками сторін складено
акт (а.с.128) про виконання працівниками
моторвагонного депо Коломия спільно з
спеціалістами ПАТ «Луганськтепловоз»
було зроблено: підкатку КМБ №1112.30.58.000,
якому було виконано гарантійний ремонт
на ПАТ «Луганськтепловоз»; при
проведенні пуско-налагоджувальних
робіт по вводу в експлуатацію
дизель-поїзда виявлено вихід з ладу
двох транзисторних модулів на блоках
фази «А» і «Б» (блоки БУІ) перетворювач
ПЧ-1. В акті зазначено про можливість
експлуатації дизель - поїзду ДЕЛ-02 №006
після усунення виявлених зауважень.
Тобто, за вказаним актом вказаний
дизель - поїзд в експлуатацію введено
не було.

Згідно акт сторін від 05.08.2013р. (а.с.53)
вказані в попередньому акті від 31.07.2013р.
недоліки щодо двох транзисторних
модулів на блоках фази «А» і «Б» (блоки
БУІ) перетворювач ПЧ-1 були усунуті
заміною відповідних деталей і 04.08.2013р.
дизель-поїзд було введено в
експлуатацію.

У листі-претензії НЗТ-10/2302 від 16.08.2013р.
(а.с.а.с.37, 38) Позивач за фактом поламки,
визначеної актом-рекламацією №3,
вимагав Відповідача сплатити:

- в порядку п. 8.7. договору штраф в
сумі 966,79грн., розрахований за
відомостями Відповідача щодо вартості
обладнання (лист №832175 від 15.08.2013р. -
а.с.56);

- в порядку п. 3.9. договору пеню за
виключення з експлуатаційного парку на
термін, що перевищує 20 днів, в сумі
154857,34грн. (37 днів нарахування пені за
розрахунком від 15.08.2013р. - а.с.50);

- сплатити вартість робіт з
викатки-підкатки колісно-моторного
блоку в сумі 548,59грн., згідно
калькуляції (а.с.58).

У відповіді №863-1619 від 23.09.2013р. на
вказану претензію Відповідач
наголосив на тому, що ремонт і заміна
обладнання, що вийшло із строю,
відбувалось в умовах неготовності ПАТ
«Луганськотепловоз» к проведенню
відповідного ремонту через
відсутність виробництва вузлів в
червні 2013р. та зауважив на
неправильності розрахунку строку
простою, який перевищив фактичний
строк, а також - не недоведеності
вказаної вартості робіт з
викатки-підкатки колесо-моторного
блоку.

Як вже зазначалося вище, Господарський
суд Луганської області задовольнив
позовні вимоги в редакції заяви №РП4-4/18
від 14.01.2014р. у повному обсязі,
відхиливши, серед іншого, позицію
Відповідача щодо застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності відносно стягуваних штрафів.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає рішення
господарського суду прийнятим з
порушенням норм матеріального права, а
апеляційну скаргу - такою, що підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Враховуючи статус сторін та характер
правовідносин між учасниками договору,
останні (правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України та умовами договору на
закупівлю дизель-поїзда серії ДЕП02
№Л/НРП-10808/НЮ від 11.11.2010р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Беручи до уваги визначений статус
сторін договору на закупівлю
дизель-поїзда серії ДЕП02 №Л/НРП-10808/НЮ
від 11.11.2010р., кореспондуючи права і
обов'язки та сутність його предмету,
апеляційний суд кваліфікує означений
договір як договір поставки у
розумінні ч.1 ст.712 Цивільного кодексу
України і ч.1 ст.265 Господарського
кодексу України.

В свою чергу, ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України вказано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін. Поряд із цим, ч.6 ст.265
Господарського кодексу України
містить припис, згідно якого до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу. За висновком судової
колегії, вказані приписи діючого
законодавства визначають спеціальний
характер норм, які регламентують
поставку, по відношенню до загальних
норм Цивільного кодексу України
відносно купівлі-продажу.

Так, ч.8 ст.269 Господарського кодексу
України, на яку справедливо звертав
увагу Відповідач, визначає спеціальний
для відносин поставки строк позовної
давності відносно вимог, що випливають
з поставки товарів неналежної якості - 6
місяців з дня встановлення покупцем
недоліків товару. Означений строк
позовної давності стосується і
передбачених п. 8.7. договору штрафів, що
зумовлено ч.7 ст.269 і ч.2 ст.231
Господарського кодексу України, адже
Позивач в силу свого статусу за
статутом (а.с.а.с.91-108) є суб'єктом
господарювання, що відноситься до
державного сектору економіки.

Між тим, місцевим судом всупереч
викладеного вище, помилково була
застосована загальна норма п. 1 ч.2 ст.258
Цивільного кодексу України щодо строку
позовної давності про стягнення
неустойки, яка не містить, на відміну
від ч.8 ст.269 Господарського кодексу
України, спеціальних застережень щодо
відносин з поставки та вимог, які
випливають з постави неякісного
товару.

