донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

08.04.2014р. справа №913/113/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючий: Дучал Н.М.

Судді: Склярук О.І., Ушенко Л.В.

При секретарі Сабада Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача - Кахраманов Р.Н., за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотрейд»,
м.Луганськна рішення господарського
судуЛуганської областівід10.02.2014 року
(підписане 17.02.2014р.)у справі№ 913/113/14
(суддя Василенко Т.А.)за
позовомПублічного акціонерного
товариства Комерційного Банку
«ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськдо
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотрейд»,
м.Луганськпростягнення 67 574,12 грн.

Позивач, Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«ПРИВАТБАНК», м.Дніпропетровськ,
звернувся до господарського суду
Луганської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотрейд»,
м.Луганськ про стягнення
заборгованості за Договором №б/н від
01.03.2013р. в розмірі 67574,12 грн. (49874,77грн. -
заборгованість за кредитом, 13230,67грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 1326,59 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 3142,09 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом).

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на Заяву ТОВ
«Автотрейд» про приєднання до «Умов та
правил надання банківських послуг»,
Тарифів Банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом
складають Договір банківського
обслуговування №б/н від 01.03.2013р.;
встановлення відповідачу кредитного
ліміту; порушення відповідачем
зобов'язань за договором стосовно
повернення кредиту, сплати процентів
за користування кредитом та
винагороди; право позивача на
нарахування пені.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 10.02.2014р. у справі
№913/113/14 позов задоволений; стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автотрейд»,
м.Луганськ на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськ
заборгованість за кредитом в сумі 49 874,77
грн., заборгованість за відсотками за
користування кредитом в сумі 13 230,67 грн.,
пеню за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором в сумі 1326,59
грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 3142,09грн.,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1827,00 грн.

Рішення суду мотивоване
обґрунтованістю заявлених позовних
вимог, доведеністю факту невиконання
відповідачем прийнятих на себе
зобов'язань.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автотрейд»,
м.Луганськ, не погоджуючись з рішенням
господарського суду, звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати повністю рішення
господарського суду Луганської
області від 10.02.2014р. по справі №913/113/14 та
прийняти нове рішення, яким відмовити
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у задоволенні
позову.

Апелянт вважає оскаржуване рішення
незаконним, прийнятим з порушенням ст.
614 Цивільного кодексу України, ст. 218
Господарського кодексу України.
Наполягає на відсутності вини ТОВ
«Автотрейд» у виникненні
заборгованості перед ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», оскільки ТОВ «Автотрейд»
не змогло повернути частину кредиту у
сумі 49 874,77 грн. через постановлення
господарським судом Львівської
області незаконної ухвали від 30.04.2013р. у
справі №914/1699/13, якою було вжито заходи
забезпечення позову ПАТ «Ідея Банк»
шляхом накладання арешту на поточні
рахунки ТОВ «Автотрейд», у зв'язку з чим
грошові кошти, які надходили на
поточний рахунок ТОВ «Автотрейд»,
відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на
підставі договору банківського
обслуговування №б/н від 01.03.2013р. були
заблоковані і не могли бути списані ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК».

Позивач, Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«ПРИВАТБАНК», проти апеляційних вимог
заперечив з підстав, викладених у
Запереченнях від 13.03.2014р. на апеляційну
скаргу. Посилаючись на умови договору
банківського обслуговування №б/н від
01.03.2013р., зазначив про
необґрунтованість доводів апелянта
щодо відсутності його вини у
виникненні заборгованості перед ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК». Просить відхилити
апеляційну скаргу ТОВ «Автотрейд»,
рішення господарського суду
Луганської області від 10.02.2014р.
залишити без змін.

В судовому засіданні представник ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» висловився на
підтримку доводів, викладених у
Запереченнях від 13.03.2014р. на апеляційну
скаргу.

07.04.2014р. до Донецького апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автотрейд» надійшла заява про
відкладення розгляду справи на іншу
дату у зв'язку з неможливістю
представника ТОВ «Автотрейд» взяти
участь у судовому засіданні через
відрядження до м.Львів.

Судом апеляційної інстанції не
задоволено означене клопотання.

