ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.2014
Справа № 905/1452/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Подколзіної Л.Д., при
секретарі судового засідання Татькові
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик», м. Горлівка, Донецька
область

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк

про стягнення 11 573, 19грн.

за участю уповноважених сторін:

від позивача - Граніна О.В. - за
довіреністю №б/н від 19.03.2014р.

від відповідача - ОСОБА_1- особисто;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»,
м. Горлівка звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Донецьк заборгованості у
сумі 9 086, 66,грн., пені у розмірі 642, 00грн.,
штрафу (7% від суми боргу) у розмірі 856,
85грн., 20% річних у сумі 987, 68грн. (Усього 11
573, 19грн.)

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору №136 від
03.01.2013р. поставки в частині розрахунків
за поставлений товар, внаслідок чого
утворилась заборгованість.

На підтвердження своїх вимог
позивачем представлено копію
вказаного договору, копію повідомлення
.№б/н від 03.01.2013р., копії видаткових
накладних №259691/251929 від 05.09.2013р.,
№259692/251931 від 05.09.2013р., акт звірки
розрахунків.

07.04.2014р. через канцелярію
господарського суду від позивача у
матеріали справи надійшла заява №578/20,
про зменшення розміру позовних вимог в
порядку ст.22 ГПК України, в якій позивач
просить суд стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк
заборгованості у сумі 8 836, 66,грн., пені у
розмірі 642, 00грн., штрафу (7% від суми
боргу) у розмірі 856, 85грн., 20% річних у
сумі 987, 68грн. (Усього 11 323, 19грн.) Суд
розглядає позовні вимоги з урахуванням
поданої заяви.

У судовому засіданні 07.04.2014р.
позивач підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог.

Відповідач у судове засідання
з'явився, через канцелярію суду надав
відзив на позовну заяву, в якому суму
боргу визнає в повному обсязі у сумі 8
836,66грн. та не заперечує проти
нарахування позивачем штрафних
санкцій.

Вислухавши у судовому засіданні
представника Позивача, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВСТАНОВИВ :

03 січня 2013р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик», м. Горлівка, Донецька
область (постачальник) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1, м. Донецьк
(покупець), був укладений договір №136
поставки, згідно умов якого
постачальник зобов'язався передати у
власність покупця алкогольні напої, а
останній зобов'язався прийняти та
оплатити їх на умовах, визначених цим
договором.

Найменування, кількість, асортимент
товару визначається покупцем у
замовленні та зазначається
постачальником у видатковій накладній
на товар. (п.4.1. договору).

Згідно п. 5.1. ціна на товар у прайс -
листі постачальника, який на момент
здійснення покупцем замовлення. Ціна
на товар зазначається постачальником у
видатковій накладній на товар. (п. 5.2.
договору).

У відповідності до п.6.1. договору,
розрахунки за товар здійснюються
покупцем протягом семи календарних
днів з дня отримання товару, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок постачальника або і в іншому
узгодженими сторонами порядку та
формі, що не суперечить чинному
законодавству України, або за
домовленістю сторін - шляхом
попередньої оплати.

У випадку порушення покупцем строків
оплати вартості одержаного від
постачальника товару, покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від
суми боргу за кожен день порушення
строків оплати. У випадку порушення
покупцем строків оплати вартості
одержаного від постачальника товару
більш ніж на 30 календарних днів,
покупець сплачує постачальнику штраф в
розмірі 7% від суми боргу. (п.7.1 договору).

Відповідно до п. 9.2 договору у випадку
порушення покупцем строків оплати
отриманого від постачальника товару,
покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику 20% річних від суми боргу
за користування чужими коштами.

Згідно п. 10.1 договору він чинний з
моменту підписання сторонами та діє до
30.01.2015р.

Враховуючи вищезазначене, договір, на
який посилається позивач, вважається
судом укладеним, так як в ньому
сторонами передбачені всі істотні
умови.

За умовами статті 193 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону і
укладеного договору.

На виконання умов Договору, за
видатковими накладними №259691/251929 від
05.09.2013р., №259692/251931 від 05.09.2013р. позивач
передав, а відповідач отримав товар на
загальну суму 12 340, 68грн., що
підтверджується матеріалами справи.

З представлених видаткових
накладних вбачається, що вони
підписані обома сторонами без жодних
зауважень, містять всі необхідні
відомості про товар, а також містять
відомості про фактичне отримання
товару. Тобто, за своїми ознаками такі
накладні є підтвердженням передачі
позивачем та приймання відповідачем
спірного товару.

Як вбачається із наданих позивачем
пояснень, відповідачем було частково
сплачено суму боргу в розмірі 3504, 02грн.
та відповідач підтвердив наявність
боргу у сумі 8 836,66грн. про що свідчить
відзив на позовну заяву.

