ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.14р. Справа № 904/816/14За позовом
Дніпродзержинського державного
технічного університету,

м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

до Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

про стягнення 751 078,99 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Медведєва Л.В. - дор. від
01.10.2012р., провідний юрисконсульт;

від відповідача: Сорока В.М. - дов. №
00.01.0110 від 15.04.2013р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпродзержинський державний
технічний університет звернувся до
господарського суду з позовом до
Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" про
стягнення 751 078,99 грн.

Позивач посилається на те, що
відповідачем завищено тарифи на
відпуск теплової енергії за договором
№ 83-Т на відпуск теплової енергії від
01.02.2011р., що є порушенням чинного
законодавства України. Вказані
порушення були виявлені під час
проведення Державною фінансовою
інспекцією у Дніпропетровській
області ревізії фінансово -
господарської діяльності
Дніпродзержинського державного
технічного університету за період із
січня 2011р. по серпень 2013р. Внаслідок
допущених відповідачем порушень
позивачу завдано матеріальної шкоди
(збитків) на суму 751 078,99 грн., яку позивач
просить стягнути з відповідача в
судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечує,
зазначає про те, що позивач є державним
навчальним закладом, кваліфікується як
споживач теплопостачання другої групи
(бюджетні установи). А відтак, йому
нараховувалась платня за
теплопостачання згідно договору № 83-Т
на відпуск теплової енергії від
01.02.2011р., відповідно до даних наданих
споживачем щодо розподілу площ
гуртожитків, за другою групою "бюджетні
установи" для всіх об'єктів споживання,
оскільки договором не обумовлювались
окремі об'єкти теплоспоживання.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, в
судових засіданнях було оголошено
перерву: від 06.03.2014р. о 10:15 год. до 25.03.2014р.
о 11:15 год., від 25.03.2014р. о 11:15 год до
10.04.2014р.о 10:15 год.

За згодою представників сторін у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Суд вважає, за можливе розглянути дану
справу по суті за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Комунальним підприємством
Дніпродзержинської міської ради
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА"
(Постачальником) та Дніпродзержинським
державним технічним університетом
(Споживачем) укладено договір № 83-Т на
відпуск теплової енергії від 01.02.2011р.
(далі - договір).

Предметом договору є продаж
постачальником споживачеві теплової
енергії для потреб опалення вентиляції
та гарячого водопостачання в
кількості, у строки на інших умовах, що
зазначені в цьому договорі (п. 1.1.
договору).

Постачальник проводить відпуск
теплової енергії для потреб опалення,
вентиляції та гарячого водопостачання
згідно з діючими ДБН по об'єктах
споживача, згідно адрес: вул. Квітів, 12а,
вул. Енергетиків, 2а, - без приладу; вул.
Дніпровська, 2, вул. Квітів, 12а, пр.
Пеліна, 29, пр. Пеліна, 16, вул.
Дніпробудівська, 13а, вул. Миру, 25, -
джерело - ДТЕЦ. До Договору
прикладаються додатки, котрі є
невід'ємною частиною договору: додаток
1 - акт балансового розмежування
теплових мереж, споживач самостійно
його підготовлює і узгоджує з
постачальником; 2 - перелік необхідної
інформації до договору (п. 2.2. договору).

Розрахунки за теплову енергію
проводяться відповідачем відповідно
до розділу 5 договору.

Державною фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області проведено
планову ревізію фінансово -
господарської діяльності
Дніпродзержинського державного
технічного університету за період з
01.01.2011 по 31.08.2013 роки. За результатами її
проведення складено акт ревізії
фінансово - господарської діяльності
Дніпродзержинського державного
технічного університету за період із
січня 2011 р. по серпень 2013р. від 02.10.2013р. №
03-21/7 (а.с.98-110).

Ревізією дотримання чинних норм і
нормативів, цін та тарифів на
комунальні послуги встановлено, що
тарифи на теплову енергію для потреб
мешканців гуртожитку в рахунках на
оплату послуг з теплопостачання
застосовувалися у завищеному розмірі,
а саме як для "бюджетної установи", а не
як для населення.

Відповідно до ст.ст. 4, 6, 127 Житлового
кодексу Української РСР, затвердженого
Верховної Радою УРСР від 30.06.83 № 5465-Х, зі
змінами, п. 2.2 Інструкції щодо
заповнення форм державного
статистичного спостереження № 1 -
житлофонд (річна) "Житловий фонд", яка
затверджена наказом Держкомстату
України від 21.07.2008 № 251, гуртожитки
віднесено до житлового фонду, та
використовуються для проживання
робітників, службовців, учнів, а також
інших громадян в період роботи або
навчання.

На будівлю кожного з гуртожитків
складено один технічний паспорт,
згідно якого будівля гуртожитку є
єдиним цілим.