Положеннями ст.77 Господарського
процесуального кодексу України, суду
надано право відкладення розгляду
справи, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному
засіданні.

Відповідно до ст.28 Господарського
процесуального кодексу України, справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище. Представниками
юридичних осіб можуть бути також інші
особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації, адвокати.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Звертаючись з апеляційною скаргою,
заявник не був позбавлений вирішити
питання щодо участі іншого
представника, згідно ст. 28 ГПК України,
в судовому засіданні апеляційної
інстанції.

Ухвалою суду від 12.03.2014р. про порушення
апеляційного провадження сторони не
зобов'язувалися забезпечити участь
представників в судовому засіданні,
крім того сторін було попереджено, що у
разі нез'явлення їх представників у
судове засідання, апеляційну скаргу
буде розглянуто за наявними у справі
матеріалами.

Позиція ТОВ «Автотрейд» є викладеною в
апеляційній скарзі, що в сукупності з
матеріалами судової справи є достатнім
для розгляду апеляційної скарги на
рішення господарського суду
Луганської області від 10.02.2014р.

Отже, обставини, зазначені ТОВ
«Автотрейд» у заяві про відкладення
розгляду справи не створюють будь-яких
перешкод для розгляду апеляційної
скарги в даному судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42,, 43 Господарського
процесуального кодексу України -
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши в
судовому засіданні пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Донецьким
апеляційним господарським судом
встановлено наступне.

01.03.2013р. ТОВ «Автотрейд» звернулось до
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із Заявою про
приєднання до умов та правил надання
банківських послуг, заявою на
відкриття рахунку, оформленою на
бланку типової форми ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», якою просило відкрити
поточний рахунок та картковий рахунок
в національній валюті.

В Заяві зазначено, що підписанням даної
анкети, ТОВ «Автотрейд» виражено
погодження з Умовами та правилами
наданням банківських послуг (що
розміщені на сайті банку www.pb.ua),
Тарифами банку, які разом з цією
анкетою, складають Договір
банківського обслуговування.
Підписавши цю заяву, в порядку чинного
законодавства, ТОВ "Автотрейд"
засвідчило згоду на ведення з ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» документообігу, в т.ч.
підписання угод, договорів, додаткових
угод до них, заяв, актів, платіжних та
інших документів, як шляхом
власноручного підписання, так і шляхом
накладання електронного цифрового
підпису, отриманого в порядку
передбаченому умовами та правилами
надання банківських послуг. Своїм
підписом ТОВ «Автотрейд» приєдналося
та зобов'язалося виконувати умови,
викладені в Умовах та правилах надання
банківських послуг, Тарифах
ПРИВАТБАНКУ - Договору банківського
обслуговування в цілому. Відносини між
банком та клієнтом можуть вирішуватись
як шляхом підписання окремих договорів
та/або додаткових угод до цього
договору, так і шляхом обміну
інформацією/узгодження по
банківському обслуговуванню з
клієнтом через веб-сайт банку (www.pb.ua,
або інший інтернет/sms-ресурс, вказаний
банком).

Заяву про приєднання до умов та правил
надання банківських послуг підписано
сторонами 01.03.2013р.

Відповідно до п.3.18.1.16 «Умов та правил
надання банківських послуг» (далі-
Умови) при укладенні договорів та угод,
або здійсненні інших дій, які свідчать
про приєднання Клієнта до Умов (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки зі зразками підписів
та відбитку печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в
системах клієнт-банк/ інтернет
клієнт-банк, або в формі обміну
паперовою або електронною інформацією,
або в будь-якій іншій формі), банк та
клієнт допускають використання
підписів Клієнта у вигляді
електронно-цифрового підпису та/або
підтвердження через пароль,
направлений банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом першого підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до їх укладення у
письмовій формі.

Згідно з п. п. 3.18.1.1., 3.18.1.6. Умов кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту (далі- ліміт).
Про розмір ліміту Банк повідомляє
Клієнта на свій вибір або в письмовій
формі, або через встановлені засоби
електронного зв'язку Банка та Клієнта
(системи Клієнт-Банк, інтернет
клієнт-банк, смс-повідомлення або інші).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягає в проведенні його
платежів понад залишку коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових коштів, за
рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо. Ліміт може бути
змінений Банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами та
правилами надання банківських послуг,
в разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, що
передбачені внутрішніми нормативними
документами банку.

Обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подання
клієнтом до банку заяви на приєднання
до «Умов та Правил надання банківських
послуг» (або в формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів та відбитку
печатки» або в формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або в
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в іншій формі) та/або з
моменту надання клієнтом
розрахункових документів на
використання коштів в межах кредитного
ліміту в межах вказаних в них сум, і діє
в обсязі перерахованих коштів до
повного виконання зобов'язань
сторонами (п.3.18.6.1.).

Пунктом 3.18.1.8. Умов передбачено, що
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
здійснюється банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до Умов (або у формі
«Заяви про відкриття поточного рахунку
та картки зі зразками підписів та
відбитку печатки» тощо).

Періодом безперервного користування
кредитом, відповідно до п. 3.18.1.11., є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Період
безперервного користування «кредитним
лімітом на поточному рахунку» - не
більш ніж 35 днів.

Згідно з п. 3.18.2.1.8. Умов у випадку
накладення арешту на грошові кошти,
розміщені на рахунку клієнта та/або
пред'явлення стягувачем платіжної
вимоги на примусове стягнення грошових
коштів з рахунку клієнта, далі - арешт,
сторони домовилися про зміну розміру
кредитного ліміту до розміру,
наданого банком на дату настання
арешту. При цьому строком повернення
кредиту є дата настання Арешту. У разі
якщо клієнт не погашає заборгованість
по кредиту, заборгованість за кредитом
вважається простроченою. При отриманні
платіжної вимоги на примусове
стягнення грошових коштів з рахунку
клієнта, Банк здійснює списання лише
власних коштів клієнта.

При настанні будь-якої з подій,
вказаних в п.3.18.2.3.4.Умов, в т.ч. порушення
Клієнтом будь-якого з зобов"язань,
передбаченого цим розділом "Умов", тощо,
банк на свій розсуд має право змінити
умови кредитування - вимагати від
Клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати процентів за його
користування, виконання інших
зобов"язань по кредиту в повному обсязі
шляхом направлення повідомлення. При
цьому, згідно зі ст.212, 611,651 ЦК України,
по зобов"язаннях, строки виконання яких
не настали, строки вважаються такими,
що настали в дату, вказану в
повідомленні (п. 3.18.2.3.4. Умов).

Порядок розрахунків встановлений в
п.3.18.4 Умов.

Згідно з п. 3.18.4.1. за користування
кредитом в період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
Клієнта при закритті банківського дня
Клієнт сплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця («період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню»),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості. При не обнулінні
дебетового сальдо в одну з дат періоду,
в якому дебетове сальдо підлягає
обнулінню, протягом 90 днів з останньої
дати періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, Клієнт виплачує
Банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24 % річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулінню. У
випадку непогашення кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання Клієнта по погашенню
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань Клієнт сплачує
Банку проценти за користування
кредитом в розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної
заборгованості(п.п.3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2,
3.18.4.1.3.).

Розрахунок процентів за користування
кредитом здійснюється щодня, починаючи
з дати утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
процентів здійснюється до повного
погашення заборгованості по кредиту,
на суму залишку заборгованості по
кредиту. День повернення кредиту до
часового інтервалу нарахування
процентів не включається. Нарахування
процентів здійснюється в дату сплати
(п.3.18.4.9 Умов).

Пунктом 3.18.4.4. встановлено обов'язок
клієнта сплачувати Банку винагороду за
використання ліміту відповідно до
п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, яке
існувало на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг.

Зобов'язання виконуються в наступній
послідовності: кошти, отримані від
клієнта, а також від інших
уповноважених органів/осіб, для
погашення заборгованості в першу чергу
направляються для відшкодування
витрат/збитків банку згідно п.п. 3.18.2.2.16,
3.18.2.3.15., далі для погашення неустойки
згідно розділу 5 даного розділу «Умов
та правил надання банківських послуг»,
далі - простроченої винагороди, далі -
винагороди, далі- прострочених
процентів, далі - процентів, далі -
простроченого кредиту, далі - кредиту.
При несплаті винагороди, процентів у
відповідні дати сплати, вони
вважаються простроченими (п.3.18.4.10 Умов).