Надавши правову кваліфікацію
правовідносинам сторін, суд дійшов
висновку, що за своєю правовою природою
між сторонами укладено договір
купівлі-продажу і сторони досягли
істотних його умов щодо предмету,
ціни, строку його дії, тому в розумінні
вимог ст. 638 ЦК України, та вимог ст.ст.
180, 181 ГК України він вважається
укладеним, а саме, подія та прагнення
сторін на його укладення відбулося.

Укладений договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України
(статтями 11, 202, 509 ЦК України) і
відповідно до ст. 629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання
визначаються Господарським кодексом
України, а майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другої сторони (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За таких обставин, враховуючи, що
сума основного боргу підтверджена
матеріалами справи та відповідачем не
спростована, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик» щодо стягнення боргу у сумі 8
836,66грн. суд вважає таким, що підлягає
задоволенню.

В пункті 7.1. договору передбачено, що
у випадку порушення покупцем строків
оплати вартості одержаного від
постачальника товару, покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу за кожен день
порушення строків оплати; у випадку
порушення покупцем строків оплати
вартості одержаного від постачальника
товару більш ніж на 30 календарних днів,
покупець сплачує постачальнику штраф в
розмірі сім відсотків від суми боргу.

У відповідності зі ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватись неустойкою.

Стаття 549 Цивільного кодексу
визначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Позивачем законно нарахований штраф
в розмірі 7% у сумі 856, 85грн. за порушення
договірних зобов'язань в частині
оплати товару, тому господарський суд
задовольняє цю вимогу в повному обсязі,
оскільки сторонами самостійно
визначений вид відповідальності та її
розмір, а також позивачем доведений
факт прострочення строків поставки
товару та наданий обґрунтований
розрахунок сум.

Порушення відповідачем строків
оплати отриманого товару явилось
підставою для нарахування позивачем
пені у сумі 642, 00грн., яка нарахована за
період з 13.09.2013р.-15.10.2013р., з
16.10.2013р.-22.10.2013р., з 23.10.2013р.-08.12.2013р., з
09.12.2013р.-10.12.2013р., з 11.12.2013р.-27.12.2013р., з
28.12.2013р.-08.01.2014р., з 09.01.2014р.-14.01.2014р., з
15.01.2014р.-21.01.2014р., з 22.01.2014р.-26.01.2014р., з
27.01.2014р.-09.02.2014р., з 10.02.2014р.-24.02.2014р. (за
видатковою накладною №259691/251929 від
05.09.2013р.), за період з 13.09.2013р.-05.12.2013р., та
з 06.12.2013р.-24.02.2014р. (за видатковою
накладною №259692/251931 від 05.09.2013р.

Позивачем здійснений вірний
розрахунок пені за вказаний період
згідно ст.3 Закону України №543/96-ВР від
22.11.1996р. „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", а також доведено факт
прострочки виконання боржником
грошового зобов'язання, господарський
суд задовольняє вимоги позивача в
частині стягнення 642,00грн. пені в
повному обсязі, оскільки вона
розрахована в розмірі, що не суперечить
вимогам Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання",
тобто з урахуванням шестимісячного
терміну та розміру подвійної облікової
ставки НБУ.

Пунктом 9.2 договору сторони
збільшили розмір річних до 20 відсотків.

Встановлені статтею 625 Цивільного
кодексу України відсотки річних та
інфляційні витрати підлягають
нарахуванню до моменту фактичного
виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, відповідно до частини 1
статті 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Положення цієї статті
застосовуються до боржника у разі
порушення ним грошового зобов'язання в
не залежності від наявності вини в його
діях.

Нарахування 20% річних проведене
позивачем з дотриманням загальних
правил (методики) нарахування та з
урахуванням строків оплати, визначених
в договору, наданий арифметично
обґрунтований розрахунок річних,
господарський суд, задовольняє вимоги
позивача щодо стягнення 987,68грн. 20%
річних за період з 13.09.2013р.-24.02.2014р. в
повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49
ГПК України, підлягають віднесенню на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 526, 546, 549, 625 ЦК України,
ст.193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85
ГПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик», м. Горлівка, Донецька
область до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Донецьк про стягнення 11
323,19грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик», м. Горлівка (84601, Донецька
область, м. Горлівка, вул. Озерянівська,
б.2, , МФО 351005, р/р 1702
АТ «УкрСібБанк») заборгованості у сумі
8836, 66грн., пені у розмірі 642, 00грн., штрафу
(7% від суми боргу) у розмірі 856, 85грн., 20%
річних у сумі 987, 68грн., витрати по
сплаті судового збору у сумі 1 827,00грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним господарським
судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 07.04.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 14.04.2014р.

Суддя
Л.Д. Подколзіна