ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" квітня 2014 р.Справа № 916/550/14

За позовом: публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до відповідача: публічного
акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ"

про стягнення 1 068 630,44 грн.

Суддя Цісельський О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Старчик А.А., довіреність
№14-27 від 25.02.2014р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалися
перерви з 05.03.2014р. до 10 год. 20 хв. 24.03.2014р.,
з 24.03.2014р. до 10 год. 50 хв. 07.04.2014р., з
07.04.2014р. до 15 год. 00 хв. 14.04.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, публічне
акціонерне товариство „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України", звернувся до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою в якій просить стягнути з
публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ" 1 068 630,44 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.02.2014р. позовну заяву
(вх.№535/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено в засіданні суду.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує, просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 14.04.2014р. не
з'явився, хоча про час та місце його
проведення був повідомлений належним
чином, про що свідчить підпис
уповноваженого представника на
розписці про оголошення перерви в
судовому засіданні від 07.04.2014р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В процесі розгляду справи учасниками
процесу були надані додаткові докази,
які оглянуті судом та залучені до
матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
сторонами докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив:

Ухвалою арбітражного суду Одеської
області від 15.06.2001р. у справі №17-2-18/01-5010
порушено провадження у справі про
банкрутство ДП "Одеська ТЕЦ", введено
мараторів на задоволення вимог
кредиторів. Протягом дії мораторію
заборонено: стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за яким здійснюється
стягнення відповідно до законодавства,
не нараховувати неустойку (штраф, пеню)
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань в зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів).

30 вересня 2011 року між національною
акціонерною компанією „Нафтогаз
України" (Продавець) та публічним
акціонерним товариством "Одеська ТЕЦ"
(Покупець) був укладений договір
купівлі-продажу природного газу
№14/2300/11, за умовами п.1.1. якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012
році імпортований природний газ (за
кодом згідно ЦКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений
на митну територію України ПАТ
„Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України", далі - газ) для
виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплачувати газ на умовах Договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що газ,
що продається за Договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами,
(далі - Споживачам Покупця) та
використовується теплогенеруючими
(теплопостачальними) підприємствами на
власні потреби та витрати.

Згідно із п.2.1. Договору Продавець
передає Покупцеві з 01 жовтня 2011 року по
31 грудня 2012 року газ в обсязі до 46 000 тис.
куб. м. сорок шість мільйонів куб. м.), у
тому числі по місяцях кварталів (тис.
куб. м.):

у 2011 році:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМіс
яцьОбсягсічень-квітень-липень-жовтень1
900лютий-травень-серпень-листопад4
000березень-червень-вересень-грудень5
600І кв. ІІ кв. ІІІ кв. ІV кв.11 500

у 2012 році:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМіс
яцьОбсягсічень7 200квітень1
700липень0жовтень1 900лютий7 000травень100
серпень0листопад4 300березень6
400червень0вересень0грудень5 900І кв.20 600ІІ
кв.1 800ІІІ кв.0ІV кв.12 100

У відповідності до п.п.5.1., 5.2. ціна
(граничний рівень ціни) на природний
газ та послуги з його транспортування
установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб. м.
природного газу становить 3 023,50 грн. без
урахування збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та податку на доданку вартість.
До сплати за 1000 куб. м. природного газу -
3 023,50 грн., крім того цільова надбавка -
2% та ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 3 700,76 грн.
(три тисячі сімсот грн. 76 коп.). Всього до
оплати за природній газ та послуги з
його транспортування - 3 368,97 грн., крім
того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 4 042,76 грн.
(чотири тисячі сорок дві грн.. 76 коп.).

Оплата за газ здійснюється Покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
поставки прородног газу за 5 (п'ять) днів
до початку здійснення поставки. Решта 70
(сімдесят) відсотків вартості планових
обсягів поставки природного газу
сплачується Покупцем протягом місяця
поставки газу (п.6.1. Договору).