Пунктом 3.18.1.3 Умов встановлено, що
кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта по поверненню
кредиту, сплати процентів та
винагороди.

Відповідно до п. 3.18.2.2. Умов клієнт
зобов'язався: використовувати кредит з
метою, вказаною в п. 3.18.1.1. даного
розділу «Умов та правил надання
банківських послуг» (п. 3.18.2.2.1.);
сплатити проценти за весь час
фактичного користування кредитом
згідно п.п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (п. 3.18.2.2.2.);
здійснювати погашення кредиту,
отриманого в межах встановленого
ліміту, не пізніше строку закінчення
періоду безперервного користування
кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. (п.
3.18.2.2.3.); повернути кредит в строки,
встановлені п.п. 3.18.1.10., 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17. (п.
3.18.2.2.5.), сплатити Банку винагороду
(п.3.18.2.2.7), тощо.

При порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань зі сплати процентів за
користування кредитом, передбачених
п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2.,

3.18.4.3., строків повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4.,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5.,
3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. клієнт сплачує банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (в % річних) від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу (п.3.18.5.1.).

Згідно з п.3.18.5.4 нарахування неустойки
за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п.3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
років з дня, коли відповідне
зобов'язання повинно бути виконано
клієнтом.

Матеріали справи свідчать про
виконання банком прийнятих на себе
зобов'язань за Договором банківського
обслуговування щодо встановлення
кредитного ліміту в розмірі з 04.03.2013р. -
23 000,00 грн., з 15.05.2013р. - 50 000,00 грн. Факт
кредитування рахунку на підставі
Договору від 01.03.2013р. підтверджується
банківськими виписками по рахунку
відповідача, платіжними дорученнями та
не спростовано відповідачем. Випискою
за період з 23.05.2013р. по 09.12.2013р. по
рахунку №2944 ТОВ «Автотрейд»
підтверджується обліковування з
24.05.2013р. кредитної заборгованості на
рахунку прострочених сум.

Відповідачем не надано доказів на
спростування факту неналежності
виконання ним прийнятих на себе
зобов'язань за Договором в частині
повного та своєчасного погашення
кредитної заборгованості, сплати
процентів за користування кредитом та
комісії.

Претензією вих.№30301LGH1S1TM від 26.11.2013р.
Банком повідомлено ТОВ «Автотрейд» про
наявність станом на 26.11.2013р.
простроченої заборгованості, що
складається з: простроченої
заборгованості за тілом кредиту - 49874,77
грн., простроченої заборгованості за
відсотками - 12366,17 грн., заборгованості з
комісії за користування кредитом -
2693,22грн., заборгованості з пені - 1018,91
грн., всього заборгованість становить
65953,07 грн. Посилаючись на умови
договору, ст. 526 Цивільного кодексу
України, Банк вимагав негайного
погашення простроченої заборгованості
в повному обсязі.

Вимогу залишено відповідачем без
задоволення, що стало підставою для
звернення позивача з позовом до суду.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку про
необґрунтованість апеляційної скарги
виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 610, 629
Цивільного Кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо відповідно до договору
банківського рахунку банк здійснює
платежі з рахунка клієнта, незважаючи
на відсутність на ньому грошових
коштів (кредитування рахунка), банк
вважається таким, що надав клієнтові
кредит на відповідну суму від дня
здійснення цього платежу. Права та
обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом ( ст.1069 ЦК України).

За своєю правовою природою договір
банківського обслуговування від
01.03.2013р. в частині встановлення та
обслуговування кредитного ліміту, є
кредитним договором, згідно якому, за
приписами ст. 1054 Цивільного кодексу
України, банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
відсутності іншої домовленості сторін
проценти виплачуються щомісяця до дня
повернення позики (ст. 1048 Цивільного
кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного
кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості
відповідача станом на 09.12.2013р. в сумі 49
874,77грн. за кредитом, 13230,67 грн. по
процентах за користування кредитом,
3 142,09грн. за комісією
(винагородою), підтверджується
матеріалами справи та не спростований
відповідачем.