Актами-рекламаціями визначений момент
виявлення відповідних недоліків, від
дня якого (тобто, починаючи з
наступного дня згідно ст.253 Цивільного
кодексу України) за правилом ч.1 ст.261
Цивільного кодексу України
визначається початок перебігу строку
позовної давності. Таким чином, за
першим випадком поламки в межах
гарантійного строку строк позовної
давності щодо стягнення штрафу в
порядку п. 8.7. договору почав свій
відлік 02.02.2013р. і сплинув 02.08.2013р., за
другим випадком поламки - відлік
розпочато 23.02.2013р. і строк закінчено
23.08.2013р., і за третім випадком - відлік
розпочато 07.06.2013р. і строк закінчено
07.12.2013р. відповідно.

В свою чергу, Позивач звернувся до суду
27.11.2013р. (згідно поштового штемпелю на
конверті - а.с.63) - коли строк позовної
давності відносно штрафів в порядку
п.8.7. договору за фактами поламки,
зафіксованими актами-рекламаціями №1 і
2 у загальному розмірі 23365,67грн., вже
сплив. Апеляційний суд, погоджуючись із
місцевим судом щодо наявності підстав
для нарахування означених штрафів у
вказаному розмірі, та відхиляючи
доводи Скаржника відносно відсутності
підстав для їх нарахування через
юридичну неспроможність (розмір
розраховано відповідно до умов
договору за відомостями про вартість
деталей, наданих самим Відповідачем, а
факт поламки в межах гарантійного
строку за відсутністю вини
експлуатуючої організації достатньою
мірою свідчить про постачання товару
неналежної якості безвідносно до того,
хто є виробником окремого елементу
дизель-поїзду), наголошує, що
висловлені Відповідачем у відзиві
№863-1820 від 17.12.2013р. (а.с.а.с.71-77) та
поясненнях №863-824-6 від 14.01.2014р.
(а.с.а.с.116-125) зауваження відносно спливу
строку позовної давності
кваліфікується як заява про
застосування позовної давності у
розумінні ч.3 ст.267 Цивільного кодексу
України.

За таких обставин місцевий суд в силу
ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України мав
відмовити у задоволенні позову у
відповідній частині і протиправне
незастосування означених норм
матеріального права призвело до
безпідставного задоволення
відповідної частини позовних вимог.
Згідно приписів п.4 ч.1 ст.104
Господарського процесуального кодексу
України це є підставою для скасування
переглядуваного рішення у відповідній
частини та прийняття в цій частині
нового - про відмову у задоволені
позовних вимог щодо стягнення штрафу в
суму 23365,67грн.

Відносно решти задоволених позовних
вимог позиція апеляційного суду
полягає в такому.

Наявні в матеріалах справи акт
первинного огляду дизель-поїзда від
06.06.2013 (а.с.138), листом №384 від 07.06.2013р.
(а.с.51), відповідь на нього у листі №832-142
від 10.06.2013р. (а.с.139), акт від 11.06.2013р.
(а.с.140) про відправлення
колісно-моторного блоку для ремонту до
ПАТ «Луганськтепловоз» зумовлюють
обґрунтованість висновку місцевого
суду про належну обізнаність
Відповідача про вказані в
акті-рекламації №3 дефекти, з огляду на
що зауваження Скаржника з цього
приводу, у тому числі - відносно
одностороннього підписання
акту-рекламації №3 (це відповідає п. 3.2.
договору), відхиляються як недоведені.

Розрахунок суми штрафу за третім
випадком в розмірі 966,79грн. цілком
відповідає умовам договору та
встановленим фактичним обставинам
справи (вартість замінених деталей),
Відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України не спростована, а отже
стягнення такого штрафу апеляційний
суд вважає правомірним.

Зауваження Скаржника щодо збитків у
вигляді вартості робіт з
викатки-підкатки колісно-моторного
блоку в сумі 548,59грн., апеляційною
інстанцією також відхиляється,
оскільки:

- витрати з проведення таких
додаткових робіт є збитками у
розумінні ч.1 ст.225 Господарського
кодексу України, настання яких
зумовлене постачанням Відповідачем
неякісного товару (поламка мала місце в
межах гарантійного строку за
відсутністю доказів вини
експлуатуючої організації);

- виконання таких робіт
безпосередньо силами Позивача
узгоджується із п. 3.4. договору, який
передбачає можливість пред'явлення
демонтованого дефектного обладнання,
та позицією Відповідача, викладеною в
листі №832-142 від 10.06.2013р., тоді як
необхідність компенсації цієї
складової ремонту (усунення недоліків)
саме Відповідачем прямо передбачена
п.3.8. договору;

- зміст калькуляції (а.с.58) дозволяє
належним чином ідентифікувати
виконані роботи, тоді як Скаржником
жодною мірою не спростовано
незаконність приведеної у калькуляції
структури витрат або
необґрунтованості їх розміру.