Відповідно до Класифікатора
державного майна, затвердженого
наказом Фонду Державного майна України
від 15.03.2006р. № 461 та Державного
класифікатора України "Класифікація
основних фондів", затвердженого
наказом Державного комітету України по
стандартизації, метрології та
сертифікації від 19.08.97 №507, гуртожитки
відносяться до будівель житлових (код
11), а адміністративні та інші будівлі
навчальних закладів віднесені до
будівель нежитлових (код 12).Слід
зазначити, що у класифікаторі
зазначено, що код 1263 "Будівлі
навчальних та дослідних закладів" не
включає код 1130 "Гуртожитки для
студентів та учнів".

Відповідно до п. 38 розділу VI Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 03.06.86 №
208, оплата послуг з теплопостачання за
проживаючих, в гуртожитку студентів
повинна здійснюватись за тарифами,
установленими для будинків державного
та громадського житлового фонду.

Посилаючись на вищевказані положення
закону, та висновки Державної
фінансової інспекціїв
Дніпропетровській області позивач
вважає, що оплата за опалення житлової
площі гуртожитків здійснювалась за
завищеним тарифом, внаслідок чого
університетом за період з січня 2011р. по
квітень 2013р. КП
"Дніпродзержинськтепломережа" за
спожиті послуги з теплопостачання
зайво перераховано коштів у сумі 751 078,99
грн.

Зокрема, по гуртожитку № 2 (вул. Квітів
12а, загальна опалювальна площа
становить 3359,3 кв.м.), Постачальником за
опалення житлової площі гуртожитку 1776,0
кв.м нараховувалась оплата по тарифу
для населення за 1 Гкал -273,9 грн з ПДВ), а
за опалення площі службових приміщень,
площею 1583,3 кв.м. (площа коридорів,
вбиралень, душевих та ваних кімнат,
пралень тощо) за період січень-квітень
2011р. нараховувалась по тарифу за 1 Гкал
-583,5 грн (з ПДВ) та за період з жовтня 2011р.
по квітень 2013р. по тарифу за 1 Гкал -
890,9грн (з ПДВ), тобто застосовувався
тариф як для бюджетної установи.

По гуртожитку №3 (вул.
Дніпробудівська,13а, загальна
опалювальна площа - 7089,3 кв.м.), за
опалення житлової_площі 2937,6 кв.м оплата
здійснювалася по тарифу для населення
за 1 Гкал_- 273,9грн (з ПДВ), а за опалення
службових приміщень площею 4151,7 кв.м
(площа підвалу (953,0 кв.м.), площа
комунально-побутових кімнат (їдальня -
155,1 кв.м)., вмивальники, вбиральні,
коридори, кладові, вестибюлі, сходові
клітини, ліфт, кухні, душові кімнати,
ванні кімнати) за 1 Гкал по тарифу 583,5
грн (з ПДВ); за період січєнь-кеітєнь
2011р. та за період із жовтня 2011р. по
квітень 2013р. за 1 Гкал по тарифу 890,9 грн
(з ПДВ) як тариф як для бюджетної
установи.

По гуртожитку №4 (вул.Миру,25, загальна
опалювальна площа - 3918,2 кв.м. ) за
опалення житлової площі 2796,8 кв.м
нараховувалась оплата по тарифу для
населення за 1 Гкал - 273,9грн (з ПДВ), за
опалення службових приміщень, що
відносяться до "допоміжної площі,
підвалу та місць спільного
користування приміщень площею 1121,4 кв.м.
нараховувалась оплата по тарифу за 1
Гкал 583,5 грн (з ПДВ ), за період
січень-квітень 2011р та за період з
жовтня 2011р по квітень 2013р. по тарифу за 1
Гкал - 890,9грн (з ПДВ) - тариф як для
бюджетної установи.

13.11.2013р. позивач направив на адресу
відповідача письмову претензію №
111-26-1/1085 від 12.11.2013р. (а.с.112-115) про
термінове перерахуванння позивачу
безпідставно отриманих відповідачем
внаслідок неправомірного застосування
тарифу на теплову енергію коштів на
загальну суму 751 078,99 грн. Докази
направлення претензії та її отримання
відповідачем додано до матеріалів
справи (а.с.116-117).

Вказану претензію залишено
відповідачем без відповіді та
задоволення, що стало підставою для
звернення позивача з позовом до
господарського суду про стягнення з
відповідача завданої матеріальної
шкоди (збитків) на суму 751 078,99 грн. в
примусовому порядку.

Відповідач проти позову заперечує,
зазначає про те, що позивач є державним
навчальним закладом, кваліфікується як
споживач теплопостачання другої групи
(бюджетні установи). А відтак, йому
нараховувалась платня за
теплопостачання згідно договору № 83-Т
на відпуск теплової енергії від
01.02.2011р., відповідно до даних наданих
споживачем щодо розподілу площ
гуртожитків, за другою групою "бюджетні
установи" для всіх об'єктів споживання,
оскільки договором не обумовлювались
окремі об'єкти теплоспоживання.

