ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" квітня 2014 р.Справа № 916/752/14

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Яготин-Агро";

до відповідача Селянське (фермерське)
господарство "Ольга"

про стягнення 346022,29грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Магур Н.І. - за дорученням;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю „Яготин-Агро",
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Селянського (фермерського)
господарства „Ольга" про стягнення 346
022,29 гривень, з якої основний борг
складає 281 664 гривень, пеня в сумі 6520,71
гривень. 3% річних в сумі 1504,78 гривень та
штраф в сумі 56 332,80 гривень.

Ухвалою суду від 05 березня 2014 року
порушено провадження у справі №916/752/14
та призначено до розгляду на 20 березня
2014 року.

Позивач в судовому засіданні позивні
вимоги підтримав та просив суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в жодне
засідання суду не з'явився. Був
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, про що свідчать
своєчасно відправлені ухвали
господарського суду про порушення
провадження у справі та про
відкладення розгляду справи, а також
поштові повідомлення відповідача за
наявною у справі адресою, які наявні у
справі. Причини неявки відповідач суду
не повідомив, відзив на позов не надав.

За таких обставин суд вважає можливим
розглянути справу за правилами ст. 75
ГПК України, тобто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 14 квітня 2014 року
було оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне:

26 березня 2013 року між ТОВ „Яготин-Агро"
(продавець - позивач) та Селянським
(фермерським) господарством „Ольга"
(покупець- відповідач) було укладено
договір №22-н, згідно якого ТОВ
„Яготин-Агро" брало на себе
зобов'язання передати у власність СФГ
„Ольга" насіння сільськогосподарських
культур, а останнє зобов'язувалось
прийняти товар та оплатити його
вартість у строк до 15.10.2013року.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що
оплата товарів покупцем здійснюється
за ціною, зазначеною в специфікаціях
(Додатках до договору) шляхом
перерахуванням грошових коштів на
поточний рахунок продавця з
урахуванням індексу інфляції на момент
розрахунків, в строк до 15.10.2013р.

ТОВ „Яготин-Агро" виконало свої
зобов'язання за даним договором у
повному обсязі, передавши СФГ „Ольга"
товар на загальну суму 281 664,00 гривень,
що підтверджується видатковою
накладною №РН-0000168 від 12.04.2013р.,
довіреністю №8 від 12.04.2013р. та
товарно-транспортною накладною №92 від
12.04.2013р.

В обумовлені договором строки СФГ
„Ольга" свої зобов'язання не виконало.

Таким чином, заборгованість СФГ
„Ольга" за договором перед позивачем
складає 281 664,00 грн.

Відповідно до п. 7.3. договору, при
недотриманні покупцем договірних
строків оплати, він зобов'язується
сплатити на користь продавця пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення виконання.

Також п.7.4. договору зазначено, що в разі
прострочення оплати вартості товару
понад 5 банківських днів покупець, крім
пені сплачує продавцеві штраф у
розмірі 20% (двадцяти відсотків) від
вартості неоплаченого товару.

Враховуючи неналежне виконання
відповідачем взятих зобов'язань за
договором позивач був вимушений
звернутися до господарського суду
Одеської області із позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 281 664,00 грн. та
штрафних санкцій в сумі 56332,80 гривень.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши норми
чинного законодавства, дійшов
наступних висновків:

Відповідно до статті 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом, в силу якого
один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші надати інформацію тощо),
або утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори-основний вид правомірних дій
-це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.

У відповідності зі ст.204 ЦК України
договори укладені між сторонами по
справі, як цивільно-правові правочини
є правомірними на час розгляду справи,
оскільки їх недійсність прямо не
встановлено законом, та вони не
визнані судом недійсними, тому
зобов'язання за цими договорами мають
виконуватися належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
Цивільного кодексу України та інших
правових актів.

Отже, відповідач свої зобов'язання
перед позивачем не виконав та не
здійснив оплату в сумі 281 664,00 гривень за
договором.

Крім того, відповідно до п. 7.3. договору,
при недотриманні покупцем договірних
строків оплати, він зобов'язується
сплатити на користь продавця пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 3 статті 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок суми пені, яка складає 6 520,71
грн, суд вважає за необхідне здійснити
перерахунок відповідно до
встановлених облікових ставок НБУ, які
діяли на період простроченої
заборгованості та стягує суму пені у
розмірі - 6 420,40 грн.

Також п.7.4. договору зазначено, що в разі
прострочення оплати вартості товару
понад 5 банківських днів покупець, крім
пені сплачує продавцеві штраф у
розмірі 20% (двадцяти відсотків) від
вартості неоплаченого товару - 281 664
гривень, який складає 56 332,80 гривень.

Статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних простроченої суми, якщо законом
або договором не передбачений інший
розмір відсотків.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних
підлягає перерахуванню та стягненню з
відповідача 1481,63 гривень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь -які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до правил ст.44,49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідача, у межах
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Селянського (фермерського)
товариства (66740, Одеська обл.,
Фрунзівський р-н, смт. Затишшя, вул.
Леніна, 57, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Яготин-Агро" (07700,
Київська обл., м.Яготин, вул..
Сільгосптехніки, 1, )
заборгованість в сумі 281664 / двісті
вісімдесят одна тисяча шістсот
шістдесят чотири/ гривни, штраф у
розмірі - 56332 /п'ятдесят шість тисяч
триста тридцять дві/ гривни 80 копійок,
пеню в сумі 6420 /шість тисяч чотириста
двадцять/ гривень 40 копійок, 3 % річних у
сумі 1481 /одна тисяча чотириста
вісімдесят одна/ гривня 63 копійки,
судовий збір в сумі 6918 /шість тисяч
дев'ятсот вісімнадцять/ гривень.

Повний текст рішення складено та
підписано 18 квітня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Накази видати після набрання рішення
законної сили.

Суддя
Гуляк Г.І.