Отже, місцевим судом правомірно
задоволені вимоги щодо стягнення
збитків в сумі 548,59грн.

Передбачена п.3.9. договору пеня у
розмірі 0,01% від вартості товару при
виключенні з його експлуатаційного
парку на термін, що перебільшує 20 днів з
моменту виклику постачальника цілком
відповідає положенням ч.2 ст.231
Господарського кодексу України.

Виходячи із встановлених за наявними
матеріалами справи обставинами першим
днем 20-ти денного строку ремонту за 3
випадком поламки є 08.06.2013р. (згідно ст.253
Цивільного кодексу України - перший
день після виклику представника
Відповідача листом від 07.06.2013р.)дата
підписання обома сторонами
акту-рекламації №3), а останнім -
відповідно 27.06.2013р. Отже, першим днем
для нарахування пені необхідно вважати
28.06.2013р. Між тим, висновок місцевого
суду про те, що останнім днем
нарахування пені слід вважати 03.08.2013р. є
помилковим, адже зумовлений неповнотою
встановлення обставин справи і не
наданням належної оцінки акту від
31.07.2013р. (а.с.128). Дійсно, співставлення
означеного акту із актом-рекламацією
№3 та актом від 05.08.2013р. дає підстави для
висновку, що 31.07.2013р. були усунуті
недоліки, визначені актом-рекламацією
№3, проте були виявлені нові, що не
охоплювалися такою рекламацією, і саме
вони завадили введенню дизель-поїзда в
експлуатацією. В подальшому, ці інша
поламка, яку слід вважати 4 окремим
випадком, щодо якого має бути розпочато
новий 20-ти денний відлік для усунення,
була усунута 04.08.2013р. Наразі, оскільки
умови договору встановлюють 20-ти
денний термін усунення для кожного
виявленого недоліку та не передбачають
сукупного нарахування прострочення
понад 20 днів за окремо виявленими (в
різні моменти) недоліками, остільки
останнім днем нарахування стягуваної
пені слід вважати 30.07.2013р., а загальний
період її нарахування відповідно
становить - 33 дні.

Відтак, враховуючи вартість товару в
сумі 41853336грн., розмір пені, в межах
якого задоволення позовних вимог в цій
частині є правомірним, становить
138116грн. Рішення господарського суду
щодо стягнення пені понад означену
сумі підлягає скасуванню із прийняттям
нового про відмову у задоволені вимог в
цій частині.

За таких обставин, судова колегія
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства
"Луганськтепловоз", м.Луганськ підлягає
частковому задоволенню, а
переглядуване рішення частковому
скасуванню, що згідно із ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України має наслідком новий
перерозподіл судових витрат та
пропорційний до результату
апеляційного перегляду розподіл
судових витрат між сторонами відносно
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Луганськтепловоз", м.Луганськ на
рішення Господарського суду
Луганської області від 13.02.2014р. у справі
№913/3240/13 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду
Луганської області від 13.02.2014р. у справі
№913/3240/13 скасувати в частині
задоволення позовних вимог щодо
стягнення штрафу в сумі 23365,67грн. і пені
в сумі 16741,34грн. та прийняти в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволені відповідної частини
позовних вимог, виклавши резолютивну
частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов Державного територіально -
галузевого об'єднання "Львівська
залізниця" до Публічного акціонерного
товариства "Луганськтепловоз" про
стягнення 179738 грн. 39 коп. задовольнити
частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Луганськтепловоз", м.
Луганськ, вул. Фрунзе, 107, на користь Державного
територіально - галузевого об'єднання
"Львівська залізниця", м. Львів, вул.
Гоголя, 1, збитки у
розмірі 548,59 грн., штраф у розмірі 966,79
грн., пеню у розмірі 138116 грн., витрати зі
сплати судового збору у сумі 2792,63грн.,
видати на виконання наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти вимог щодо
стягнення пені та штрафу відмовити.»

3. Стягнути з Державного територіально -
галузевого об'єднання "Львівська
залізниця", м. Львів, вул. Гоголя, 1, на користь Публічного
акціонерного товариства
"Луганськтепловоз", м. Луганськ, вул.
Фрунзе, 107, компенсацію
витрат зі сплати судового збору за
подання апеляційної скарги в сумі 401
грн.

4. Доручити Господарському суду
Луганської області видати відповідні
накази на примусове виконання
постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 14.04.2014р.,
оформивши їх у відповідності до
приписів ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

О.О. Радіонова

Вик. Куц Н.С.

Надруковано 5 прим.:

1. Позивачу;

2. Відповідачу;

3. У справу;

4. ДАГС;

5. ГСЛО