Приймаючи до уваги заперечення
відповідача, суд вважає позовні вимоги
позивача необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Умовами договору № 83т на відпуск
теплової енергії від 01.02.2011р. не
передбачено розмежування тарифів для
адміністративних та для жилих
приміщень гуртожитку.

Постановою для населення, які діяли в
період, що підлягав ревізії,
затверджені в сумі 228,24 грн (без ПДВ) за 1
Гкал, або 273,89 грн (з ПДВ), та затверджено
тариф для бюджетних установ у розмірі
486,29 грн (без ПДВ) за 1 Гкал, або 583,55 грн (з
ПДВ). Постановою НКРРКП № 121 та
встановлено тариф для бюджетних
установ в розмірі 742,42 гри (без ПДВ) за 1
Гкал, або 890,90 грн (з ПДВ).

Розрахунки за спожиті комунальні
послуги за теплову енергію проводилися
щомісячно за пред'явленими до оплати
рахунками, із застосуванням діючих
тарифів, встановлених для бюджетних
установ, населення, підприємств та
відповідно до показників лічильників,
з відповідною реєстрацією їх в
журналах обліку, що підтверджується
копіями платіжних доручень позивача за
вищезазначений період (а.с.19-96).

Гуртожитки позивача використовуються
для тимчасового проживання студентів,
тобто кінцевим споживачем послуг з
теплопостачання є населення, що мешкає
в гуртожитку.

Рішеннями виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради № 528
від 27.10.2009 року "Про затверження тарифів
на надання послуг з централізованого
опалення населенню, що надаються КП
"Дніпродзержинськтепломережа" та № 565
від 22.12.2010р. "Про встановлення тарифів
на надання послуг з централізованого
опалення населенню, що надаються КП
"Дніпродзержинськтепломережа"
визначені окремо тарифи для населення
та для бюджетних організацій.

Однак, у договорі сторонами обсяги
спожитої теплоенергії за кожним
об'єктом та за категорією споживачів
окремо не визначено.

Позивачем обсяги споживання визначені
із урахуванням площі гуртожитків, та
розрахунків контрольно-ревізійної
служби в акті ревізії від 02.10.2013р. №
03-21/7.

Договором обумовлено, що виконавцем
житлово-комунальної послуги з
постачання теплової енергії у спірне
приміщення є відповідач, а споживачем
цієї послуги є саме позивач, який є
бюджетною установою. При цьому,
позивачем не доведено належним чином
того, що між ним та мешканцями
гуртожитку були укладені відповідні
договори про надання
житлово-комунальних послуг з
теплопостачання.

Згідно зі ст. 1, 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.
Відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

За договором енергопостачання, згідно
з ч. 1 ст. 275 ГК України,
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду споживачеві (абоненту),
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Отже, відносини у сфері
житлово-комунальних послуг, у тому
числі з постачання теплової енергії,
здійснюються виключно на підставі
укладеного сторонами договору.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628 ЦК
України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про
теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Статтею 276 ГК України визначено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється відповідно до умов
договору.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору. Розмір плати за
комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Крім того, відповідно до п. 8 постанови
Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р.
№38 "Про затвердження переліку платних
послуг, які можуть надаватися
державними навчальними закладами" (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), навчальні
заклади у сфері житлово-комунальних
послуг надають лише таку послугу, як
проживання в гуртожитках навчальних
закладів. Пунктом 7 постанови Кабінету
Міністрів України від 27.08.2010 р. № 796 "Про
затвердження переліку платних послуг,
які можуть надаватися навчальними
закладами, іншими установами та
закладами системи освіти, що належать
до державної і комунальної форми
власності" передбачено можливість
надання закладами освіти комунальних
послуг мешканцям гуртожитків, однак
позивач не надав доказів надання
закладом освіти таких послуг мешканцям
його гуртожитку. Відтак, протягом
спірного періоду, позивач, з огляду на
приписи ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" та ст. 1
Закону України "Про теплопостачання",
не міг вважатись виконавцем
житлово-комунальних послуг з
теплопостачання для мешканців
гуртожитку, а вони, в свою чергу, їх
споживачами.

Матеріалами справи підтверджено
надання відповідачем послуг позивачу
відповідно до укладеного договору,
який в судовому порядку недійсним
визнано не було. Договір виконувався
сторонами відповідно до погоджених
сторонами умов, факт надання
відповідачем та отримання позивачем
житлово-комунальних послуг з
постачання теплової енергії, зокрема
до гуртожитків, останнім не
заперечувався.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
підстави для застосування до
відповідача такої міри
відповідальності як відшкодування
збитків у суду відсутні.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84
ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

15.04.2014р.

Суддя В.Г. Бєлік