Пунктами 7.1., 7.2. Договору за невиконання
або неналежне виконання договірних
зобов'язань сторони несуть
відповідальність у випадках,
передбачених чинним законодавством
України, а також цим Договором. У разі
невиконання Покупцем умов пункту 6.1.
цього Договору Продавець має право не
здійснювати поставу газу Покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять днів)
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу. Пеня сплачується протягом 3
(трьох) банківських днів з моменту
отримання Покупцем вимоги Продавця. У
разі несплати пені у вказаний строк
Покупець вважається таким, що має
заборгованість за цим Договором.

Цей Договір набуває чинності з дати
його підписання уповноваженими
представниками Сторін та скріплення їх
підписів печатками Сторін і діє в
частині реалізації газу з 01 жовтня 2011р.
до 31 грудня 2012 року, а в частині
проведення розрахунків за газ та
послуги з його транспортування - до
повного погашення заборгованості (п.11.1.
Договору).

На виконання умов вищенаведеного
договору позивачем відповідачу було
здійснено поставку природного газу в
період з жовтня по грудень 2011 року в
об'ємі 9 405,347 тис м3 на суму 35 856 944,91 грн.,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами
приймання-передачі природного газу від
31.10.2011р. на суму 3 399 238,77 грн., від
30.11.2011р. на суму 14 815 116,03 грн., від
31.12.2012р. на суму 17 642 590,11 грн., що
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені їх
печатками.

Однак, відповідачем оплату вартості
отриманого природного газу сплачено не
в повному обсязі, внаслідок чого за
відповідачем утворилась
заборгованість перед позивачем в сумі
35 856 944,91 грн.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 17.12.2012р. у справі №5017/3072/2012
позов публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" задоволено
повністю, стягнуто з публічного
акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ"
на користь національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 32 890 278,25 грн.
боргу, 271 742,35 грн. інфляційних, 2 559
490,62 грн. пені, 755 748,34 грн. 3% річних
та 2 498 319,48 грн. штрафу у розмірі 7%.

Безпідставна відмова відповідача від
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 17.12.2012р. у справі
№5017/3072/2012 стало підставою для
публічного акціонерного товариства
"Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" щодо нарахування 3%
річних та відповідно звернутись до
суду із даним позовом за захистом своїх
порушених прав та охоронюваних законом
інтересів.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повній мірі з
наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 222 ГК України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст.530
ЦК України).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом. До
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті. Особливості
договору купівлі-продажу окремих видів
майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар,визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем з підстав того, що
відповідачем було прострочено
виконання грошового зобов'язання було
нараховано та заявлено до стягнення 3%
річних в сумі 1 068 630,44 грн.

Оцінюючи вимоги про стягнення 3% річних,
суд зазначає наступне:

У відповідності з п.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, на думку суду, право
позивача вимагати від відповідача
сплатити 3% річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає в отриманні компенсації
(плати) від відповідача за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належним до сплати за договором
купівлі-продажу природного газу.

Перевіривши розрахунок позивача трьох
процентів річних в сумі 1 068 630,44 грн.,
суд встановив, що позовні вимоги в цій
частині відповідають вимогам чинного
законодавства, їх розрахунок
здійснений позивачем належним чином, у
зв'язку з чим підлягають судом
задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" є обґрунтованими,
підтверджені належними доказами,
наявними в матеріалах справи, а тому
підлягають задоволенню в повній мірі, у
зв'язку з чим стягненню з публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"
підлягає 1 068 630,44 грн. - 3% річних.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 21
372,61 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства „Національна акціонерна
компанія „Нафтогаз України" -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" (65003, Одеська
обл. м. Одеса, вул. Церковна, 29, код
ЄДРЮОФОП 05471158) на користь публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" (01001, Київська обл., м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 6, код ЄДРЮОФОП
20077720) 1 068 630 (один мільйон шістдесят
вісім тисяч шістсот тридцять) грн. 44
коп. - 3% річних, 21 372 (двадцять одна
тисяча триста сімдесят дві) грн. 61 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає
чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК
України.

Рішення підписане 18.04.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.