Отже, вірним є висновок місцевого
господарського суду про
обґрунтованість вимог позивача та
стягнення заборгованості в сумі 49
874,77грн. - за кредитом, в сумі 13230,67грн. -
по процентах за користування кредитом,
в сумі 3142,09грн. - за комісією.

Відповідно до ст.ст.610-611 Цивільного
кодексу України невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550
Цивільного кодексу України). Сплата
неустойки не звільняє боржника від
виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1
ст. 552 Цивільного кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України).

За змістом п. 3.18.5.4 Умов, нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань здійснюється протягом 3
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
клієнтом.

У зв'язку з невиконанням ТОВ
«Автотрейд» у строк зобов'язань з
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом, позивачем, на
підставі п. п. 3.18.5.1., 3.18.5.4 договору
банківського обслуговування
нараховано пеню в сумі 1326,59 грн. за
період з 24.05.2013р. по 09.12.2013р.

Несвоєчасність виконання відповідачем
зобов'язань за договором банківського
обслуговування в частині повернення
кредиту, сплати процентів за
користування кредитом та винагороди
мало місце та підтверджується
матеріалами справи, тому нарахування
пені в сумі 1326,59 грн. здійснено
позивачем правомірно. Отже, рішення
місцевого суду в частині стягнення з
відповідача пені відповідає
матеріалам справи та приписам чинного
законодавства.

Стосовно доводів апелянта про
порушення судом першої інстанції
приписів ст. 614 Цивільного кодексу
України, ст. 218 Господарського кодексу
України та відсутність вини ТОВ
«Автотрейд» у виникненні
заборгованості перед ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» суд апеляційної
інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
Постановою державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції від
20.05.2013р. в межах виконавчого
провадження №37894403 (боржник ТОВ
«Автотрейд», стягувач ПАТ «Ідея Банк»)
при примусовому виконанні ухвали
№914/1699/13 від 30.04.2013р. господарського
суду Львівської області, накладено
арешт, окрім іншого, на грошові кошти
ТОВ "Автотрейд" в межах ціни позову, з
врахуванням можливого судового збору,
в розмірі 3 017 800,98 грн., які знаходяться
на банківських рахунках останнього,
окрім інших, зокрема, на рахунку
Луганської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
номер рахунку 2944.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України
встановлено, що обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Наполягання заявника апеляційної
скарги на незаконності ухвали
господарського суду Львівської
області від 30.04.2013р. про порушення
провадження у справі №
914/1699/13, якою вжиті заходи забезпечення
позову, не підтверджено жодними
доказами.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

За приписами ст. 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідачем не надано документових
доказів на підтвердження того, що ним
було вжито усі залежні від нього заходи
для недопущення господарського
правопорушення, всі залежні від нього
заходи щодо належного виконання
прийнятого на себе зобов'язання, як це
вимагається ст. 614 ЦК України, ст. 218 ГК
України, а отже, доводи про відсутність
вини ТОВ «Автотрейд» у виникненні
заборгованості перед ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» є безпідставними.

Враховуючи наведене, Донецький
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що доводи заявника, викладені
в апеляційній скарзі не обґрунтовані,
не доведені належними та допустимими
доказами в розумінні ст.33, ст.34
Господарського процесуального кодексу
України.

Твердження заявника апеляційної
скарги про порушення і неправильне
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення
господарського суду Луганської
області від 10.02.2014 року (підписане
17.02.2014р.) по справі №913/113/14 суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на заявника скарги.

Результати апеляційного провадження у
справі №913/113/14 оголошені в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Автотрейд», м.Луганськ на рішення
господарського суду Луганської
області від 10.02.2014 року (підписане
17.02.2014р.) по справі №913/113/14 - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 10.02.2014 року
(підписане 17.02.2014р.) по справі №913/113/14 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Н.М. Дучал

Судді:
О.І. Склярук

Л.В. Ушенко

Надруковано 6 екз.: 2-позивачу,
1-відповідачу, 1-у справу,

1-ДАГС, 1-ГСЛО